ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 березня 2022 року Справа № 903/178/22

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД "

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД "

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пік нерухомість",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Фактор Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Наталія Володимирівна,

2) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Наталія Володимирівна,

про визнання договорів недійсними та скасування записів

встановила: 23.02.2022 ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Пік нерухомість" (відповідач 1) та ТОВ "Кредит Фактор Груп (відповідач 2), в якому просить:

1. визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ «Пік нерухомість», та ТОВ «Кредит Фактор Груп», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5226 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167747 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047771, відповідно до якого за ТОВ «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» зареєстровано право власності на торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

2. визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (офіс, площею 60 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ «Пік нерухомість» та ТОВ «Кредит Фактор Груп», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5225 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167533 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047434, відповідно до якого за ТОВ «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» зареєстровано право власності на офіс площею 60 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

3. визнати недійсним договір іпотеки від 26.11.2020 року, укладений між ТОВ «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» та ОСОБА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. за реєстраційним номером 1885 (Договір іпотеки);

4. скасувати записи, вчинені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В.

- про державну реєстрацію іпотеки №39392748 від 26.11.2020 р. (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);

- про державну реєстрацію іпотеки №39392968 від 26.11,2020 р. (офіс площею 60,0кв.м.);

- про реєстрацію обтяження № 39392059 від 26.11,2020 року (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);

- про реєстрацію обтяження № 39391793 від 26.11.2020 року (офіс площею 60,0 кв.м.)

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає наступне.

21.08.2020р. між ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" (позивачем) та ТОВ «Пік нерухомість» (відповідачем 1) було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. (Попередній договір).

Відповідно до п. 1 Попереднього договору, предметом договору було укладення Основних договорів купівлі-продажу торгово-офісного приміщення, загальною площею 75,3 кв.м, що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 та офісу, загальною площею 60,0 кв.м, що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (Нежитлові приміщення), на умовах, встановлених цим Договором.

Позивач зазначає, що з метою введення в оману позивача та уникнення звернення стягнення на нерухоме майно на виконання рішення суду у справі №903/770/20, відповідач 1 уклав фраудаторні фіктивні правочини від 14.09.2020р., за якими відчужив офіс та торгово-офісне приміщення, що розташовані за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5 відповідачу 2 та як наслідок зберіг (приховав) це майно від позивача.

В подальшому відповідач 2, для ускладнення процесу повернення нерухомого майна у власність відповідача 1 та подальшої реалізації цього майна в межах виконавчого провадження на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 року у справі №903/770/2, передав це майно в іпотеку Поліщук Л.Д. по заниженій вартості, яка не відповідає дійсній ринковій вартості такого майна.

Ухвалою суду від 28.02.2022 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- до набрання законної сили судового рішення у справі, вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЦТ ПЛЮС ЛТД» шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП», а саме:

на торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473140 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах ціни позову;

на офіс, загальною площею 60,0 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473070 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах ціни позову.

На обґрунтування заяви позивач зазначає, що судовим рішенням по справі №903/770/20 встановлено порушення відповідачем 1 умов Попереднього договору; розірвано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, укладеного між ТОВ ПІК НЕРУХОМІСТЬ та ТОВ АРЦТ ПЛЮС ЛТД, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 та стягнуто з ТОВ ПІК НЕРУХОМІСТЬ на користь ТОВ АРЦТ ПЛЮС ЛТД суму подвійного розміру отриманого авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028, у розмірі 1 365 500,00 грн.

Оскільки відповідач 1 відчужив Нежитлові приміщення на користь відповідача 2, рішення суду щодо стягнення з відповідача 1 на користь позивача коштів неможливо виконати у зв`язку з відсутністю у відповідача 1 майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги останнього та здійснити примусове виконання рішення суду.

Знаючи про таку можливість та уникаючи виконання Попереднього договору та рішення суду по справі №903/770/20 відповідач 1 відчужив Нежитлові приміщення на користь підконтрольного йому відповідача 2 по заниженій вартості (60 000 грн та 75 300 грн.). В свою чергу, відповідач 2 передав набуті ним Нежитлові приміщення в іпотеку під 450000грн. ще одній із підконтрольній відповідачу 1 особі - Поліщук Л.Д., при тому, що дійсна вартість цих приміщень згідно Попереднього договору складала 5 357 813 грн.

На разі існує великий ризик того, що право власності на Нежитлові приміщення знову перейде до третьої особи - ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки, укладеного нею з ТОВ «Кредит Фактор Груп» 26.11.2020 року, інформація про яку станом на 18.02.2022 року є актуальною, при тому, що строк дії цього договору встановлено до 25.12.2020 року, що ускладнить позивачу виконання рішення суду в даній справі, у разі його задоволення, оскільки в будь-який момент може відбутись звернення стягнення на предмет іпотеки. Викладене підтверджується інформаційними довідками № 300296013 від 18.02.22 року та № 277431194 від 30.09.2021 року.

Відповідач 1, знаючи, що належне йому нерухоме майно перебуває під обтяженням, що фактично унеможливлює перехід права власності на нерухоме майно до іншої особи, зловмисно приховуючи дані обставини від позивача, уклав 21.08.2020 року з ним Попередній договір зі злочинною метою заволодіння грошовими коштами позивача (щонайменше авансовим внеском). Після чого Нежитлові приміщення, які до 10.09.20 року перебували під іпотечним обтяженням, право вимоги на яке 25.08.20 року набуло ТОВ «Фінансова компанія «Кредит фактор» (засновником якого є відповідач 2), стали власністю пов`язаної особи - ТОВ «Кредит Фактор Груп».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є накладення арешту на нежитлові приміщення з метою збереження цього майна до винесення рішення суду по справі, уникнення подальшого його відчуження відповідачем 2 на користь третіх осіб з можливістю подальшого переходу права власності на них від відповідача 2 до відповідача 1 у разі задоволення позовних вимог та у зв`язку із застосуванням реституції щодо недійсності вказаних правочинів, за рахунок яких позивач зможе стягнути з відповідача 1 кошти на виконання судового рішення по справі №903/770/20 у розмірі 1 365 500,00 грн.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 наведеної ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.11 ст.137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Що стосується оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу слід вказати, що такий захід забезпечення, як накладення арешту на земельні ділянки, жодним чином не порушує законних інтересів відповідача, в той же час дозволить уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивачів.

Щодо наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення спору наявні у відповідача активи можуть бути ним відчужені.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Оскільки, предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2, предметом якого є Нежитлові приміщення, щодо якого позивач і просить вжити заходи забезпечення позову, беручи до уваги те, що визначені нежитлові приміщення можуть бути відчужені, передані іншій особі, що в майбутньому може утруднити виконання рішення суду при задоволенні позову або зробити таке виконання неможливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно.

В даному випадку за наслідками укладення між відповідачем 1 та відповідачем 2 оспорюваних в даній справі договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень мала місце подальша передача нежитлових приміщень, що є предметами правочинів, які оскаржуються, в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_1 .

Суд, оцінивши заяву про забезпечення позову встановив, що обраний заявником спосіб забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, однак не є тотожними з позовними вимогами, що забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем наведено обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав позивача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення частково, оскільки скасування заходів забезпечення врегульовано ст.145 ГПК України. А тому заява в частині забезпечення позову до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви, не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» (), а саме: на торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473140 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах суми 1 365 500,00 грн.

3. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» (), а саме: на офіс, загальною площею 60,0 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473070 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах суми 1 365 500,00 грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД " (33028, м. Рівне, вул. 16 липня, 37, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП» (01000, м.Київ, вул.Мечникова, 16, офіс 2/11, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.03.2022.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 03.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала підписана 02.03.2022.

Суддя О. Г. Слободян