ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Справа№ 927/968/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021

у справі № 927/968/21 (суддя Ноувен М.П.)

За позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області

про стягнення 20 632,55 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У 2021 році Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області про стягнення 20 632,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору, в частині невідповідності замовленого обсягу природного газу до обсягу його фактичного споживання в спірному періоді. Так, відповідно до договору, у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу становив 1 160, 000 тис. куб. м., а у квітні 2019 року 234, 750 тис. куб. м., враховуючи вищевикладене, на думку позивача, відповідач має сплатити збитки на підставі п.п.3.13, 5.7 договору та п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу в розмірі 20 632,55 грн. за різницю між замовленим у березні та квітні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що матеріали справи не містять достовірних доказів, які свідчили б про наявність з боку відповідача повного складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника). Місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження дійсного понесення ним збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, а також позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наявністю факту меншого обсягу споживання відповідачем природного газу в березні 2019 року та в квітні 2019 року, ніж погодженого у договорі, і понесення у зв`язку з цим збитків.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Одночасно з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що умовами договору передбачено відшкодування споживачем постачальнику збитків у разі, якщо фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу за відповідний період, у березні 2019 року відповідач спожив природний газ, в обсязі меншому на 62, 386 тис. куб. м., а у квітні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ в обсязі, меншому на 28, 858 тис. куб. м., ніж було узгоджено сторонами. Також, скаржник зазначає, що незалежно від того, що загальні правила відшкодування збитків викладені в положеннях Цивільного та Господарського кодексів України, порядок відшкодування збитків у даному випадку імперативно регулюється Розділом VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим для даного виду правовідносин; сторони у договорі мають право, за взаємною згодою, заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021, у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. на лікарняному, сформовано для розгляду справи №927/968/21 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Мальченко А.О., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 405 грн. 00 коп. та доказів направлення іншим учасникам у справі копію апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні листом з описом вкладення.

17.12.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, у зв`язку з перебуванням судді Кравчук Г.А. у відпустці, сформовано для розгляду справи №910/10112/21 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

04.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Чернігівської області надійшли матеріали справи №927/968/21.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.10.2018 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Комунальним підприємством Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №5289/18-ТЕ-39 (далі - Договір).

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1044 від 14.12.2016 змінено тип публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України з публічного на приватне та перейменовано в акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Відповідно до умов Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 23.11.2018) :

п.1.1. Постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

п. 2.1. Постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 7944,05 тис. куб.м., в тому числі по місяцях: жовтень 2018 390,229 тис. куб.м, листопад 2018 року 1498,250 тис. куб. м, грудень 2018 року 1494,288 тис. куб.м, січень 2019 року 1828,338 тис. куб.м, лютий 2019 року 1222,945 тис. куб.м, березень 2019 року 1160,000 тис. куб.м (в редакції додаткової угоди № 6 від 20.03.2019), квітень 2019 року 234,750 тис. куб.м (в редакції додаткової угоди № 8 від 16.04.2019).

п.2.2. Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені у пункті 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

п. 3.8. Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі.

п.3.8.1. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених у пункті 1.2 договору.

п. 11.2. Пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, абз. 2 підп.3.9, 3.13, 5.7, абзац 5 підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абзац третій підп.2 п.6.4 цього договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

п. 3.13. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vn - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п.2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

п.4.2.Ціна за 1000 куб.м. газу становить 6235,51 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61грн.

п.5.1. Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами, шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

п.5.7. Відшкодування постачальнику збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

-постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 договору;

-постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

-споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

п.6.2. Споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 цього договору.

п.6.3. Постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 договору у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5 процентів (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених (п.4 п.6.3. Договору).

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 57291411,23 грн, а саме:

у жовтні 2018 року 390,229 тис. куб.м на суму 2314214,06 грн,

у листопаді 2018 року 1498,250 тис. куб.м на суму 11210823,43 грн,

у грудні 2018 року 1494,288 тис. куб. м на суму 11181177,32 грн,

у січні 2019 року 1828,338 тис. куб.м. на суму 13680743,86 грн,

у лютому 2019 року 1222,945 тис. куб.м на суму 9150822,94 грн,

у березні 2019 року 1097,614 тис. куб.м на суму 8213019,68 грн,

у квітні 2019 року 205,892 тис. куб.м на суму 1540609,94 грн.

21.05.2019 АТ "НАК "Нафтогаз України" направлено на адресу відповідача акт-претензію № 26-1252-19 від 16.05.2019 про сплату збитків в сумі 168051,64 грн, спричинених спожиттям останнім в березні 2019р. природного газу в об`ємі, що перевищує погоджений договором обсяг.

15.06.2019 АТ "НАК "Нафтогаз України" направлено на адресу відповідача акт-претензію № 26-1940-19 від 11.06.2019 на суму 75576,61 грн збитків, розрахованих згідно п.3.13, п.5.7 договору, оскільки за підсумками квітня 2019 року різниця між замовленим обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного перевищує 5% .

29.11.2019 позивач надіслав відповідачу листи № 26/10-3560-19 від 18.11.2019, №26/10-4044-19 від 22.11.2019, в яких здійснив перерахунок збитків, заявлених з підстав використання в березні-квітні 2019 природного газу менше від замовленого обсягу більше ніж на 5%, та вказав, що розмір збитків становить 14272,88 грн та 6359,67 грн відповідно.

Відповідач відповіді на претензії не надав.

У зв`язку з непогашенням відповідачем нарахованих збитків, АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради 20632,55 грн збитків, нарахованих у порядку п. 3.13, п.5.7. Договору та п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу в частині споживання у березні-квітні 2019 року природного газу у обсязі, погодженому сторонами.

Місцевий господарський суд, вімовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначав, що позивачем не обґрунтовано, а матеріали справи не містять доказів, якими підтверджуються збитки, завдані відповідачем в результаті споживання природного газу у березні - квітні 2019 року в обсязі, меншому від замовленого, та їх фактичний розмір, а передбачений у договорі порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для їх розрахунку та стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до Договору №5289/18-ТЕ-39 від 05.10.2018 року сторонами передбачено умови застосування такого виду відповідальності як відшкодування збитків та порядок їх розрахунку, зокрема, підставою нарахування збитків є випадок, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто, саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема, в контексті наявності збитків та їх розмір, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягає доведенню позивачем перед судом.

Однак, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто, саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Слід зазначити, що Договором сторони передбачили обсяги газу, які є плановими та можуть змінюватись. При цьому, сторонни також домовились, що допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі +/-5% від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 р. №2496 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Правила) встановлено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Правил у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду (пункт 3 розділу VI Правил).

Таким чином, враховуючи, зокрема, положення пп. 1 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу та те, що Договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу (в розмірі до 5,0 відсотків без проведення коригування), позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем).

Основоположним є те, що пункт 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу передбачає таку можливість щодо відшкодування збитків споживачем. Проте, наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення суми у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період у разі, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу.

Вказане право на стягнення збитків із споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України.

При цьому, пп. 1 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу передбачено лише максимально допустимий розмір, а саме, розмір, що не є більшим подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Вказані правові позиції щодо застосування положень розділу VI Правил викладені у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №910/4608/20, від 20.01.2022 у справі №908/21/21, від 20.01.2022 у справі №911/77/21.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевим господарським судом вірно встановлено, що позивач, пославшись на наведені положення Правил та умови Договору, окрім розрахунку розміру збитків не надав до матеріалів справи жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту наявності збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених недобором природного газу у березні - квітні 2019 року.

Крім цього, згідно з п. 3 розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

ЕІС-код (Energy Identification Code) персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ/ГТС.

Інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує відповідача як споживача природного газу саме за єдиним ЕІС-кодом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, що алокація фактичних обсягів спожитого природного газу здійснюється в цілому по споживачу, а не по окремо укладеним договором між постачальником та споживачем.

Пунктом 3.7 Договороу встановлено, що споживач зобов`язаний щодобово не пізніше 13:00 годин надавати постачальнику на електронну адресу дані про використання природного газу за попередню газову добу.

Так, на виконання вказаного пункту позивач електронним листом направив відповідачу типову форму щодо надання споживачем постачальнику звіту (даних) про використання природного газу споживачем визначається постачальником в цілому саме за ЕІС-кодом споживача (56XQ0000WNZI000A), а не по кожному договору окремо.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідача відсутня можливість визначити фактичний обсяг спожитого природного газу за окремим договором станом на кінець відповідного розрахункового періоду, відповідач фактично був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання за договором шляхом надання позивачу не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу двох екземплярів належним чином оформленої додаткової угоди про коригування замовленого обсягу природного газу за договором, у зв`язку з чим Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі № 8712/16/7-19 від 16.08.2019 також прийшла висновку про неправомірність нарахування збитків та проведення розрахунку постачальником розміру відхилення фактичного обсягу спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого) споживачем за окремими договорами, а не за обсяг спожитого природного газу за ЕІС-кодом споживача).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/968/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/968/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/968/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/968/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз