УХВАЛА

21 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 926/1264/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021

і рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2021 у справі

за позовом Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: 1) Міністерства оборони України, 2) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці

до Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 (повний текст складено 29.11.2021) і рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2021 у справі № 926/1264/21, подана 26.01.2022 через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Звертаючись із касаційною скаргою, Фізична особа - підприємець Козьма Георгій Фаникович зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також неповно з`ясували обставини. що мають значення для справи.

Разом з тим, згідно з абзацом 1 частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень виключно у взаємозв`язку із наявністю випадків, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та посиланням на відповідний пункт частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду є недостатнім, оскільки у касаційній скарзі не наведено повного та чіткого переліку висновків з одночасним зазначенням норм права, які, на думку скаржника, не враховано судами попередніх інстанцій.

Крім того, Фізична особа - підприємець Козьма Георгій Фаникович у касаційній скарзі посилається на те, що судами попередній інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Водночас, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що у разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, йому необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинуть на прийняття оскаржуваного рішення.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

У касаційній скарзі Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича викладено обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Водночас скаржником не наведено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пунктів 4 та 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються, а також вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Як вбачається з вступної частини касаційної скарги, скаржник в якості предмета касаційного оскарження визначив постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.11.2021 і рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2021 у справі № 926/1264/21. Водночас указом Президента України від 29 грудня 2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд. Одночасно в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові утворено Західний апеляційний господарський суд. Таким чином, скаржник неправильно визначив предмет касаційного оскарження.

Згідно з вимогами частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Фізичній особі - підприємцю Козьмі Георгію Фаниковичу необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, у якій:

- навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- уточнити вимоги касаційної скарги, зазначивши судові рішення, що оскаржуються.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 291, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Козьми Георгія Фаниковича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 і рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2021 у справі № 926/1264/21 залишити без руху до 18.03.2022, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай