ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 березня 2022 рокуСправа № 912/307/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши заяву про забезпечення позову Приватного підприємства "Коровай" у справі

за позовом Приватного підприємства "Коровай" (вул. Профспілкова, 1А, м. Кременчук, Полтавської області, 39603)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКСМАШ ПРОД" (вул. Добровольського, б. 2, м. Кропивницький, 25005)

про стягнення 24 502,80 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Коровай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКСМАШ ПРОД" про стягнення 24 502, 80 грн основного боргу з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство "Коровай" зазначило, що у зв`язку із не виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКСМАШ ПРОД" умов Договору поставки №73 від 01.06.202016 в частині сплати вартості отриманого товару з відповідача підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 16.02.2022 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судовий розгляд на 15.03.2022.

09.03.2022 до суду надійшла заява Приватного підприємства "Коровай" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача в сумі 26 983,80 грн. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що відповідач тривалий час не погашає заборгованість та за відповідачем не зареєстровано нерухомго майна, на яке може бути звернене стягнення.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано копію платіжного доручення №390 від 22.02.2022, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

При розгляді заяви Приватного підприємства "Коровай" про забезпечення позову господарський суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявником у прохальній частини заяви про забезпечення позову зазначено вимогу про накладення арешту на все майно в тому числі і грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКСМАШ ПРОД". Господарський суд враховує, що у позовній заяві Приватного підприємства "Коровай" заявлено вимогу щодо стягнення грошових коштів, проте у заяві про забезпечення позову не вказано співвідношення права про захист якого просить заявник у позові із майном, на яке вимагається накладення арешту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, господарський суд враховує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Так, згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявником не зазначено та не додано доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються відповідні дії, які спрямовані на знищення, зменшення, відчуження або передачу чи іншим чином реалізацію його майна, в тому числі відповідних грошових коштів.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено про наявність фактичних обставин, які були б підтверджені належними доказами, що утруднять чи унеможливлять виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного підприємства "Коровай" про забезпечення позову (вх. 433/22 від 09.03.2022) у справі №912/307/22 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії ухвали надіслати Приватному підприємству "Коровай" (вул. Профспілкова, 1А, м. Кременчук, Полтавської області, 39603) та Товариству з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКСМАШ ПРОД" (вул. Добровольського, б. 2, м. Кропивницький, 25005).

Суддя М.С. Глушков