ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Справа № 903/832/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника (Тележинського В.Є.): Романюк Л.С. - адвокат, представник

за ордером серії АС №1032844 від 10.02.2022р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 21.12.21р. суддею Шумом М.С. у м.Луцьку, підписану 24.12.21р.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги

у справі № 903/832/21

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , між іншим, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 2 550 888,67грн. та 4 540,00грн. судового збору в тому числі:

- 2 007 817,32грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна;

- 401 185,59грн. 2 черга;

- 141 885,76грн. 3 черга, а також 4 540,00грн. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати в частині задоволення грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 2 550 888,67грн., в тому числі 2 007 817,32грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна, 401 185,59грн. 2 черга, 141 885,76грн. 3 черга. В іншій частині ухвали від 21.12.2021р. Господарського суду Волинської області залишити без змін. Крім того, просить судові витрати по справі стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" на користь ОСОБА_1 . Також, одночасно з апеляційною скаргою скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що суд першої інстанції помилково визнав заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Ескроу Капітал" у національній валюті з розрахунку встановленої заборгованості в сумі 94968,38 доларів США, з яких заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США за курсом гривні до долара США станом на день звернення кредитора з грошовими вимогами, тобто станом на 24.11.2021р.;

- обґрунтовує, що суд першої інстанції помилився в оцінці рішення від 05.12.2013р. Луцького міськрайонного суду по справі №161/15802/13-ц;

- вказує, що господарський суд, з однієї сторони, посилається в ухвалі від 21.12.2021р. в розумінні ч.4 ст.75 ГПК України на преюдиційне рішення від 05.12.2013р. Луцького міськрайонного суду по справі №161/15802/13-ц, яким встановлена заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 759082,26грн., з іншої сторони, суд, змінюючи рішення від 05.12.2013р. (заочне) цивільного суду і всупереч йому, визнає заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Ескроу Капітал" в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника: загальна сума боргу 2 550 888,67грн., що відповідає 94 968, 38 дол. США, з яких основний борг 2409002,91грн., що відповідає 89 686,04 дол. США та штрафні санкції (пеня) в сумі 141 885,76грн., що відповідає 5 282,34 дол. США. (з розрахунку 26,8604грн. за 1 дол. США станом на 24.11.2021р.), фактично в оскаржуваній ухвалі від 21.12.2021р. ревізуючи та змінюючи рішення від 05.12.2013р. Луцького міськрайонного суду у справі №161/15802/13-ц щодо заборгованості ОСОБА_1 ;

- вважає, що заслуговує на увагу колегії суддів апеляційної інстанції заява ТОВ "Ескроу Капітал" від 07.12.2021р. до Луцького міськрайонного суду, в якій просить суд виправити нібито допущену судом описку в рішенні Луцького міськрайонного суду від 05.12.2013р. у справі №161/15802/13-ц, виклавши його результативну частину у наступній редакції: звернути стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у АДРЕСА_1 , з початковою ціною 378 442грн., що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. в розмірі 94968,38 доларів США , що еквівалентно 759082,26грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США перед товариством з обмеженою відповідальністю "Факторінгова компанія "Вектор плюс" шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження";

- зазначає, що господарський суд першої інстанції в ухвалі від 21.12.2021р. помилився посилаючись на п.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. №761/12665/14-ц, оскільки не врахував, що у результативній частині рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. грошове зобов`язання ОСОБА_1 встановлене в гривні, а не в іноземній валюті;

- додає, що місцевий господарський суд припустився помилки аналізі аналізі всіх копій платіжних квитанцій, наданих ОСОБА_1 до господарського суду як доказ погашення платежів по кредиту, в частині призначення платежу;

- вважає, що господарський суд першої інстанції в ухвалі від 21.12.2021р. необґрунтовано в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України відмовив ОСОБА_1 в зменшенні суми заборгованості перед ТОВ "Ескроу Капітал" сплачених ОСОБА_1 в розмірі 53152 доларів США по тілу кредиту та 15 622 доларів США відсотків, що з розрахунку 26,8604грн. за 1 дол. США станом на 24.11.2021р. становить 1 847 247,15грн. підтверджується долученими до справі копіями платіжних квитанцій про сплату боргу та відсотків по кредитному договору №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. і свідчить про відсутність будь-якого боргу ОСОБА_1 перед ТОВ "Ескроу Капітал".

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/832/21/193/22 від 12.01.2022р. матеріали справи №903/832/21 витребувано з Господарського суду Волинської області.

25.01.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №903/832/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2022р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

03.02.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 28.01.2022р. від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання з додатком, зокрема, квитанцією №0.0..1 від 03.02.2022р. про сплату судового збору в розмірі 4329,00грн..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2022р. поновлено строк на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 та призначено справу №903/832/21 до розгляду на 22.02.2022р. об 14:30год., тощо.

22.02.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Ескроу Капітал" надійшла заява від 21.01.2022р. №21-02-97/22. в якій просить розглядати справу без участі його представника. Крім того, просить апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю таких учасників у справі.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні 23.02.2022р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 скасувати в частині задоволення грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 2 550 888,67грн., в тому числі 2 007 817,32грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна, 401 185,59грн. 2 черга, 141 885,76грн. 3 черга. В іншій частині ухвали від 21.12.2021р. Господарського суду Волинської області просить залишити без змін. Також, в судовому засіданні представником скаржника заявлено усне клопотання про намір подати до суду заяву про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, в провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа №903/832/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Зокрема, ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.10.2021р. відкрито провадження у справі №903/832/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича.

27.10.2021р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер публікації НОМЕР_2 ).

До Господарського суду Волинської області надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника:

- 25.11.2021 від фізичної особи ОСОБА_2 на суму 3 985 410,00грн.;

- 26.11.2021 (штамп на конверті відправлення 25.11.2021р.) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" на суму 2 550 888,67грн..

Ухвалами Господарського суду Волинської області від 26.11.2021р. відповідні заяви прийнято до розгляду, розгляд заяв призначено в попередньому судовому засіданні на 07.12.2021р., зобов`язано керуючого реструктуризацією ОСОБА_3 : повідомити заявників та суд про результати розгляду відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника.

В повідомленні №1 від 01.12.2021 керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_3 повідомив Господарський суд Волинської області та кредитора ОСОБА_2 про те, що заявлені грошові вимоги визнаються ним в повному обсязі і підлягають погашенню в наступній черговості: 4 540,00грн. позачергово (судовий збір), 3 985 410,00грн. друга черга.

В повідомленні №2 від 06.12.2021р. керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_3 повідомив Господарський суд Волинської області та кредитора ТОВ "Ескроу Капітал" про те, що заявлені вимоги визнаються частково в сумі 759 082,26грн. забезпечені вимоги майном боржника та 4 540,00грн. позачергово (судовий збір).

Також, керуючий реструктуризацією також подав до Господарського суду Волинської області звіт від 26.11.2021р. про результати перевірки декларації боржника згідно з яким ним не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги у справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях, зазначених у деклараціях про майновий стан фізичної особи ОСОБА_1 .

Крім того, арбітражний керуючий повідомив суд, що станом на 26.11.2021р. ним не отримано відповідей від усіх установ на запити про майновий стан боржника.

Водночас, 06.12.2021р. до Господарського суду Волинської області боржником подано заперечення щодо заявлених грошових вимог. Фізичною особою повністю визнаються вимоги ОСОБА_2 . Стосовно вимог ТОВ "Ескроу Капітал" Тележинський В. Є. зазначає, що оскільки відсутні докази сплати коштів за договором факторингу від 20.08.2021р., що укладений між ТОВ "Факторингова компанія Вектор Плюс" та ТОВ "Ескроу Капітал", до ТОВ "Ескроу Капітал" не перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р.. Оскільки за умовами зазначеного договору факторингу саме докази оплати є підставою вважати, що ТОВ "Ескроу Капітал" отримало грошову вимогу та є належним заявником з грошовими вимогами. Фізична особа ОСОБА_1 також зазначає про часткове погашення грошових вимог за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. на суму 52152 дол. США. В задоволенні грошових вимог ТОВ "Ескроу Капітал" боржник просить відмовити повністю. До заперечень долучено докази їх надіслання кредиторам 06.12.2021р..

07.12.2021р. до Господарського суду Волинської області ТОВ "Ескроу Капітал" надано суду додаткові пояснення до заяви з грошовими вимогами. Вказало, що при обрахунку заборгованості враховано ту обставину, що боржник отримав кредитні кошти в іноземній валюті долар США. Відтак, сума заборгованості в заяві зазначена в гривневому еквіваленті з розрахунку офіційного курсу станом на дату подання заяви. В свою чергу, наявність рішення суду про звернення стягнення на заставне майно із зазначенням суми боргу, в тому числі у гривневому еквіваленті, не може бути підставою не обраховувати заборгованість боржника з розрахунку саме курсу валюти станом на день звернення до суду із грошовою вимогою до боржника у справі про неплатоспроможність. Адвокат звертає увагу суду на правову позицію ВП ВС в постанові від 16.01.2019р. №373/2054/16-ц.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.12.2021р. розгляд справи в попередньому судовому засіданні відкладено на 21.12.2021, запропоновано ТОВ "Ескроу Капітал" надати суду до наступного судового засідання пояснення з врахуванням заперечень боржника щодо заявлених грошових вимог.

21.12.2021р. до Господарського суду Волинської області ТОВ "Ескроу Капітал" подано пояснення з урахуванням заперечень боржника. Так, в поясненнях кредитор зазначає, що питання дійсності переходу прав вимоги за кредитним договором досліджувалося Луцьким міськрайонним судом при винесенні ухвали від 01.10.2021р. №161/15802/13-ц про заміну сторони стягувача ТОВ "Вектор Плюс" на ТОВ "Ескроу Капітал". Одночасно кредитор надає суду платіжне доручення про оплату права вимоги за договором факторингу від 20.08.2021р. на суму 483 300,00грн. ТОВ "Вектор Плюс". Крім того, кредитор звертає увагу суду, що зобов`язання боржника виникли та існували в доларах США. Одночасно ОСОБА_1 як позичальник 28.07.2010р. підписав із ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ТОВ "Ескроу Капітал" договір внесення змін та доповнень №5 до кредитного договору №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. відповідно до п.3 якого зазначено, що заборгованість по кредитному договору становить 78 884,67 дол. США. Долучені боржником до своїх заперечень квитанції були враховані кредитором при складенні зазначеного договору про внесення змін та доповнень №5. Стосовно квитанцій, датованих після 28.07.2010р., то в призначенні платежу таких зазначено: поповнення поточного спец. рахунку фіз. особи. Відтак, одержувачем коштів є сам боржник, проте не кредитор. Відповідні суми не скеровувалися на погашення кредитної заборгованості.

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю.

Колегія суддів апеляційного господарського суду частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ). З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника-фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

У відповідності до ч.1, ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа №903/832/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.10.2021р. відкрито провадження у справі №903/832/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича.

27.10.2021р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер публікації НОМЕР_2 ).

До Господарського суду Волинської області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, зокрема, 26.11.2021р. (штамп на конверті відправлення 25.11.2021р.) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" на суму 2 550 888,67грн..

Як встановлено судом вказана заява надійшла до суду в межах строку, встановленого ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріали справи свідчать, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до фізичної особи ОСОБА_1 виникли у зв`язку з невиконанням боржником кредитного договору №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. з подальшими змінами та доповненнями від 28.07.2010р. (а.с.143-144, т.1). Відповідний договір укладено між ОСОБА_1 та ПАТ "Сведбанк".

Згідно договору іпотеки №1520 від 04.05.2007р. в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0863га кадастровий номер :11:094:0001 та житловий будинок загальною площею 55,0кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.145-150, т.1).

28.11.2012р. між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу №15 та договір про відступлення прав за іпотечним договором своїх прав вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №02/01/0507/88-312 від 04.05.2007р. та іпотечному договору №б/н від 04.05.2007р..

Відповідні обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц.

Зокрема, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц звернуто стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у АДРЕСА_1 з початковою ціною 378 442,00грн., що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. в розмірі 759082,62грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Одночасно, стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" 3441,00грн. судового збору.

В резолютивній частині рішення зазначено про заборгованість за кредитом в сумі 759082,26грн.. В свою чергу, з описової частини рішення суду встановлено, що станом на 27.08.2013р. у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 94968,38 доларів США, що еквівалентно 759082,62грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США.

Надалі, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2021р. №161/15802/13-ц замінено сторону стягувача з Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. в справі №161/15802/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, із вказаної ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2021р. №161/15802/13-ц вбачається, що 20.08.2021р. між ТОВ Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Ескроу Капітал" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р.. Право вимоги за цим договором факторингу перейшло від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ТОВ "Ескроу Капітал".

Також, 25.08.2021р. між ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Ескроу Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 04.05.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. за реєстровим номером №1520. Вказаний договір про відступлення прав вимоги за іпотекою підтверджує перехід прав на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у АДРЕСА_1 від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ТОВ "Ескроу Капітал".

Зазначені вище судові рішення не оскаржувалися та набрали законної сили.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалось вище, заявник ТОВ "Ескроу Капітал" у заяві про визнання грошових вимог прость суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 94968,38 доларів США з яких заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США. Відповідна заборгованість конвертована у національну валюту гривню за курсом НБУ станом на 24.11.2021р. (дата подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника) та судовий збір сплачений за подання заяви у сумі 4540,00грн..

Судом встановлено, що така заборгованість у доларах США визначена в описовій частині рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц, одночасно в резолютивній частині рішення зазначена в гривні за відповідним курсом валюти.

Водночас, арбітражний керуючий зазначає, що визнає грошові вимоги до боржника в розмірі, що визначений в резолютивній частині рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо визначення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Ескроу Капітал" у національній валюті з розрахунку встановленої заборгованості в сумі 94968,38 доларів США з яких заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США за курсом гривні до долара США станом на день звернення кредитора з грошовими вимогами, тобто станом на 24.11.2021р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У відповідності до ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Як вбачається заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Отже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення правочинів, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення ч.1 ст.1046 ЦК України, а також ч.1 ст.1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічні висновки Верховного Суду про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №761/12665/14-ц, від 16.01.2019р. у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц та від 23.10.2019р. у справі №723/304/16-ц.

Відповідно до ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства яка встановлює, якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом такої валюти, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника

Проте, як вже було зазначено вище, резолютивна частина рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц містить чітке визначення заборгованості за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. в розмірі 759082,62грн., яка підлягає погашенню, виключно у національній валюті - гривні, без зазначення еквіваленту в іноземній валюті.

Вказане рішення не оскаржувалось і чинне на дату ухвалення даної постанови. Таким чином, кредитор погодився із судовим рішенням, яким стягнуто з боржника заборгованість у національній валюті - гривні України.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитор після прийняття рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц не використав своє право вимагати виконання рішення та стягнення заборгованості, в тому числі й за рахунок іпотечного майна.

Таким чином, оскільки у резолютивній частині рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц чітко визначено зобов`язання боржника перед кредитором, яке підлягає стягненню, виключно у національній валюті за курсом НБУ на час ухвалення рішення, без зазначення еквіваленту в іноземній валюті, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає безпідставність висновку Господарського суду Волинської області про обґрунтованість заявлених ТОВ "Ескроу Капітал" вимог щодо курсової різниці, яка виникла внаслідок зміни курсу гривні до долара США, у період із дня прийняття рішення (05.12.2013р.) до дня подання заяви про визнання грошових вимог до боржника (як зазначено заявником - станом на 24.11.2021р.), а тому у визнанні вимог в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене та враховуючи те, що сума боргу встановлена у резолютивній частині рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013р. №161/15802/13-ц не була визначена в іноземній валюті, а тому вказана обставина не дає підстав застосувати у цій справі висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 04.07.2018р. у справі №761/12665/14-ц, про які зазначає суд першої інстанції.

Водночас, правові висновки у вказаній справі стосуються застосування положень п.8 ч.1 ст.49 Закону України від 21.04.1999р. №606-XIV "Про виконавче провадження" при вирішенні питання щодо виконання державним виконавцем судового рішення про стягнення суми, визначеної у рішенні суду в іноземній валюті, в тому числі із зазначенням гривневого еквіваленту за офіційним курсом НБУ на час вирішення спору.

У вказаній постанові зроблено висновок, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.01.2021р. у справі №922//46/20.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлену суму заборгованості у національній валюті за курсом НБУ на час ухвалення рішення, визначену за рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.12.2013 №161/15802/13-ц, суд апеляційної інстанції вважає, що визнанню підлягає заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 759 082,62грн..

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п.5 іпотечного договору від 04.05.2007р. предмет іпотеки оцінено в 74 750,09дол. США, що по курсу НБУ станом на 24.11.2021р. становить 2007817,32грн..

Згідно ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченими.

Кредитор просив суд 2 007 817,32грн. визнати як вимоги, які забезпечені майном боржника та задовольняються позачергово.

Боржник суму боргу, яка є забезпеченою іпотекою не оспорював.

Водночас, заперечення боржника про те, що оскільки відсутні докази сплати коштів за договором факторингу від 20.08.2021р., що укладений між ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Ескроу Капітал", до ТОВ "Ескроу Капітал" не перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №0201/0507/88-312 від 04.05.2007р. спростовується ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2021р. №161/15802/13-ц, а також долученим ТОВ "Ескроу Капітал" платіжним дорученням від 20.08.2021р. №185 про сплату коштів згідно з договором факторингу від 20.08.2021р..

Стосовно суми яка заперечується боржником з посиланням на долучені до матеріалів справи квитанції, судом встановлено, що переважна більшість квитанцій про сплату кредитної заборгованості датовані в період до 05.12.2013р., у інших в призначенні платежу відсутні посилання про те, що відповідні кошти скеровані на погашення відповідної кредитної заборгованості.

Отже, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 та визнає вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 759 082,26грн. та 4 540,00грн. судового збору в тому числі: 759 082,26грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна, а також 4540,00грн. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Згідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, в свою чергу, керуючись п.3 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21слід скасувати в частині повного задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 та визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 2550888,67грн. та 4540,00грн. судового збору в тому числі: 2007817,32грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна; 401185,59грн. 2 черга; 141885,76грн. 3 черга, а також 4540,00грн. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів (п.п.1, 2 ухвали) та прийняти цій частині нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково та визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 759 082,26грн. та 4 540,00грн. судового збору в тому числі: 759 082,26грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна, а також 4 540,00грн. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, а в решті грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 скасувати в частині повного задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021р. №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 та визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 2550888,67грн. та 4540,00грн. судового збору в тому числі: 2007817,32грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна; 401185,59грн. 2 черга; 141885,76грн. 3 черга, а також 4540,00грн. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів (п.п.1, 2 ухвали).

Прийняти в цій частині нове судове рішення.

Пункти 1 та 2 ухвали Господарського суду Волинської області від 21.12.2021р. у справі №903/832/21 викласти в наступній редакції:

"1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" від 24.11.2021 №318-11/21 про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 у розмірі 759 082грн. 26коп. та 4 540грн. 00коп. судового збору в тому числі:

- 759 082грн. 26коп. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи та задовольняються за рахунок такого майна;

а також 4 540грн. 00коп. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

В решті грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескроу Капітал" до ОСОБА_1 відмовити.".

3. Справу №903/832/21 повернути до Господарського суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "23" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.