ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" лютого 2022 р. Cправа № 902/1608/14

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С. судді Міліціанов Р.В. та Лабунська Т.І., секретар судового засідання Переродова С.О., розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали по справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цант+" (вул. Охтирська, буд. 1, м.Суми, 40007) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Хімекс" (вул. Стеценка, буд. 3, кв. 31, м. Київ, 04136)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (вул. Чкалова, 16-Б, смт.Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600; )

про банкрутство

Представники сторін в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (головуючий суддя Тісецький С.С., судді Міліціанов Р.В. та Лабунська Т.І.) перебуває справа № 902/1608/14 за заявою ТОВ "ЦАНТ+" та ТОВ "ТД ХІМЕКС" до ТОВ "Подільські цукроварні" про банкрутство.

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Так, ухвалою суду від 15.09.2021 року було продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Подільські цукроварні" та повноважень ліквідатора - арбітражного керуючого Козирицького А.С. у справі № 902/1608/14 до 15.03.2022 року; призначено справу №902/1608/14 до розгляду в судовому засіданні на 15.03.2022 року.

30.11.2021 року від Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі до суду надійшла заява № 5826 від 29.11.2021 року (вх. № 01-36/906/21) про заміну кредитора у справі № 902/1608/14.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року призначено вказану вище заяву про заміну кредитора у справі № 902/1608/14, до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2022 року.

В подальшому, ухвалою суду від 19.01.2022 року було призначено заяву Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі № 5826 від 29.11.2021 року (вх. № 01-36/906/21) про заміну кредитора у справі № 902/1608/14, до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2022 року та зобов`язано ліквідатора Козирицького А.С. надати до суду у строк до 11.02.2022 р. докази на підтвердження доводів, викладених у відзиві № 02-21/857 від 12.01.2022 року на заяву Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі про заміну кредитора по справі № 902/1608/14.

На визначену дату - 15.02.2022 року представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, будь-які заяви, клопотання, письмові пояснення щодо поважності причин неявки до суду не надходили.

Разом з тим, судом встановлено, що 09.02.2022 року від арбітражного керуючого Козирицького А.С. до суду надійшли письмові пояснення № 02-21/915 від 09.02.2022 року на виконання вимог ухвали суду від 19.01.2022 року у справі № 902/1608/14.

Судом були оглянуті подані письмові пояснення та долучені до матеріалів справи.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, розумні строки розгляду справи судом.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

За змістом ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною 1 ст. 216 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. №475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що Заявника - Всеукраїнську Універсальну Багатогалузеву Товарну Біржу було належним чином повідомлено про дату та час проведення судового засідання у цій справі, суд оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи в цьому судовому засіданні за наявними матеріалами справи та за відсутності у судовому засіданні представників учасників справи.

Суд, розглянувши заяву Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі № 5826 від 29.11.2021 року (вх. № 01-36/906/21) про заміну кредитора у цій справі, проаналізувавши норми діючого законодавства України та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, ухвалою суду від 25.01.2016 р., було затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані" у справі № 902/1608/14, визнавши, зокрема, вимоги ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" у розмірі 389 651,61 грн (позачергово), які окремо внесені до забезпечених вимог кредиторів.

Водночас, ухвалою суду від 29.05.2017 р. було замінено кредитора у справі №902/1608/14 - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" () на його правонаступника ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ).

Також, ухвалою суду від 22.08.2018 р. було задоволено повністю заяву ОСОБА_1 б/н та без дати (вх. № 06-52/10458/17 від 02.11.2017 року) про збільшення кредиторських вимог до боржника. Визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані" по справі № 902/1608/14 у розмірі 75812,36 грн. - позачергово; а також 3 200,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором - 1 черга задоволення).

Як вбачається із змісту заяви № 5826 від 29.11.2021 року про заміну кредитора та наданих доказів, 12.10.2015 р. між ОСОБА_1 та ПАТ АБ "Укргазбанк" було укладено договори про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р..

01.11.2021 року між ОСОБА_1 (Первісний кредитор) та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, на таких умовах :

Первісний кредитор передає належне йому Право вимоги до ТОВ "Подільські цукровані" (Вінницька обл., Крижопільський район, вул. Чкалова, 16б, 1) на користь ОСОБА_1 на суму боргу 389 651,61 грн, що забезпечені заставою майна боржника та 1 218,00 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору (п. 1.1.).

З цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору (п. 1.2.).

За передане право вимоги до Боржника за Основним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму у розмірі 10 гривень (п. 2.1.).

Новий кредитор зобов`язується протягом 2 банківських днів після підписання цього Договору здійснити розрахунок по видатковому касовому ордеру, грошову суму визначену у п. 2.1 цього Договору (п. 2.2.).

Обов`язки Первісного кредитора : відступити Новому кредитору право вимоги згідно з умов цього Договору; передати Первісному кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, в термін до "05" листопада 2021 р., та інформацію яка важлива для їх здійснення (п. 3.1., підпункти 3.1.1., 3.1.2.).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором "01" березня 2031 р. (п. 5.1.).

В подальшому, між ОСОБА_1 та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею було підписано акт приймання-передачі від 01.11.2021 року до договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року, стосовно передання таких документів : договори від 12.10.2015 р. про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р.; оригінали квитанцій оплати зазначених договорів.

При цьому, на підставі вказаного вище договору, згідно видаткового касового ордера від 01.11.2021 р., ОСОБА_1 , були виплачені кошти в сумі 10,00 грн.

З огляду на викладене, Заявник просить суд замінити кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", ОСОБА_1 з сумою вимог на Нового кредитора - Всеукраїнську Універсальну Багатогалузеву Товарну Біржу в межах розміру вимог на суму 389 651,61 грн, що забезпечені заставою майна боржника та 1 218,00 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором та внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, Заявником додані відповідні докази.

Водночас, згідно відзиву арбітражного керуючого Козирицького А.С. № 02-21/857 від 12.01.2022 року на заяву Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі про заміну кредитора по справі № 902/1608/14, повідомлені такі обставини.

12.10.2015 р. між ОСОБА_1 та ПАТ АБ "Укргазбанк" було укладено договори про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р..

У відповідності із договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором №10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р. ПАТ АБ "Укргазбанк" уступлено, а ОСОБА_1 набуто право вимоги за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р. до ТОВ "Подільські цукроварні".

На виконання умов вищевказаних договорів ОСОБА_1 було отримано від первісного кредитора первинні документи, що фіксують наявність боргу, а саме оригінали кредитного договору № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. з розрахунком заборгованості та випискою по рахунках та оригінали кредитного договору № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р. з розрахунком заборгованості та випискою по рахунках.

Разом із укладеними договорами про відступлення права вимоги від 12.10.2015 р. за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та за кредитним договором №01-Ю/2012 від 10.02.2012 р. між 12.10.2015 р. між ОСОБА_1 та ПАТ АБ "Укргазбанк" укладено договір про відступлення права вимоги за договором застави № 1 від 23.08.2012 р., Договір про відступлення права вимоги за договором застави № 2 від 23.08.2012 р., Договір про відступлення права вимоги за договором застави № 3 від 23.08.2012 р., Договір про відступлення права вимоги за договором застави б/н від 10.02.2012 р., що були укладені між ПАТ АБ "Укргазбанк" та боржником - ТОВ "Подільські цукроварні".

Згідно реєстру вимог кредиторів ТОВ "Подільські цукровані" (затверджений арбітражним керуючим Бойко О.В.) станом на 20.08.2018 року, ОСОБА_1 було включено до реєстру вимог кредиторів, які забезпечені заставою у розмірі 465 463,97 грн.

Сума визнаних судом вимог кредитора ОСОБА_1 становить 465 463,97 грн, з яких станом на момент подання заяви Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі (далі - ВУБТБ) про заміну кредитора в межах справи було задоволено 333 695,23 грн.

Отже, сума вимог кредитора ОСОБА_1 на момент подання заяви про заміну кредитора, становить 131 768,74 грн.

Водночас, оскільки на момент укладення договору про відступлення права вимоги, сума вимог кредитора ОСОБА_1 становила 131 768,74 грн, а не 389 651,61 грн, як зазначено в договорі, в зв`язку з чим, ОСОБА_1 не могла передати Новому кредитору - ВУБТБ право вимоги на суму 389 651,61 грн, яка забезпечена заставою майна боржника.

Також, ліквідатор вказує на те, що відповідно до вищевказаного акту приймання-передачі не було передано жодних документів, що посвідчують права, а також договору про відступлення права вимоги за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р..

Разом з тим, до матеріалів заяви про заміну кредитора ВУБТБ було надано лише договір про відступлення права вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, однак жодних доказів укладення договорів про відступлення права вимоги за договорами застави, між ОСОБА_1 та ВУБТБ до заяви додано не було.

З доданих до заяви додатків не вбачається, що договори про відступлення права вимоги за договорами застави № 1 від 23.08.2012 р., № 2 від 23.08.2012 р., № 3 від 23.08.2012 р., б/н від 10.02.2012 р., які було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ АБ "Укргазбанк", та які забезпечують виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, що випливають з кредитних договорів № 10-Ю/2012 від 23.08.2012р. та № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р., були передані Новому кредитору.

Отже, враховуючи вищевикладене, на переконання ліквідатора боржника, сторонами договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 р., не було дотримано вимоги чинного законодавства України, щодо укладення договору про відступлення права вимоги щодо договорів застави, що є підставою для відмови судом в задоволенні заяви ВУБТБ про заміну кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні".

Крім того, ліквідатор Козирицький А.С. зазначає про те, що ОСОБА_1 оригіналів кредитних договорів № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р. Новому кредитору - ВУБТБ також передано не було, що є порушенням ст. 517 ЦК України.

Враховуючи викладене, ліквідатор боржника просить суд відмовити в задоволенні заяви Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі про заміну кредитора (вих. № 5826 від 29.11.2021 р.).

Крім того, у письмових поясненнях арбітражного керуючого Козирицького А.С. №02-21/915 від 09.02.2022 року, повідомлено, що сума погашених кредиторських вимог на користь ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 року становить 242 493,23 грн, доказом чого є том №25 а.с. з 240 по 249, згідно до якого попереднім ліквідатором Оверчуком Д.О. було прозвітовано про погашення вимоги заставного кредитора ОСОБА_1 , в сумі 242 493,23 грн та відповідне питання досліджувалося судом.

Окрім того, ліквідатором Козирицьким А.С. було здійснено погашення вимог заставного кредитора ОСОБА_1 18.03.2021 р. від реалізації майна банкрута у справі №902/1608/14 на аукціоні від 21.02.2021 р. за лот № 36327881_1, у сумі 91 202,00 грн без ПДВ (виписка по рахунку АТ "КІБ" (м. Київ) за період з 01.01.2019 по 03.08.2021 рр. додається)

За таких обставин, загальна сума погашених вимог заставного кредитора становить - 333 695,23 грн.

Отже, зазначене свідчить про те, що сума переуступлених вимог ОСОБА_1 на користь ВУБТБ за договором про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року є більшою, ніж дійсна сума непогашених кредиторських вимог ОСОБА_1 ..

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01.11.2021 року між кредитором у цій справі - ОСОБА_1 (Первісний кредитор) та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Первісний кредитор передав належне йому Право вимоги до ТОВ "Подільські цукровані" на суму боргу 389 651,61 грн, що забезпечені заставою майна боржника та 1 218,00 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором, а Новий кредитор прийняв відповідне право вимоги.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

За змістом ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

В ч. 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України).

Отже, відступлення вимоги (цесія) відбувається внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги.

Договір про відступлення права вимоги укладається на виконання іншого договору - зобов`язального.

При цьому, дійсність вимоги означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

За змістом постанови Верховного Суду від 06.09.2021 у справі № 923/484/18, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Колегія суддів звернула увагу, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Згідно постанови Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 911/2919/20, особливістю права вимоги як різновиду майнових прав є його подвійна правова природа: з одного боку, це суб`єктивне право кредитора, яке виникає у зобов`язанні між кредитором і боржником. Це право кредитора вимагати і отримати від боржника виконання обов`язку в межах основного зобов`язання; з іншого боку, це право, яке виступає предметом похідного (вторинного) зобов`язання (щодо переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора), або об`єктом, який передається новому кредитору, що, в свою чергу, супроводжується заміною сторін у зобов`язанні.

В постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

За змістом правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 905/635/18, у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому, такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.

Судом встановлено, що на підтвердження відступлення права вимоги за вказаним вище договором, Заявником надано суду завірені копії таких документів : договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року; акту приймання-передачі від 01.11.2021 року; видаткового касового ордера від 01.11.2021 року.

Разом з тим, згідно матеріалів справи ухвалою суду від 18.03.2015 року, зокрема, визнано ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" кредитором у справі № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні" із сумою вимог у розмірі 389 651,61 грн, що забезпечені заставою майна боржника; 1 218,00 грн судового збору сплаченого за подання заяви про визнання кредитором.

Також, як вказувалося вище, ухвалою суду від 29.05.2017 р. було замінено кредитора у справі № 902/1608/14 - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" () на його правонаступника ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ).

Відтак, суд дійшов дійшов висновку, що ОСОБА_1 набула прав заставного кредитора відносно ТОВ "Подільські цукроварні" із сумою вимог у розмірі 389 651,61 грн, які були у повному розмірі відступлені ОСОБА_1 на користь Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі за умовами укладеного між ними договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року.

Поряд з цим, судом встановлено, що кредиторські вимоги заставного кредитора - ОСОБА_1 погашалися в ході ліквідаційної процедури ТОВ "Подільські цукроварні".

Так, згідно наявного в матеріалах справи № 902/1608/14 проміжного звіту попереднього ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Оверчука Д.О. № 02-03/291 від 06.12.2019 р. (т. 25, а.с. 246-249) про хід ліквідаційної процедури за період з 01.06.2019 р. по 01.12.2019 р., за відповідний період були погашенні вимоги забезпеченого кредитора ОСОБА_1 , в сумі 242 493,23 грн.

Зокрема, відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 2 від 30.09.2019 р. (т. 25, а.с. 76), ТОВ "Подільські цукроварні" перераховано ОСОБА_1 в рахунок погашення вимог кредитора забезпеченого заставою згідно реєстру вимог кредиторів по справі № 902/1608/14, грошові кошти в сумі 100 687,88 грн.

Також, згідно доданої до письмового пояснення № 02-21/915 від 09.02.2022 року арбітражного керуючого Козирицького А.С. виписки по рахунку АТ "КІБ" (м. Київ) за період з 01.01.2019 по 03.08.2021 рр., ТОВ "Подільські цукроварні" в рахунок погашення вимог забезпеченого кредитора перераховано ОСОБА_1 , 08.11.2019 р. грошові кошти в сумі 141 805,35 грн; 11.12.2019 р. грошові кошти в сумі 29 142,56 грн; 18.03.2021 р. грошові кошти в сумі 91 202,00 грн.

Отже, боржником - ТОВ "Подільські цукроварні" були погашені вимоги забезпеченого кредитора - ОСОБА_1 в загальній сумі 362 837,79 грн (100 687,88 грн + 141 805,35 грн + 29 142,56 грн + 91 202,00 грн).

Слід зазначити, що за умовами укладеного між ОСОБА_1 та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею договору про відсутплення права вимоги від 01.11.2021 р., Первісний кредитор передав Новому кредитору право вимоги до ТОВ "Подільські цукровані" на суму боргу 389 651,61 грн, що забезпечені заставою майна боржника та 1 218,00 грн судового збору.

Водночас, у поданій заяві про заміну кредитора, Заявник просить суд замінити кредитора у цій справі - ОСОБА_1 , зокрема, в межах розміру вимог 389651,61 грн, які забезпечені заставою майна боржника на нового кредитора - Всеукраїнську Універсальну Багатогалузеву Товарну Біржу.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що сума відступлених вимог ОСОБА_1 на користь Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі за договором про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року є більшою, ніж дійсна сума непогашених кредиторських вимог ОСОБА_1 у справі № 902/1608/14.

Відтак, умова договору від 01.11.2021 року щодо відступлення права вимоги на суму боргу 389 651,61 грн (п. 1.1.) та вимога Заявника стосовно заміни Первісного кредитора на Нового кредитора в межах розміру вимог 389 651,61 грн, суперечить вказаним вище обставинам справи, оскільки на момент укладення відповідного договору про відступлення права вимоги, ОСОБА_1 не могла передати Всеукраїнській Універсальній Багатогалузевій Товарній Біржі право вимоги на суму 389 651,61 грн, в зв`язку з тим, що боржником були погашені вимоги забезпеченого кредитора - ОСОБА_1 в загальній сумі 362 837,79 грн.

Крім того, як вказувалося вище, ухвалою суду від 29.05.2017 р. було замінено кредитора у справі № 902/1608/14 - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" () на його правонаступника ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ).

Водночас, відповідною ухвалою суду, зокрема, були встановлені такі обставини.

12.10.2015 року між ОСОБА_1 (новий кредитор) та ПАТ АБ "Укргазбанк" (первісний кредитор) укладено договори про відступлення права вимоги за кредитним договором №10-Ю/2012 від 23.08.2012 року та за кредитним договором №01-Ю/2012 від 10.02.2012 року.

Відповідно до умов договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором №10- Ю/2012 від 23.08.2012р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 року, ПАТ АБ "Укргазбанк" уступило, а ОСОБА_1 набула право вимоги до ТОВ "Подільські цукроварні" за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 року та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 року.

Крім того, разом із укладеними договорами про відступлення права вимоги від 12.10.2015 року за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 року та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 року, 12.10.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ "Укргазбанк" укладено договори про відступлення права вимоги: за договором застави № 1 від 23.08.2012 року; за договором застави № 2 від 23.08.2012 року; за договором застави № 3 від 23.08.2012 року; за договором застави б/н від 10.02.2012 року, що були укладені між ПАТ АБ "Укргазбанк" та боржником ТОВ "Подільські цукроварні".

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд звертає увагу на те, що до поданої заяви про заміну кредитора, Заявником надано договір про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року, що забезпечені заставою майна боржника.

При цьому, судом встановлено, що згідно підписаного між ОСОБА_1 та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею акту приймання-передачі від 01.11.2021 року до договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 року, Первісним кредитором передано Новому кредитору договори від 12.10.2015 року про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10-Ю/2012 від 23.08.2012 р. та за кредитним договором № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р.; оригінали квитанцій оплати зазначених договорів.

Разом з тим, Заявником не надано суду доказів на підтвердження передання Первісним кредитором Новому кредитору договорів про відступлення права вимоги за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами №10-10/2012 від 23.08.2012 р. та № 01-Ю/2012 від 10.02.2012 р., та передання відповідних кредитних договорів.

Також, Заявником не надано доказів щодо укладення між ОСОБА_1 та Всеукраїнською Універсальною Багатогалузевою Товарною Біржею договорів про відступлення права вимоги за договорами застави.

За наведених вище обставини, суд дійшов висновку, що при укладенні сторонами договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 р., останніми не було дотримано вимог ст. 512-514, 517 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні поданої заяви про заміну кредитора у цій справі.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у повному обсязі в задоволенні заяви Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі № 5826 від 29.11.2021 року (вх. № 01-36/906/21) про заміну кредитора у справі № 902/1608/14, з мотивів наведених вище.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Всеукраїнської Універсальної Багатогалузевої Товарної Біржі № 5826 від 29.11.2021 року (вх. № 01-36/906/21) про заміну кредитора у справі № 902/1608/14, повністю.

2. Копію ухвали направити на відомі суду адреси електронної пошти: представнику ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" - Яцько Р.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Козирицькому А.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ТОВ "ФК " Інвестохіллс Веста" - ; ; ТОВ "ТД ХІМЕКС" - ; ПрАТ "Укрекскавація" - ; ТОВ "Білпромпостач" - ; ТОВ "Маргунас-Україна" - ; ТОВ "Фукс Мастила Україна" - ; ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" - ; ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" - ; ТОВ "ВКФ "Сенс ЛТД" - , ; ТОВ СП "Бегленд" - ; АТ "Альфа - Банк" - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; Управлінню ВД ФСС України у Вінницькій області - ; АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - ; арбітражному керуючому (ліквідатору ПП "Хілл") Ткачуку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Всеукраїнській Універсальній Багатогалузевій Товарній Біржі - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Тісецький С.С.

Суддя Лабунська Т.І.

Суддя Міліціанов Р.В.

1 - до справи;

2 - ТОВ "ЦАНТ+" - 40007, Сумська обл., м. Суми, вул. Охтирського, буд. 1;

3 - ТОВ "Подільські цукроварні" - 24600, Вінницька обл., смт. Крижопіль, вул. Чкалова, 16Б;

4 - ТОВ "Техпром-М" - 19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 136;

5 - ТОВ "Аграна Фрут Україна" - 21022, м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 32;

6 - ФОП Тимчик Б.М. - АДРЕСА_1 ;

7 - Д.К. БРАЗЕРС" - 09109, м. Біла Церква, Київська обл., вул. Сухоярська, 18;

8 - ФОП Сушнова О.С. - АДРЕСА_2 ;

9 - ТОВ "Агропромисловий комплекс-Хмельницький" - 29000, м. Хмельницький, вул. Заводська, 34/1;

10 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 ;

11 - ТОВ "Еко-Сфера" - 22403, Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45;

12 - ПП "Максимум" - 49033, м. Дніпро, вул. Гладкова, 47, кв.137;

13 - ТОВ "Енергопромінвест" - 01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6;

14 - ТОВ "Агрикола" - 21036, м. Вінниця, пров. Червоний, буд. 28 А., оф. 121;

15 - ПП "Сервіс О.К." - вул. Пушкінська, 2-4/7, м. Київ, 01001;

16 - ФОП Лавріненко С.Ю. - АДРЕСА_4;

17 - ТОВ "Світкар" - вул. Пушкіна, 133, смт. Ярмолинці, Ярмолинецький р-н., Хмельницька обл., 32100;

18 - ТОВ "Кряж і Ко" - вул. Ю. Тютюника, 78, смт. Крижопіль, Вінницька обл., 24600;

19 - ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" - вул. Михайлівська, 21Б, нежиле приміщення 34, м. Київ, 01001.