СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/4112/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Барбашова С.В. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу (вх. №3793 Х/3) Яковенко В.С. не з`явились Гарагуля В.А., довіреність № 27-10 від 31.12.21 р. Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків (попереднє найменування АТ "Турбоатом")
на додаткове рішення господарського суду Харківської області
від 09.11.2021 року
у справі за позовом до про№922/4112/20 (суддя Смірнова О.В.) Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед", Республіка Кіпр Акціонерного товариства "Турбоатом", м. Харків стягнення 51 218 666,46 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.02.2021 року (повний текст складено та підписано 24.02.2021) у справі №922/4112/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з Акціонерного товариства "Турбоатом" на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED) суму дивідендів за 2017 - 2018 роки у розмірі 51.218.666,46 грн. та судовий збір у сумі 735.700,00 грн.

22.02.2021 представником позивача подано заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу (вх. № 4451) з додатками. Тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У вказаному клопотанні представник компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) - Адвокат Василевич Діана Сергіївна просить покласти на відповідача - Акціонерне товариство «Турбоатом» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 745,00 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 22.02.2021 еквівалентно 498 038 (чотириста дев`яносто вісім тисяч тридцять вісім) гривень 92 коп.

Разом з тим, 04.03.2021 року до Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства "Турбоатом" надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2021 року у справі №922/4112/20.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2021 року провадження з розгляду заяви Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення у справі №922/4112/20 зупинено до розгляду Східним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2021 року у справі №922/4112/20.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.10.2021, апеляційну скаргу АТ "Турбоатом", м. Харків, (на цей час Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини", м. Харків) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2021 по справі №922/4112/20 - залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2021 по справі №922/4112/20 - залишено без змін.

27.10.2021 матеріали справи №922/4112/20 повернуто на адресу Господарського суду Харківської області судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2021 року провадження з розгляду заяви Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення у справі №922/4112/20 поновлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на "09" листопада 2021 р. о 10:30 год.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2021 року (повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021 року) у справі №922/4112/20 заяву Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Ухвалено додаткове рішення у справі №922/4112/20. Стягнуто з Акціонерного товариства "Турбоатом" на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 745,00 євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 еквівалентно 498 038,92 грн.

В обгрунтування висновку про задоволення заяви Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд послався на те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та відсутність доказів неспівмірності цих витрат.

Зокрема, суд зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до положень ст. 126 ГПК України визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020 та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (копії завдання №1/2 від 11.09.2020, детального опису послуг від 22.02.2021, акту приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2021 на суму 14745,00 євро, а фактичне понесення заявлених позивачем судових витрат підтверджується, рахунком - фактурою: №1 від 09.12.2020, повідомленням про зовнішній переказ коштів від 10.12.2020 на суму 10 320,00 євро, випискою по особовим рахункам за 10.12.2020, рахунком фактурою №2 від 17.02.2021, повідомленням про зовнішній переказ коштів від 18.02.2021 на суму 4 425,00 євро, випискою по особовим рахункам за 18.02.2021.

Також, місцевий суд зазначив про відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на відсутність доказів неспівмірності цього розміру зі складністю справи, яка є складною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову (розмір заявлених позивачем судових витрат складає менше 1% від суми позовних вимог), а також зважаючи на те, що спір у даній справі виник з вини відповідача, відсутність дій відповідача щодо досудового вирішення спору і щодо врегулювання спору мирним шляхом, поведінку сторони останнього під час розгляду справи.

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, відповідач - Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» - попереднє найменування - АТ «Турбоатом» звернувся з апеляційною скаргою №27-406 від 09.12.2021, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції при його постановленні норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про ненадання судом першої інстанції належної оцінки доводам, викладеним відповідачем у клопотанні про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу щодо невідповідності такого розміру критеріям реальності та розумності, неспівмірності цього розміру зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а також не врахував обставини щодо скрутного фінансового стану відповідача, який обумовлений незалежними від нього обставинами - значною дебіторською заборгованістю, віднесення відповідача до переліку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи у зв`язку з карантином, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1296 - р «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». З чого вбачається, що стягнення грошових коштів згідно з оскаржуваним додатковим рішенням суду негативно відобразиться на фінансовому становищі відповідача та держави, так як відповідач належить до державного сектору економіки.

Крім того, відповідач вважає, що суд не врахував складність в цій справі, принципів співмірності та розумності судових витрат, та не врахував, що аналогічні ідентичні та типові позовні заяви (однакові) вже були підготовлені адвокатом позивача по справі №922/4228/20 (суддя Жигалкін І.П.) та по справі №922/3339/20 (суддя Лаврова Л.С.), тобто адвокат позивача не здійснював індивідуальний підхід до справи №922/4112/20.

Окрім цього, апелянт також, посилається на постанову Верховного Суду від 03.05.2019 р. у справі №910/10911/18 за змістом якої йдеться, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт; обсяг наданих послуг; пов`язаність цих витрат із розглядом справи.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що адвокатом Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Онопенко та партнери» було підготовлено та подано позов до Господарського суду Харківської області позов на 7 сторінках, одна сторінка містить дані позивача та відповідача, три з них містять інформацію щодо доданих документів до позову, три стосуються предмету позову, які не містять розрахунку пені, штрафу та інших видів санкцій. Тобто, на переконання заявника, для підготовки та написання позовної заяви адвокатом позивача не було витрачено багато часу.

Поряд з цим, при написанні позовної заяви адвокат позивача посилався на нормативні акти: Закон України «Про акціонерні товариства», Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, таким чином для складання позовної заяви адвокатом позивача не було доведено витраченння значної кількості годин на правовий аналіз нормативних актів, тим наче, що адвокат з досвідом роботи повсякденно у своїй професійній діяльності користується кодексами України.

Відзначає, що представник позивача з`являвся у судові засідання до Господарського суду Харківської області, які не відбулися у зв`язку з неявкою представника відповідача у судові засідання з поважних причин. Апелянт стверджує, що у судових засіданнях також не був наданий значний обсяг юридичних послуг, кількість часу витрачена у суді адвокатом також, не є значною.

Крім того, відповідач вважає, що адвокат Адвокатського об`єднання Юридична фірма «Онопенко та партнери» занадто завищив витрати на професійну правничу допомогу, і вартість послуг зовсім не співмірна з обсягом виконаних робіт (наданих послуг). Одночасно з цим, при розрахунку витрат на правничу допомогу, відповідач просить суд урахувати (взяти за основу) вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року №465, якою затверджено Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, яку необхідно застосовувати для стягнення правничих послуг.

На переконання скаржника, суд першої інстанції при розгляді зави позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу не врахував доводи відповідача, які свідчать про необхідність відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 14 745,00 євро. А саме, не врахував, як підставу зменшення розміру витрат на правничу допомогу, постанову Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2016/21 від 04.01.2021 р.

Постановою від 04.10.2021 р. Східний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні вищевказаної заяви.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що детальний опис послуг, наданих АО «Юридична фірма «Онопенко та партнери» Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) згідно з договором про надання правничої допомоги не відповідає вимогам ч. 3 ст. 126 ГПК України. Оскільки інформація, яка міститься у вказаному описі, зокрема, загальний перелік наданих послуг та фіксований розмір базової ставки у розмірі 14 745, 00 євро, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, обсяг необхідних для надання правничої допомоги, та вартість кожного виду робіт, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну допомогу.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт) виконаних адвокатським об`єднанням, та здійснених ним ватрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Так, всупереч вимогам ст. 126 ГПК України заявником не надано детального опису робіт із зазначенням витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги. Тому, вважає, що у даному випадку наявні підстави для відмови у задоволенні заяви Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Також, посилається на те, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, при розгляді цієї апеляційної скарги відповідач просив суд апеляційної інстанції звернути увагу на наступні факти.

Так, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 р. №1296 - р «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до переліку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи, внесено Компанію з обмеженою з відповідальністю «BISCONE LIMITED». Таким чином, задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 14 745, 00 євро та подальше стягнення призведе до реальних та потенційних загроз національним інтересам України (її економічній безпеці).

Апелянт, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що додаткове стягнення коштів по справі №922/4112/20 негативно відобразиться на фінансовому становищі відповідача та на фінансовому стані України, так як AT «Українські енергетичні машини» належить до державного сектору економіки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.21.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді:Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 року, витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4112/20. Відкладено розгляд питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою (вх. №922/4112/20 Х/3) Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2021р. у справі №922/4112/20 до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

Вказана ухвала відправлена 13.12.2021 року на адресу господарського суду Харківської області та на адресу апелянта.

14.12.2021 року на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 господарським судом Донецької області направлено матеріали справи №922/4112/20 за позовом КОВ "Біскоун Лімітед" до АТ "Українські енергетичні машини", (АТ "Турбоатом") про стягнення коштів (у 6-ти томах).

15.12.2021 року Східним апеляційним господарським судом отримано та зареєстровано за вх. №79 матеріали справи №922/4112/20.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №922/4112/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків. Встановлено учасникам справи №922/4112/20 строк до 30.12.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншій стороні у справі. Призначено справу до розгляду на "26" січня 2022 р. о 09:40 годині. Зупинено дію додаткового рішення від 09.11.2021 року у справі № 922/4112/20.

31.12.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №15308) з додатками, за змістом якого останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення - без змін.

13.01.2022 від представника компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» - адвоката Пекар Анастасії Олексіївни надійшла заява б/н від 10.01.2021, за змістом якої останній просить задовольнити заяву та провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі EasyCon, яке призначено на 26.01.2022 о 09:40 у справі №922/4112/20.

Клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відоеконференції - задоволено, про що останього було повідомлено телефонограмою (25.01.2022) - том 7, а.с. 68.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022, у зв`язку із відпусткою судді Зубченко І.В. у справі №922/4112/20 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідача): Чернота Л.Ф., суддя Барбашова С.В., суддя Радіонова О.О.

За змістом ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України означена зміна складу суду зумовлює новий відлік визначеного ст. 273 цього Кодексу процесуального строку розгляду апеляційної скарги.

26.01.2022 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» було подано клопотання №27-13 від 26.01.2021 з додатками, за змістом якого останній просить: поновити АТ «Українські енергетичні машини» строк для приєднання копій рішення Ради національної безпеки України від 30.12.2021 року та Указу Президента України від 21.01.2022 №22/2022 про введення відносно позивача по справі №922/4112/20 персональних економічних санкцій, оскільки зазначені нормативні акти з`явилися вже після подання апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження. 3 метою недопущення виведення капіталу за межі України з боку особи, відносно якої введено персональні економічні санкції, задовольнити апеляційну скаргу АТ «Українські енергетичні машини». Врахувати вимоги Закону щодо приватизації АТ «Українські енергетичні машини».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 було оголошено перерву у судовому засіданні до "16" лютого 2022 р. о 09:30 год. Зобов`язано Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини», м. Харків надіслати на поштову адресу Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» належним чином засвідчені копії документів та клопотання №27-13 від 26.01.2021 з додатками, яке представник відповідача подав до суду апеляційної інстанції. Надано до суду в строк до 09.02.2022 року підтвердження такого направлення (фіскальний чек, поштову накладну, опис вкладення до цінного листа, тощо). Зобов`язано Компанію з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» надати до суду апеляційної інстанції в строк до 15.02.2022 письмові пояснення (міркування, заперечення) з приводу поданого відповідачем клопотання з додатками. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

10.02.2022 на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від АТ «Українські енергетичні машини» надійшло клопотання №27-33 від 09.02.2022 з додатками, за змістом якого відповідач просить, приєднати до матеріалів справи №922/4112/20: докази надсилання на адресу позивача - Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» (BISCONE LIMITED клопотання відповідача - AT «Українські енергетичні машини» за вих. № 27-13 від 26.01.2022 з додатками (копіями документів), зазначених у ньому, про приєднання до матеріалів справи №922/4112/20 копій рішення Ради національної безпеки України від 30.12.2021 року та Указу Президента України від 21.01.2022 №22/2022 про введення відносно позивача по справі №922/4112/20 персональних економічних санкцій.

На електронну адресу 11.02.2022 (вх. електр. пошта №676) від представника позивача надійшли письмові пояснення з додатками, за змістом яких останній просить суд: прийняти дані письмові пояснення Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» (BISCONE LIMITED) щодо клопотання Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про присднання доказів у справі №922/4112/20 за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю «БІСКОУН ЛІМІТЕД» (B1SCONE LIMITED) до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (попереднє найменування - Акціонерне товариство «ТУРБОАТОМ») про стягнення дивідендів, та врахувати їх при розгля ді апеля цінної скарги останнього на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2021 у даній справі: Відмовити повністю у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на додаткове рішення Господарського- суду Харківської області від 29.11.2021 у справі №922/4112/20; Залишити без змін додаткове рішення Господарського судуХарківської області від 29.11.2021 у справі №922/4112/20.

Однак, Східним апеляційним господарським Судом 11.02.2022 складено акт №09-29/44 про те, що електронний лист 11.02.2022 о 13:45 з електронної адреси info biscone .су по справі №922/4112/20 не засвідчено електронним цифровим підписом (далі-ЕЦП) - що суперечить вимогам ст.ст.77, 91 ГПК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги», наказу Міністерства юстиції України від 11 листопада 2014 року №1886/5 «Про затвердження Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2014 року за № 1421/26198 та п.22 ч.1 Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 15.11.2016 №231.

На підставі зазначеного, відправнику надіслано повідомлення про отримання та невідповідність листа встановленим вимогам (проблеми з читанням отриманого листа, відсутність електронного цифрового підпису тощо) та запропоновано надіслати новий лист, підписаний належним чином або оригінал документа в паперовій формі.

14.02.2022 на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача кур`єрською поштою надійшли письмові пояснення аналогічні за змістом, які були подані позивачем електронною поштою 11.02.2022, сертифікат, копія постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №908/3736/15 та клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Представник позивача в судове засідання 16.02.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, керуючись ст.ст. 196,202,270 ГПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним у попередньому судовому засіданні. Вважав за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі позивача.Просив, скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2021 у справі №922/4112/20. Ухвалити нове, яким, у задоволенні заяви представника Комппанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» про відшкодування судових витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частинами 1 та 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 та 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу за заявою іншої сторони;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2).

Так, при зверненні з позовом Компанією з обмеженою відповідальністю "БІСКОУН ЛІМІТЕД" (BISCONE LIMITED) було заявлено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу (викладений позивачем у позовній заяві) в розмірі 800 000,00 грн. та зазначено, що документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (том 1, а.с. 6).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі статтею 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші ніж судовий збір судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на наведені норми, враховуючи, що за результатами розгляду даної справи позов задоволено, у відповідності до зазначених норм, витрати позивача на професійну правничу допомоги в розмірі, який є підтвердженим відповідними доказами та є обґрунтованим відповідно до визначених ч. 4 статті 126, ч. 5 статті 129 ГПК України критеріям, покладаються на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2021 через канцелярію господарського суду від Компанії з обмеженою відповідальністю "БІСКОУН ЛІМІТЕД" (BISCONE LIMITED) надійшла заява (вх. №4451) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник позивача просить стягнути з Акціонерного товариства "ТУРБОАТОМ" судові витрати на професійну правничу допомогу, що були здійснені Позивачем при розгляді справи №922/4112/20, у сумі 14745,00 євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 еквівалентно 498 038,92 грн. -том 3, а.с.32-36.

Заявник (позивач) просив суд покласти на відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 14745,00 євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 еквівалентно 498 038,92 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020, копію завдання №1/2 від 11.09.2020, детальний опис послуг від 22.02.2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 17.02.2021 на суму 14745,00 євро, рахунок-фактуру № 1 від 09.12.2020, повідомлення про зовнішній переказ коштів від 10.12.2020 на суму 10 320,00 євро; рахунок - фактуру №2 від 17.02.2021, повідомлення про зовнішній переказ коштів від18.02.2021 на суму 4 425,00 євро, виписку по особовим рахункам за 10.12.2020 та 18.02.2021 -том 3, а.с.37-82).

Заперечуючи проти розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, відповідач у своєму клопотанні (вх. №26226) вказував, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На думку відповідача, вартість правничої допомоги значно завищена.

Оскільки докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції у встановлений ч. 8 статті 126 ГПК України п`ятиденний строк подано після ухвалення рішення разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначене питання вирішувалось судом при прийнятті додаткової постанови.

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Як зазначено вище, заперечуючи проти розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу відповідач у своєму клопотанні (вх. №26226) вказував, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин справи та фінансового стану обох сторін. На думку останнього, вартість правничої допомоги значно завищена.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача- Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED) у справі №922/4112/20 здійснювалося адвокатами АО «ЮФ «Онопенко та партнери» на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020 (надалі за текстом - «договір»), укладеного між АО «ЮФ «Онопенко та партнери» та Компанією з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED), відповідно до якого виконавець (надалі розуміти як - «АО «ЮФ «Онопенко та партнери») зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги (надалі за текстом - «послуги») клієнту пункту 1.1 цього договору та на виконання завдання, підписаного сторонами, виконавець надає клієнту послуги, зокрема представництво інтересів клієнта в усіх судах України, в тому числі, в місцевих господарських судах.

На виконання вимог цього договору клієнт зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати гонорар (вартість послуг) виконавця на умовах, погоджених сторонами (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 договору).

Конкретний вид та обсяг послуг за цим договором узгоджується сторонами та закріплюється в окремому документі (далі-Завдання), що підписується обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. В залежності від потреб клієнта та домовленостей сторін, на виконання цього договору сторонами може бути узгоджене та підписане як одне завдання, так і декілька окремих завдань (пов`язаних між собою або не пов`язаних між собою) (пункт 3.1 договору).

Послуги за цим договором надаються виконавцем за конкретними запитами уповноважених осіб клієнта. Послуги за цим договором можуть надаватися як в усній, так і в письмовій формі відповідно до домовленості між сторонами в кожному конкретному випадку (пункт 3.2 договору).

У пункті 3.3 договору сторони погодили, що послуги за цим договором можуть надаватися як штатними співробітниками виконавця, так і іншими консультантами, котрі на розсуд виконавця залучаються ним для надання послуг за умов, що відповідальність за надані послуги несе винятково виконавець, за умови, що усі винагороди таких співробітників та консультантів включатимуть у погоджений розмір базової ставки виконавця (як визначено у пункті 4.1 нижче). Штатні співробітники виконавця та інші консультанти, які залучаються виконавцем для надання послуг, надалі разом іменуються "спеціалістами виконавця". Конкретні спеціалісти, які здійснюють роботи за відповідними запитами клієнта, визначаються виконавцем самостійно, якщо інше окремо не погоджено сторонами.

Конкретні дії, обсяг дій та/або порядок дій, які мають бути вчинені виконавцем для надання послуг клієнту, виконавець визначає самостійно (пункт 3.3.1 договору).

У пункті 3.5 договору зазначено, що факт та обсяг надання послуг згідно з завданням оформлюється двостороннім актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками обох сторін. Сторони встановили, що за ініціативою будь-якої із сторін, але не частіше ніж, як правило, один раз на місяць, виконавець складатиме, підписуватиме та направлятиме клієнту для підписання акт приймання-передачі наданих послуг, де буде фіксувати обсяг фактично наданих послуг, де буде фіксувати обсяг фактично наданих послуг в процесі виконання відповідного завдання клієнта (в тому числі, фактично надані послуги, які не є кінцевими, однак є необхідними для повного та належного виконання завдання) та буде вказувати суму до сплати, яку клієнт зобов`язаний сплатити на умовах, визначених в розділі 4 "Гонорар і порядок його оплати" цього договору. Послуги вважаються наданими клієнту з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін акту приймання-передачі наданих послуг.

За надані за цим договором послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар. Гонорар складається з базової ставки та/або винагороди (пункт 4.1 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору розмір базової ставки за надані виконавцем за цим договором послуги визначається, виходячи з фактично витраченого часу та погодинних ставок виконавця (включаючи його співробітників, експертів, консультантів та спеціалістів, будь-яких інших осіб, залучених виконавцем) (без врахування додаткових витрат тощо) та/або виходячи з фіксованої вартості за визначений об`єм послуг (без урахування додаткових витрат тощо), але у будь-якому випадку не може перевищувати суму базової ставки, погоджену сторонами у відповідному завданні ("максимальний розмір базової ставки").

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

11.09.2020 між Компанією з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED)(rks'yn) та АО «ЮФ «Онопенко та партнери» погоджено завдання №1/2 до договору, згідно з п. 1.1. якого у рамках цього завдання виконавець зобов`язується надати клієнту послуги, передбачені п. 1.2. договору, щодо стягнення (у добровільному та/або примусовому порядку) з Акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05762269) на користь клієнта дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «Турбоатом» за 2017 рік на підставі Протоколу №23 річних загальних зборів акціонерів ПАТ «ТУРБОАТОМ» від 18.04.2018, за 2018 рік на підставі Протоколу №24 річних загальних зборів акціонерів АТ «ТУРБОАТОМ» від 17.04.2019, а Клієнт зобов`язується оплатити надані Виконавцем послуги, визначені цим пунктом на умовах, визначених у цьому завданні та договорі.

Розділом 2 завдання №1/2 до договору, встановлено, що за надані за цим завданням послуги, визначені у п. 1.1. цього завдання, клієнт сплачує виконавцю гонорар. Гонорар складається з Базової ставки та Винагороди.

В підпункті 2.2.1. пункту 2.2. завдання сторони узгодили Базову ставку гонорару в розмірі 14 745,00 євро - за надання послуг, визначених у пункті 1.1. цього завдання, щодо складення та пред`явлення (включаючи направлення засобами поштового зв`язку) до АТ «Турбоатом» заяви про виплату Клієнту дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності останнього за 2017 та 2018 роки; складення та пред`явлення (включаючи засобами поштового зв`язку) до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «Турбоатом» за 2017 рік на підставі Протоколу №23 річних загальних зборів акціонерів ПАТ «ТУРБОАТОМ» від 18.04.2018, що становить 29 826 764,52 грн. і за 2018 рік на підставі Протоколу №24 річних загальних зборів акціонерів ПАТ «ТУРБОАТОМ» від 17.04.2019, що становить 21 391 901,93 грн., а разом за 2017 та 2018 роки - 51 218 666,46 грн. представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Харківської області в ході розгляду останнім господарської справи, в межах якої розглядатиметься позов Клієнта до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів, та вчинення всіх дій (складення, підписання і подання необхідних процесуальних документів, засвідчення вірності копій документів, в тому числі документів, що додаються до позову про стягнення дивідендів), що має право вчиняти Клієнт як позивач згідно Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням обмежень передбачених п. 1.2 завдання, в ході розгляду судової справи за позовом Клієнта до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів у Господарському суді Харківської області.

Згідно з підпунктом 2.4.1. пункту 2.4. завдання Клієнт зобов`язується здійснити оплату Базової ставки, передбаченої п. 2.2.1. цього завдання, у наступному порядку: першу частину Базової ставки, передбаченої п. 2.2.1 цього завдання, в розмірі 10 320,00 євро Клієнт сплачує Виконавцю не пізніше 09.12.2020 включно, а другу частину в розмірі 4 425,00 євро - протягом 10 календарних днів з дня підписання акту приймання передачі.

В Детальному описі від 22.02.2021 та в Акті приймання-передачі послуг, пов`язаних з розглядом даної справи в суді першої інстанції зазначено про надання виконавцем наступних послуг:

1.Надання юридичних послуг шляхом складення та пред`явлення до АТ «ТУРБОАТОМ» заяви про виплату КЛІЄНТУ дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2017 та 2018.

2. Надання юридичних послуг шляхом складення та пред`явлення до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2017 та 2018 роки, зокрема, збір доказів, приєднаних до цього позову.

3. Надання юридичних послуг шляхом представництва інтересів КЛІЄНТА в ході розгляду у Господарському суді Харківської області справи №922/4112/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2017 та 2018 роки, зокрема, участь у чотирьох судових засіданнях у Господарському суді Харківської області, що відбулися 05.01.2021, 26.01.2021, 09.02.2021 та 16.02.2021.

4. Надання юридичних послуг шляхом надання правової інформації і роз`яснень з правових питань за результатами кожного судового засідання, проведеного у справі №922/4112/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2017 та 2018 роки

Вартість зазначених послуг визначена в Детальному описі та Акті в розмірі 14 745,00 Євро без деталізації вартості кожної послуги з огляду на встановлення Договором на правову допомогу фіксованого розміру винагороди адвоката.

Колегія суддів зазначає, що зазначені позивачем в Детальному описі та Акті приймання-передачі послуги зі складення та пред`явлення до АТ «ТУРБОАТОМ» заяви про виплату КЛІЄНТУ дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2017 та 2018 не є послугами з правничої допомоги пов`язаними з розглядом даної справи, оскільки стосуються досудового врегулювання спору.

Разом з цим, АО «ЮФ «Онопенко та партнери» представляла інтереси позивача в справах з подібними правовідносинами, а саме справах №922/4228/20, № 922/3339/20 що свідчить про те, що правова позиція адвокатів АО «ЮФ «Онопенко та партнери» у відповідних правовідносинах в значній мірі вже сформована. А тому, надання послуг зі складання заяв по суті спору не становило великої складності для адвоката, не потребувало додаткового дослідження законодавства та судової практики.

Колегія суддів зазначає, що господарський суд першої інстанції правомірно врахував, що спір у даній справі виник з вини відповідача та відсутність дій відповідача щодо досудового вирішення спору і щодо врегулювання спору мирним шляхом.

При цьому, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи відповідача щодо неврахування судом його скрутного майнового стану, оскільки відповідачем не було надано відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.

З урахуванням наведеного, підтвердженими та обгрутованими є послуги Адвоката з підготовки позовної заяви та інших заяв по суті справи та участь у судових засіданнях у Господарському суді Харківської області, що відбулися 05.01.2021, 26.01.2021, 09.02.2021 та 16.02.2021.

Колегія суддів у розгляді даної справи, враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі №910/14371/18, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення позивачем, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, є, за певним виключенням обґрунтованими, тобто підтвердженими належними доказами.

Беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта, відтак, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи інших установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Отже, аргументи відповідача про те, що витрати на правничу допомогу слід розраховувати, виходячи з часу, витраченого адвокатом лише на участь у судових засіданнях та написанням процесуальних документів з визначеннням конкретного часу на їх виконання, є необґрунтованими.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне надати обґрунтовану оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначення необхідного фактичного обсягу правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу.

Так, розмір гонорару - справа виключно сторони і адвоката, і суд не може втручатися у відносини клієнта та адвоката, проте це не позбавляє суд права зменшити розмір витрат.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом на час розгляду справи судом першої інстанції, у сумі 14 745,00 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 22.02.2021 еквівалентно 498 038 грн. 92 коп., суд апеляційної інстанції врахував, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, спірні послуги адвоката було реально надані позивачу і це підтверджується матеріалами справи.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону №5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Принцип "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує правові позиції, викладені у справах №756/2114/17 і №911/3386/17 де Верховний Суд указав, що оскільки правова позиція позивача в судах попередніх інстанцій не змінювалася, то не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи.

За даною справою, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що витрати Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед», пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, визначеної як фіксований гонорар підлягають задоволенню в розмірі 14745,00 євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 евівалентно 489 038,92 грн.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вказаний правовий висновок відповідно до приписів частини четвертої статті 236 ГПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права у розгляді даної справи.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, матеріали справи свідчать, що перевищення позивачем в остаточній заяві від 22.02.2021 суми витрат на професійну правничу допомогу є істотним в розумінні частини шостої статті 129 ГПК України.

Водночас, на думку колегії суддів, передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми", є оціночним та залежить від конкретних обставин справи, а отже підлягає доведенню на загальних підставах визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.

Виходячи із аналізу змісту частини шостої статті 129 ГПК України та враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 12.05.2020 зі справи №904/4507/18, колегія суддів зазначає, що в контексті правовідносин, які склались у даній справі, суд першої інстанції при визначенні суми витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи №922/4112/20 повинен був не обмежуватись лише посиланням на те, що вказана сума, та фактичне понесення заявлених позивачем судових витрат, а також те, що спір у даній справі виник з вини відповідача, розмір заявлених позивачем судових витрат складає менше 1% від суми позовних вимог, а повинен був надати оцінку заявленій Компанією з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» сумі на предмет її обгрунтованості, необхідності та неминучості, в частині такого перевищення та відповідно оцінити, чи відповідають такі витрати, критерію реальності та розумності їхнього розміру.

В разі з оцінкою "складності справи", складність підготовлених адвокатом документів суд був не обмежений оцінити за кількістю сторінок, вираховуючи кількість сторінок усіх документів, а не за змістом документів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження понесених затрат на професійну правничу допомогу не надав доказів, документів, які підтвердили витрати саме в розмірі 14 745, 00 євро. Але, чинне Законодавство вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт. Втім, від сторони не вимагають наведення обґрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у постановах від 16.05.2019 р. у справі №823/2638/18 і від 20.12.2018 р. у справі №316/1923/16-а (2-а/316/41/17).

Судова колегія апеляційної інстанції враховує також те, що у справах №922/4228/20 та справах №922/3339/20 зміст і доводи, позовної заяви та заяви про відшкодування судових витрат, докази, надані на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу були ідентичні доводам, викладеним за даною справою.

Також, суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом послуги щодо інформації і роз`яснень з правових питань за результатами кожного судового засідання, оскільки доводи й позиція сторін під час розгляду даної справи суттєво не змінювалися від позиції у справах №922/4228/20 та №922/3339/20, об`єктивна необхідність для професійного досвідченого адвоката, який надав правову допомогу в суді попередньої інстанції, утретє вивчати додаткові джерела права та судову практику зі спірних питань була відсутня, оскільки такий представник не міг не бути обізнаним із позицією позивача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводами, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини. Отже, Компанією з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, та невідворотності їх понесення.

Апеляційний господарський суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, справедливим, розумним і співрозмірним розміром витрат позивача на оплату вказаних послуг , який підлягає йому відшкодуванню за рахунок відповідча є 50% заявленого, що складає 7372,5 євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 еквівалентно 249 019,46 грн.

Виходячи з наведеного внаслідок порушення норм процесуальнго права господарський суд першої інстанції стягнув витрати на правову допомогу в розмірі, який не відповідає принципам реальності, розумності та співмірності, у зв`язку з чим додаткове рішення підлягає відповідній зміні.

Щодо рішення Ради національної безпеки України від 30.12.2021 року та Указу Президента України від 21.01.2022 №22/2022 про введення відносно позивача по справі №922/4112/20 персональних економічних санкцій, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України "Про санкції" передбачено, що з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.

Статтею 3 Закону "Про санкціі" передбачено, що підставами для застосування санкцій є дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про санкції", пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Указом Президента України від 21.01.2022 №22/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.12.2021 "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Відповідно до додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.12.2021 "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", уведеного в дію Указом Президента України від 21 січня 2022 року №22/2022 стосовно Компанії з обмеженою відповідальністю «BISCONE LIMITED» застовувати від обмежувального заходу у вигляді: 1) блокування активів-тимчасове обмеження права користуватися та розпоряджатися належним їй майном (акціями, корпоративними правами); 2) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України.

Судом враховується, що відповідно до ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України "Про санкції" врегульовано: підстави для застосування санкцій; види санкцій; порядок запровадження, скасування та внесення змін до запроваджених санкцій. Механізм реалізації застосованих санкцій, в тому числі до правовідносин з виконання господарських зобов`язань, даним законом не врегульовано.

За таких обставин, враховуючи наведені положення Конституції України та Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не має права на відмову позивачу у розгляді справи по суті, оскільки якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, але позов не буде задоволений з посиланням виключно на Закон України "Про санкції", то незрозумілими з процесуальної точки зору є подальші дії позивача, адже спірною вбачається необхідність повторного звернення особи з тим самим позовом щодо судового розгляду. Це призведе до того, що суд заново буде розглядати спір між тими самими особами, з тими самими підставами і предметом спору, що вже був вирішений судом, що не допускається ГПК України.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції розглядає спір не по суті, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 09.11.11.2021 предметом, якого була заява позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія не приймає, як доказ у справі зазначені відповідачем документи щодо звільнення від сплати правничої допомоги, оскільки у даному випадку зазначені витрати, передбачені вимогами статей, 123, 126, 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд. -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків задовольнити частково.

2. Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2021 року у справі №922/4112/20 змінити, виклавши резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

«Заяву Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково».

3. Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/4112/20.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків (попереднє найменування АТ "Турбоатом" (61037, м. Харків, проспект Московський, буд. 199; ідентифікаційний код: 05762269) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "Біскоун Лімітед" (BISCONE LIMITED) (реєстраційний номер: НЕ 177386; податковий номер: 880002574; місцезнаходження: CY-3032, Республіка Кіпр, Лімасол, Сіті Хаус, Караіскакі, 6) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 372,5 Євро, що за курсом НБУ станом на 22.02.2021 еквівалентно 249 019,46 грн.»

5.Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку вимог статей 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.02.2022 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено 21.02.2022 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.О. Радіонова