ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 924/250/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Міщенко І.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.

та представників:

ОГП: Семенчук М.А.,

позивача: не з`явились,

відповідача: Савченко С.А.,

третьої особи 1: Колбанцев В.В., Тесленко В.Г.,

третьої особи 2: не з`явились,

третьої особи 3: Овсієнко Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021

у справі № 924/250/19

за позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради

до Приватного акціонерного товариства "Летичівське"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Приватного підприємства агрофірма "Троя";

2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн",

про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Летичівське" (далі - ПАТ "Летичівське") про скасування державної реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на 17 земельних ділянок, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавством не передбачено норм, якими дозволено правонаступнику майнових прав підприємства, якому земельна ділянка була передана на праві колективної власності, автоматично набувати право приватної власності на цю земельну ділянку; рішень про передачу у приватну власність відповідачу спірних земельних ділянок не приймалось, з огляду на що відповідач без будь-яких правових підстав набув право приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310, 5964 га.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 (суддя Виноградова В.В.), позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ПАТ "Летичівське" на 17 земельних ділянок, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 (судді Гудак А.В. - головуючий, Олексюк Г.Є., Мельник О.В.) вказане рішення скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судами встановлено, що відповідно до витягу з протоколу зборів уповноважених агрофірми "Летичівська" від 12.01.1995 вирішено, прийняти колективну форму власності на землю.

Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995 агрофірмі "Летичівська" смт Летичів Летичівського району Хмельницької області передано у колективну власність земельну ділянку площею 2558, 6 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Летичівської районної ради народних депутатів від 19.10.1995 № 48. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17.

Згідно з копією акта оцінки вартості майна цілісного майнового комплексу агрофірми "Летичівська", затвердженого наказом від 21.10.1997 № 781 начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області. Вартість майна, що підлягає приватизації (розмір статутного фонду відкритого акціонерного товариства) 560, 2 тис. грн, та копією відомості розрахунку відносної вартості основних засобів агрофірми "Летичівська", в яких під п.п. 218-230 зазначено сади плодові.

Відповідно до наказу Регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду державного майна України від 24.10.1997 № 787 державне підприємство агрофірму "Летичівська" (далі - ДПА "Летичівська") перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Летичівське" (далі - ВАТ "Летичівське"), затверджено статут Відкритого акціонерного товариства.

ВАТ "Летичівське" засновано на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 № 787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (п.1.1 Статуту ВАТ "Летичівське").

Згідно з п. 2.1 Статуту метою діяльності товариства є: найбільш ефективне використання державного майна шляхом його приватизації, спільна діяльність на розширення оновлення номенклатури та видів послуг на основі підвищення ефективності виробництва.

Товариство є правонаступником ДПА "Летичівська" (п. 3.3 Статуту).

Майно товариства складається з основних засобів та обігових коштів, а також цінностей, вартість яких відображена в балансі товариства (п. 3.4 Статуту).

Пунктом 3.5 Статуту передбачено, що товариство є власником: майна, переданого йому засновником у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених чинним законодавством.

Товариство має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки у банках, товарний знак, який затверджується правлінням товариства і реєструється в Торговельно-промисловій палаті України; печатку зі своєю назвою (п. 3.6 Статуту).

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області листом від 19.09.2018 повідомило ПАТ "Летичівське", що згідно архівних документів, ВАТ "Летичівське" (ПАТ "Летичівське") - , створено наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 №787 шляхом перетворення ДПА "Летичівська" у ВАТ "Летичівське" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі". ВАТ "Летичівське" є правонаступником ДПА "Летичівська". Відповідно до відомості розрахунку залишкової вартості основних засобів агрофірми "Летичівська" станом на 01.08.1997 та враховуючи План приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми "Летичівська", затвердженого наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 18.05.1998 №268, в частині вилучення майна з цілісного майнового комплексу, до статутного капіталу ВАТ "Летичівське" (ПАТ Летичівське) увійшли, зокрема, сади плодові в кількості 13 штук, що знаходяться у с. Щедрова. Відповідно п. 7 Плану приватизації цілісного майнового комплексу агрофірми "Летичівська", землі агрофірми "Летичівська" знаходяться на околиці смт Летичів - земельна ділянка розміром - 1003 га., з них сільськогосподарські угіддя - 946 га. Інша інформація щодо земельної ділянки у регіональному відділені відсутня.

У додатку, доданому до вищезазначеного листа вказано інформацію щодо плодових садів, які під час приватизації увійшли до статутного капіталу ВАТ "Летичівське" (ПАТ "Летичівське"), зокрема: місцезнаходження - с. Щедрова, рік введення в експлуатацію, первісна та залишкова балансова вартість.

Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Хмельницькій області 21.05.2019 лист аналогічного змісту був адресований прокуратурі Хмельницької області. До адресованого листа прокуратурі долучено додатки, а саме: копії наказу Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області від 18.05.1998 № 268 та Плану приватизації майна цілісного майнового комплексу агрофірми "Летичівська" (далі - План).

Згідно наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Хмельницькій області від 18.05.1998 № 268 було затверджено План, передано нерухоме майно до статутного фонду ВАТ згідно з додатком, який є невід`ємною частиною наказу.

У Плані, затвердженому наказом начальника регіонального відділення Фонду Державного майна України по Хмельницькій області від 18.05.1998, зазначено, що вартість майна, яка підлягає приватизації, та розмір статутного фонду ВАТ становить 560,2 тис.

Розділом 7 Плану передбачено вимоги та обмеження, щодо приватизації об`єкта. Так, п.1 Плану визначено, що у відповідності до Закону України "Про особливості приватизації в агропромисловому комплексі" тимчасово залишити у власності держави пакет акцій у розмірі, що дорівнює 26 відсотків статутного фонду акціонерного товариства.

Спосіб приватизації визначено розділом 8 Плану, а саме перетворення у Відкрите акціонерне товариство агрофірми "Летичівська" здійснюється з урахуванням Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (в редакції на момент перетворення агрофірми "Летичівська" у ВАТ "Летичівське"). Статутний фонд створюваного акціонерного товариства у відповідності з проведеною оцінкою майна підприємства складає 560, 2 тис. гривень.

Відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом від 26.07.2010, товариство є правонаступником ВАТ "Летичівське", заснованого у вигляді Відкритого акціонерного товариства на підстав наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 № 787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

У п. 2.2 Статуту зазначено, зокрема, що товариство має у власності рухоме та нерухоме майно.

Товариство є власником майна, переданого йому засновниками та акціонерами товариства у власність як вклади до статутного капіталу, грошових коштів, отриманих від продажу цінних паперів товариства юридичним та фізичним особам, доходів та майна, отриманих товариством в результаті фінансової, господарської діяльності в Україні та за її межами, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом (п. 2.5 Статуту).

Пунктом 5.2 Статуту зазначено, що статутний капітал товариства становить 560 200, 00 грн. і поділений на 2 240 800 штук акцій іменних простих номінальною вартістю 0, 25 гривень.

Відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів ПАТ "Летичівське", оформленого протоколом від 30.04.2019 № 1, змінено тип акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, визначено нове найменування товариства Акціонерне товариство "Летичівське" (п. 7 порядку денного); затверджено статут акціонерного товариства "Летичівське" в новій редакції.

Пунктом 1 розділу 1 Статуту Акціонерного товариства "Летичівське", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Летичівське", оформленого протоколом від 30.05.2019, приватне акціонерне товариство - акціонерне товариство "Летичівське" створено шляхом перейменування ПАТ "Летичівське" відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства".

Згідно п. 8 розділу 2 Статуту Товариство є правонаступником ВАТ "Летичівське", заснованого у вигляді відкритого акціонерного товариства за рішенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 24.10.1997 № 787 шляхом перетворення агрофірми "Летичівська" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

Відповідно до п. 9 розділу 2 Статуту, товариство має відокремлене майно, самостійний баланс.

Відповідно до п. 10 розділу 2 Статуту, майно товариства формується з джерел, не заборонених чинним законодавством України, у тому числі з: грошових та матеріальних внесків засновників; доходів, одержаних від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходів від цінних паперів; кредитів банків та інших кредиторів; капітальних вкладень і дотацій з бюджетів; майна, придбаного в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому чинним законодавством України порядку.

Товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законодавством України (п. 11 розділу 2 Статуту).

Пунктом 1 розділу 4 Статуту визначено, що статутний капітал товариства становить 560 200 гривень.

У листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (відділ у Летичівському районі) від 31.10.2018 № 938/410-18-0.27 зазначено, що відповідно до Проекту роздержавлення земель агрофірми "Летичівська" з виготовленням Державного акта на право колективної власності на землю і право постійного користування землею від 1995 року та Технічною документацією по паюванню земель колективної власності агрофірми "Летичівська" від 1996 року земельні ділянки, що перебувають у колективній власності, відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, с/г угіддя - багаторічні насадження, площа становить 300, 5 га; згідно картографічних матеріалів, які знаходяться у Відділі, на земельних ділянках, про які йдеться у зверненні, розташовані багаторічні насадження (сади); земельні ділянки, в тому числі багаторічні насадження (сади) внесені до Державного акту на право власності від 16.11.1995 № 18; відомості про земельні ділянки (сади в кількості 13 шт.) не внесені до Державного земельного кадастру розпайовані за межами населених пунктів, що знаходяться на території Летичівського району.

Згідно з копії розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 10.08.2005 №211/2005-р "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок групі громадян з власників земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради", яким погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області та затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 260 власникам земельних часток (паїв) відповідно до землевпорядного проекту та протоколу розподілу земельних ділянок між ними із земель колективної власності ВАТ "Летичівське" згідно з додатком. В матеріалах справи наявна копія відповідного плану земельних ділянок. Відповідачем надано копії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136459611 за ПАТ "Летичівське" 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення телятника площею 797,4 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/6, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141923299 зареєстровано право приватної власності ПАТ "Летичівське" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0080 (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0080 площею 0,8841 га (вул. Горбасівська, 2/6) зареєстрована 02.10.2018 за ПАТ "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП "Діоріт Плюс 1" від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0,8841 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,0889 га.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136444089 за ПАТ "Летичівське" 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення корівника площею 1841,4 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/4, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141937058 зареєстровано право приватної власності ПАТ "Летичівське" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0081 (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (від 11.03.2019 №НВ-019) земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0081 площею 0,9316 га (вул. Горбасівська, 2/4) зареєстрована 02.10.2018 за ПАТ "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП "Діоріт Плюс 1" від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0,9316 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,2101 га.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2018 №136455041 за ПАТ "Летичівське" 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано приміщення прививочної площею 1348,9 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/5, відповідно до витягу від 19.10.2019 №141926052 зареєстровано право приватної власності ПАТ "Летичівське" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0082 площею 0, 9555 га (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0082 площею 0, 9555 га (вул. Горбасівська, 2/5) зареєстрована 02.10.2018 за ПАТ "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП "Діоріт Плюс 1" від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 0, 9555 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0,0960 га.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2018 №136715836 за ПАТ "Летичівське" 29.08.2018 на праві приватної власності зареєстровано гараж площею 965, 8 кв.м. в смт Летичів по вул. Горбасівська, 2/10. Відповідно до витягу від 19.10.2019 № 141941150 зареєстровано право приватної власності ПАТ "Летичівське" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0083 площею 1,4696 га (підстава виникнення права власності: Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019 №НВ-019 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Летичівської селищної ради з кадастровим номером :10:003:0083 площею 1, 4696 га (вул. Горбасівська, 2/10) зареєстрована 04.10.2018 за ПАТ "Летичівське" відділом у Летичівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП "Діоріт Плюс 1" від 12.09.2018. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки з експлікацією земельних угідь, згідно з яким загальна площа ділянки становить 1, 4696 га, землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами становлять 0, 1198 га.

З Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2019 №159961818 за ПАТ "Летичівське" на праві приватної власності приватним нотаріусом Пруняком В.І., м. Хмельницький зареєстровані земельні ділянки за адресою: Хмельницька область, Летичівський район, Летичівська селищна рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами:

- :10:001:0026 площею 10,2 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 14.01.2019; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45067667 від 16.01.2019;інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0023 площею 13, 57 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.01.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44266259 від 27.11.2018;

- :11:001:0108 площею 12,8393 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44265764 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 05.02.2019 строком дії до 05.02.2034, орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь";

- :10:001:0021 площею 14,6553 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44265255 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0019 площею 14,7 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018 орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44264891 від 27.11.2018;

- :10:001:0020 площею 21,4811 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44264463 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :11:001:0109 площею 39, 411 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263888 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0016 площею 36,6225 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018;підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263584 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0017 площею 30,1795 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44263228 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0018 площею 31,5543 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44262860 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0025 площею 32,0724 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018;підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44262420 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :11:005:0022 площею 35,3172 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44261975 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:001:0022 площею 13,753 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 21.11.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 23.11.2018;підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44261062 від 27.11.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 22.01.2019 строком дії до 22.01.2034, орендар: ППА "Троя";

- :10:003:0083 площею 1,4696 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43578353 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн";

- :10:003:0081 площею 0,9316 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності - 16.10.2018 проведена державним реєстратором Хмельницького БТІ Дубас О.О.; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн";

- :10:003:0082 площею 0,9555 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43576499 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн";

- :10:003:0080 площею 0,8841 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02.10.2018; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації права власності -16.10.2018; підстава виникнення права власності Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ №18 виданий 16.11.1995; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43576228 від 19.10.2018; інформація про державну реєстрацію іншого речового права: право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 25.02.2019 строком дії до 25.02.2034, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор Грейн".

Листом від 29.01.2019 №05/2-47вих-19 Заступник прокурора Хмельницької області звернувся до начальника відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому, просив інформувати, чи перебувають зазначені в листі земельні ділянки в межах земель колективної власності, посвідчених Державним актом на право колективної власності на землю від 16.11.1995 серія ХМ №18, та до яких сільськогосподарських угідь вони відносяться згідно із проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відділом у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 13.02.2019 Заступнику прокурора Хмельницької області направлено лист № 8-22-0.27-51/110-19, в якому зазначено, що запитувані земельні ділянки перебувають в межах земель колективної власності колишньої агрофірми "Летичівська" смт Летичів Летичівського району, право колективної власності на землю посвідчене Державним актом серія ХМ №18, зареєстрований 16.11.1995 в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №17. Також зазначено, що відповідно до технічної документації по паюванню земель колективної власності агрофірми "Летичівська" смт Летичів Летичівського району Хмельницької області (1996) та графічного матеріалу долученого до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області (2005) угіддя багаторічні насадження.

У відповідь на лист Заступника прокурора Хмельницької області від 08.02.2019 щодо правомірності реєстрації на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серія ХМ №18 від 16.11.1995 права приватної власності ПАТ "Летичівське" на 17 земельних ділянок загальною площею 310,5964 га. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом від 11.03.2019 № 10-22-0.45-1498/2-19 повідомило, що згідно наявних матеріалів по паюванню земель колективної власності, у відповідності до протоколу від 22.03.1996 № 1 комісія по визначенню земельної частки (паю) членів агрофірми "Летичівська" провела визначення розміру земельної частки (паю) членів агрофірми та пенсіонерів з їх числа, які раніше в ній працювали і залишаються членами агрофірми, а також визначила розмір земельної частки (паю). Додаток до протоколу №1 є список членів агрофірми "Летичівська". Земельні ділянки, на які землевпорядна документація не виготовлялася, залишилися в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства - агрофірми "Летичівська". Посилаючись на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності з 01.01.2019 та яким, зокрема доповнено розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України п. 21 та Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" - ст. 14-1, вказує, що законодавством не передбачено право юридичних осіб на безоплатне набуття права приватної власності на землю на підставі раніше виданих державних актів на право колективної власності на землю. Вважає, що порушена процедура реєстрації речових прав на вищезазначені земельні ділянки.

Заступник прокурора Хмельницької області листом від 14.03.2019 №05/2-31вих-19 звернувся до Летичівського селищного голови, зазначивши про проведення державної реєстрації 17 земельних ділянок на підставі Державного акта на право колективної власності на землю від 16.11.1995 серія ХМ №18, не передбачено законодавством права юридичних осіб на безоплатне набуття права приватної власності на землю на підставі раніше виданих державних актів на право колективної власності на землю, та вказавши, що зазначені земельні ділянки згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані, просив повідомити прокуратуру області чи вживались та чи вживаються Летичівською селищною радою заходи судового захисту інтересів територіальної громади щодо визнання незаконним та скасування реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на вказані земельні ділянки.

Летичівський селищний голова листом від 18.03.2019 № 867 у відповідь на лист прокуратури повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га, ПАТ "Летичівське", а також не було відомо про вчиненні дії ПАТ "Летичівське", приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та державним реєстратором Хмельницького БТІ щодо реєстрації права приватної власності на означені земельні ділянки. Зауважив, що в бюджеті Летичівської селищної ради на 2019 рік не заплановано кошти для сплати судового збору для звернення з відповідним позовом. Окрім того, зазначив, що Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ "Летичівське" на вказані земельні ділянки, так як на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності. З урахуванням вказаних обставин Летичівська селищна рада не звертатиметься до суду з позовом щодо скасування реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на зазначені земельні ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом від 23.05.2019 №8-22-0.27-158/110-19 у відповідь на лист прокуратури повідомило, що інформація про надання дозволів ПАТ "Летичівське" на розроблення землевпорядної документації у Відділі відсутня; земельні ділянки із перерахованими у запиті кадастровими номерами перебувають в межах земель колективної власності колишньої агрофірми "Летичівська", право колективної власності на землю посвідчено Державним актом серія від 16.11.1995 ХМ №18; інформація чи приймалось рішення загальними зборами членів агрофірми "Летичівське" про розпаювання земель у Відділенні відсутня; загальна площа с/г угідь у колективній власності на момент розпаювання становила 2425,3 га, з них: ріллі - 1666,1 га, сіножаті - 240,5 га, багаторічні насадження 300,5 га, пасовища 218,2 га.

Листом від 20.06.2019 №29-22-0.45-3640/2-19 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило представнику відповідача, що перевірка ПАТ "Летичівське" щодо дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель на підставі звернення прокуратури Хмельницької області не проводилась. Висновки, викладені у листі Головного управління від 11.03.2019 №10-22-0.45-1498/2-19 здійснені виключно на підставі системного аналізу чинного законодавства без аналізу первинних документів, які стали підставою для державної реєстрації речових прав на земельні ділянки за ПАТ "Летичівське". При цьому зазначено, що листи Головного управління не є нормативними актами, а мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Задовольняючи позов Заступника прокурора Хмельницької області суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", законодавство не містить. Відтак, реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству. Одночасно, суд першої інстанції, враховуючи відсутність станом на 01.01.2019 рішення власників земельних часток (паїв) про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, зазначив, що ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" позивачу надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися у колективній власності (за наявності згоди більшості осіб, визначених абз. 2 - 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону). Наявність же зареєстрованого права приватної власності на спірні земельні ділянки за відповідачем унеможливлює здійснення позивачем розподілу земель згідно з наведеною нормою, позбавляючи права на реалізацію визначених законом повноважень. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що скасування державної реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки є достатнім та ефективним способом захисту та відновлення прав позивача на здійснення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, на надання земельних ділянок в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки, а у випадку відмови суб`єктів права колективної власності від права колективної власності на землю на передання у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що прокурором не доведено факту порушення права комунальної власності на спірні земельні ділянки, а обраний спосіб захисту не призведе до відновлення порушених прав Летичівської селищної ради. Також апеляційним судом вказано на те, що оскільки на спірних земельних ділянках розташовані об`єкти нерухомості та плодові сади, які увійшли до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства "Летичівське" при перетворенні Державного підприємства агрофірма "Летичівське", а в подальшому Публічного акціонерного товариства "Летичівське", вказані землі перейшли у власність відповідача.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Перший заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021.

Підставою касаційного оскарження є п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 30 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції чинній на час передачі майна до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Летичівське"), ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст.ст. 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство".

В якості підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості набуття правонаступником підприємства права приватної власності на земельну ділянку, яка попередньо використовувалась на підставі державного акта на право колективної власності, в порядку іншому ніж той, що встановлений ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та державної реєстрації права приватної власності на таку землю. Також заявник стверджує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.ст. 7, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" при реєстрації права приватної власності на земельну ділянку на підставі державного акта на право колективної власності на землю за товариством.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.09.2021 відкрито касаційне провадження на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено касаційну скаргу до розгляду у судовому засіданні на 26.10.2021 та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 14.10.2021.

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 18.10.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн" надійшов відзив, поданий в межах строку, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 116 ГПК України, в якому товариство заперечує проти доводів касаційної скарги, просить залишити касаційну без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Також до Суду 22.10.2021 надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "Летичівське" (поданий 20.10.2021). Втім, враховуючи, що відзив подано поза межами строку, встановленого в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.09.2021, він долучається до матеріалів справи однак залишається без розгляду відповідно до положень ст. ст. 118, 295 ГПК України.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2021 розгляд справи відкладено на 07.12.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2021 справу № 924/250/19 разом з касаційною скаргою Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22.12.2021 справу № 924/250/19 разом з касаційною скаргою Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 повернуто відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2022 касаційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури у справі № 924/250/19 прийнято до свого провадження колегію суддів у складі: Могил С.К.- головуючий, Волковицька Н.О., Міщенко І.С. та призначено її до розгляду на 15.02.2022.

В судовому засіданні 15.02.2022 залишено без розгляду заяву Приватного підприємства агрофірми "Троя" про відвід колегії суддів: Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Міщенко І.С. від розгляду справи № 924/250/19 з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38, ст. 118 ГПК України.

Дослідивши доводи, викладені в касаційній скарзі та заперечення проти них, переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного господарського суду, а також рішення суду першої інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову дійшовши таких висновків:

- 4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:003:0080, :10:003:0081, :10:003:0082, :10:003:0083 відносяться до земель, які не підлягають паюванню, оскільки на них розташовані будівлі та споруди, набуті у власність ВАТ "Летичівське" у встановленому законодавством порядку на підставі наказу Фонду Держмайна №787 від 24.10.1997 і зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Вказані земельні ділянки забезпечують розміщення та обслуговування господарських будівель та споруд і не підлягають паюванню, залишаючись у власності ВАТ "Летичівське". Враховуючи положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, а також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, з виникненням права власності на об`єкт нерухомості власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства;

- на 13 земельних ділянках з кадастровими номерами :10:001:0026, :10:001:0023, :10:001:0108, :10:001:0021, :10:001:0019, :10:001:0020, :11:001:0109, :10:001:0016, :10:001:0017, :10:001:0018, :10:001:0025, :11:005:0022, :10:001:0022 знаходяться плодові сади у кількості 13 штук, які відповідно до відомостей листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області № 11-04-02720 від 19.09.2018 увійшли до статутного капіталу ВАТ "Летичівське" при перетворенні ДПА "Летичівська" у ВАТ "Летичівське" в подальшому ПАТ "Летичівське". Оскільки вказані плодові сади є багаторічними насадженнями і не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, то земля, на якій вони розміщені, також не підлягає паюванню та залишилась у колективній власності ВАТ "Летичівське";

- право власності на землю, яке виникло до набрання чинності ЗК України - 01.01.2002, збереглося у відповідача після цієї дати, відтак правонаступник ПАТ "Летичівське" має право на переоформлення у власність земельних ділянок під господарськими будівлями і спорудами та інших не розпайованих земель, що належали на праві колективної власності колишньому КСП. Матеріалами справи підтверджено факт правонаступництва ПАТ "Летичівське" реорганізованого ВАТ "Летичівське" (правонаступника - агрофірми "Летичівська") і наразі право власності на землю, набуте державним підприємством агрофірмою Летичівська на підставі Державного акта, не припинено, жодна з підстав припинення права, передбачених ст. 140 ЗК України, стосовно нерозпайованих земельних ділянок 310, 5964 га., які є предметом судового розгляду та входять до земельної ділянки колективної власності загальною площею 2558,6 га., виділеної на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995, не настала;

- по суті заявлений прокурором позов є негаторним, за яким позивачем може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження. Водночас прокурором не надано доказів, що Летичівська селищна рада має правомочності власника щодо вказаних спірних земельних ділянок, а Летичівський селищний голова листом № 867 від 18.03.2019 у відповідь на лист прокуратури повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310, 5964 га, ПАТ "Летичівське". Окрім того, селищний голова зазначив, що Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ "Летичівське" на вказані земельні ділянки, так як на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності. Враховуючи викладене, позов заявлено передчасно, оскільки захисту підлягає набуте право, а в даному випадку є спір між Летичівською селищною радою та ПАТ "Летичівське" про право на спірні земельні ділянки. У зв`язку з цим, відсутні підстави для задоволення даного позову за недоведеністю прокурором порушеного права комунальної власності на спірні земельні ділянки, що є єдиною і достатньою підставою для відмови у позові, оскільки обставини наявності права власності доводяться у спорі про визнання права власності, а не у спорі за негаторним позовом, який, у даному випадку, є передчасним;

- починаючи з 16.01.2020 скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952, вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо відновлення порушеного права у разі відсутності вимог про визнання речових прав на майно за позивачем.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

Колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у ч. 2 ст. 15 ЦК України.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно - смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так місцевий господарський суд за результатами розгляду справи відхилив доводи відповідача та третьої особи Приватного підприємства агрофірма "Троя" щодо відсутності у позивача прав та інтересів, на захист яких прокурором подано позов, та зазначив, що враховуючи відсутність станом на 01.01.2019 рішення власників земельних часток (паїв) про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" позивачу надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися у колективній власності (за наявності згоди більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону). Наявність же зареєстрованого права приватної власності на спірні земельні ділянки за відповідачем унеможливлює здійснення позивачем розподілу земель згідно з наведеною нормою, позбавляючи права на реалізацію визначених законом повноважень.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Так само і ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вказані норми не є суто декларативними - їх необхідно розуміти не лише як положення законодавства, які надають особам безумовне право подавати апеляційну скаргу на рішення судів, які розглянули відповідну справу як суди першої інстанції, але і враховувати, що вони визначають принципи самого судочинства, які покладають на суд певні обов`язки з розгляду таких скарг і перегляду відповідних судових рішень (з урахуванням обмежень інстанційного перегляду).

Зокрема, ч. 1 ст. 269 ГПК України визначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому законодавець у ст. 282 ГПК України закріпив, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: а) встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; б) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Рішення господарського суду, як акт правосуддя та кінцевий результат розгляду справи, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Верховний Суд звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь - якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), повинен, під час розгляду справи, надати оцінку всім аргументам учасників справи в силу імперативних приписів ст. 236 ГПК України, особливо тим, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що прокурором не надано доказів, що Летичівська селищна рада має правомочності власника щодо вказаних спірних земельних ділянок, а Летичівський селищний голова листом від 18.03.2019 №867 у відповідь на лист прокуратури повідомив, що Летичівською селищною радою та її виконавчими органами не приймалось рішень щодо набуття права приватної власності на 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 310,5964 га, ПАТ "Летичівське". Окрім того, Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ "Летичівське" на вказані земельні ділянки, так як на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності. Враховуючи викладене позов заявлено передчасно, оскільки захисту підлягає набуте право, а в даному випадку є спір між Летичівською селищною радою та ПАТ "Летичівське" про право на спірні земельні ділянки.

Разом з тим, як слідує з вказаного висновку, апеляційний суд, по суті, констатував відсутність порушеного права Летичівської селищної ради, однак не відмовив в позові саме з цієї підстави, зазначивши, що обставини наявності права власності доводяться у спорі про визнання права власності, а не у спорі за негаторним позовом, який у даному випадку, є передчасним, та достеменно не з`ясував чи доведено прокурором і чи підтверджується матеріалами справи порушене право чи інтерес позивача на момент звернення до господарського суду, оскільки відсутність порушеного права само по собі є підставою для відмови у позові.

Попри це суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що 4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:003:0080, :10:003:0081, :10:003:0082, :10:003:0083, відносяться до земель, які не підлягають паюванню, оскільки на них розташовані будівлі та споруди, які набуті у власність ВАТ "Летичівське" у встановленому законодавством порядку на підставі наказу регіонального відділення Фонду Державного майна по Хмельницькій області від 24.10.1997 № 787 і вказані земельні ділянки забезпечують розміщення та обслуговування господарських будівель та споруд, залишаючись у власності ВАТ "Летичівське", а на 13 земельних ділянках з кадастровими номерами :10:001:0026, :10:001:0023, :10:001:0108, :10:001:0021, :10:001:0019, :10:001:0020, :11:001:0109, :10:001:0016, :10:001:0017, :10:001:0018, :10:001:0025, :11:005:0022, :10:001:0022 знаходяться плодові сади у кількості 13 штук, які є багаторічними насадженнями і не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, тому земля, на якій вони розміщенні, також не підлягає паюванню та залишилась у колективній власності ВАТ "Летичівське".

По суті, враховуючи положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, а також те, що право власності на землю, набуте ДПА "Летичівська" на підставі Державного акта, не припинено, жодна з підстав припинення права, передбачених ст. 140 ЗК України, стосовно нерозпайованих земельних ділянок 310,5964 га., які є предметом судового розгляду та входять до земельної ділянки колективної власності загальною площею 2558, 6 га., виділеної на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №18 від 16.11.1995, не настала, апеляційний суд встановив обставину правомірності реєстрації за відповідачем прав на 17 земельних ділянок.

Відповідно до п. 7 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Зміст п. 7 Розділу Перехідних положень ЗК України гарантує чинність прав, які виникли на підставі закону, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, право власності на землю, яке виникло у суб`єкта господарювання до набрання чинності ЗК України - 01.01.2002, збереглося у нього після цієї дати.

При цьому, з виникненням права власності на об`єкт нерухомості власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Поряд з цим, починаючи з моменту отримання агрофірмою "Летичівська" землі у колективну власність, а також станом на момент реєстрації права приватної власності відповідача на спірні земельні ділянки були чинними положення ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", якими передбачено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Автоматичного переходу об`єктів права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало. У контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (ст.ст. 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (ст.ст. 316-319 ЦК України).

При цьому здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", законодавство не містить. Необхідність дотримання передбачених ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" умов слідує також і з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", які набрали чинності згодом - 01.01.2019. Так, згідно зі ст. 14-1 цього Закону у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів.

Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Тобто законодавцем як на момент спірної реєстрації, так і після набрання чинності змінами до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" допускалась можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства, лише у порядку, визначеному законом.

Разом з тим, достеменно не з`ясувавши чи доведено прокурором і чи підтверджується матеріалами справи порушене право чи інтерес позивача на момент звернення до господарського суду, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність реєстрації за відповідачем 17 земельних ділянок, не взявши до уваги положення 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", на необхідності не тільки врахування якої, але і застосування до спірних правовідносин наполягав прокурор у справі.

Разом з тим, відповідно до ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема: перелік обставин, які є предметом доказування у справі; перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

При цьому законодавець у ст. 282 ГПК України закріпив, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: а) встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; б) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Вказані порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж перегляду справи судом касаційної інстанції і унеможливлюють здійснення касаційного перегляду справи по суті заявлених вимог, однак оцінка викладених вище обставин є необхідною для правильного вирішення спору по суті, оскільки дослідження підстав касаційного оскарження напряму залежить від повноти встановлених судами обох інстанцій обставин справи.

Таким чином, передчасним є формування відповідних висновків, про які зазначає прокурор у своїй касаційній скарзі в частині обґрунтування п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Також Верховний Суд звертає увагу, що суд апеляційної інстанції вказав на те, що починаючи з 16.01.2020 скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952, вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо відновлення порушеного права у разі відсутності вимог про визнання речових прав на майно за позивачем, проте даний висновок прокурором не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.

Беручи до уваги викладене та передбачені ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також зважаючи на положення ч. 4 ст. 310 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанова апеляційного господарського суду у даній справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі для здійснення нового розгляду до апеляційного господарського, з урахуванням положень ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 924/250/19 скасувати, справу передати на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Міщенко І.С.