ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/1255/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Сичук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Укрпошта", вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001, код - 21560045, в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100, код - 20116650

до: Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21008, код - 3797985

до: Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці, вул. Магістратська, буд. 37, м. Вінниця, 21050, код - 39845483

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032

про стягнення 372 300,00 грн

за участю представників:

позивача: Григоренко Світлана Василівна

відповідача (Державна казначейська служба): Соцький Євген Ігорович

відповідача (Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці): Савелова Марина Миколаївна

В С Т А Н О В И В :

17.12.2021 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (вих. № 14-03-42 від 16.12.2021 року) (вх.канц. № 1285/21 від 17.12.2021 року) Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" до Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області та до Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про стягнення 372 300,00 грн безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі № 902/1255/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.01.2022 року. Також даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України.

10.01.2022 року до суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.канц. № 01-34/177/22 від 10.01.2022 року), в якому останній вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позову.

14.01.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вих. № 14-03-59 від 14.01.2022 року), в якій останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

24.01.2022 року до суду від представника відповідача 1 надійшли заперечення щодо відповіді на відзив (б/н від 21.01.2022 року).

26.01.2022 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо заперечень відповідача (вих. № 14-03-68 від 26.01.2022 року).

26.01.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву № 9993/17-14 від 25.01.2022 року, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Також, 26.01.2022 року від представника відповідача 2 на електронну адресу суду надійшла заява (б/н від 26.01.2022 року), в якій останній зазначає, що заперечує проти позову ат просить суд проводити розгляд справи без участі представника Управління Держпраці у Вінницькій області.

В судовому засіданні 26.01.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/1255/21 для судового розгляду по суті на 16.02.2022 року о 11:30 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

11.02.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці).

В судовому засіданні 16.02.2022 року прийняли участь представники позивача та відповідачів 1,2.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на те, що Управлінням Держпраці у Вінницькім області Державної служби України з питань праці в період з 05.03.2018 року по 20.03.2018 рік здійснено інспекційне відвідування Вінницької дирекції ПАТ "Укрпошта" з питань додержання законодавства про працю на підставі колективного звернення.

За результатами проведеного інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Вінницькім області Державної служби України з питань праці було накладено штраф ПАТ "Укрпошта" згідно Постанови про накладання штрафу від 05.04.2018 р. за №22, на підставі Акту інспекційного відвідування за № 02-01-86/30 від 20.03.2018 року, у розмірі 372 300,00 грн.

На протязі місячного строку ПАТ "Укрпошта", в добровільному порядку, штраф сплачено не було у зв`язку з оскарженням зазначеної Постанови шляхом прд"явлення до Вінницького окружного адміністративного суду адміністративного позову про визнання протиправним та скасування постанов зокрема Постанови про накладання штрафу від 05.04.2018р. за №22.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року було відкрито провадження у справі № 802/1250/18-а.

При цьому, відповідачем 2 було подано оскаржувану постанову до примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

23.05.2018 року державним, виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.В. відкрито виконавче провадження № 56453423, за яким загальна сума до стягнення становить 409 761,62 грн (372 30,00 грн штраф + 37 230,00 грн виконавчий збір + 231,62 грн витрати на проведення виконавчих дій).

За твердженнями позивача, на виконання постанови останнім було сплачено 409 761,62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1/17 від 08.06.2018 року.

18.09.2018 року Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькім області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу № 21 від 05.04.2018 року. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькім області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу № 22 від 05.04.2018 року.

17.12.2020 року позивач звернувся до відповідача 2 з заявою (вих.№14/03-870) щодо повернення останньому коштів у розмірі штрафу 372 300,00 грн.

30.12.2020 року листом (вих. №6099/17-11/14) Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці надало відповідь про те, що останнього не віднесено до контролюю чого органу в розрізі органів, що контролюють, справляння надходжень бюджету який визначений додатком до постанови КМУ від 16.02.2011р. за №106 «Деякі питання введення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» та зазначено, що в даному випадку належним органом , який контролює справляння коштів до держбюджету є та до якого AT "Укрпошта" має звертатись з вимогами про повернення надмірно сплачених коштів є відповідний орган Державної фіскальної служби.

31.03.2021 року позивач звернувся з листом (вих.№14-03-353) до Головного управління ДФС у Вінницькій області із заявою про повернення коштів у розмірі штрафу 372 300,00грн.

25.05.2021 року ТУ ДФС у Вінницькій області листом (вих.№394/10/02-97-01) повідомив, що подана заява AT "Укрпошти" направлена за належністю до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області за вих.№492/7/02- 97-01 від 06.04.2021 року з підстав перебування їх у процесі ліквідації в результаті її реорганізації та правонаступником якої є ГУ ДПС у Вінницькій області.

16.07.2021 року AT "Укрпошта" звернулась з листом (вих.№14/03-749) до ГУ ДПС у Вінницькій області.

28.07.2021 року надано відповідь листом (вих.№19275/6/02-32-07-05-10) за змістом якої відмовлено у поверненні коштів з тих підстав що даний платіж в сумі 372 300,00 грн здійснено Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва.

Отримавши зазначену відповідь А1Г «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції AT "Укрпошта" повторно, 20.09.2021 року листом (вих.1№14/03-915) звернулась до Управління Держпраці у Вінницькій області з питань праці щодо здійснення дій по поверненню коштів у розмірі штрафу 372 300,00 грн.

19.10.2021 року листом (вих.№5096/17-11/14) відповідач 2 повідомив, що згідно переліку органів що контролюють справляння надходжень до державного бюджету КБК 21081100 Державна служба України з питань праці та її територіальні органи не зазначенні, а тому відсутні підстави щодо сформування подання.

За твердженнями позивача, Управління Держпраці у Вінницькій області з питань праці порушило право АТ "Укрпошта" на повернення коштів в сумі 372 300,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 (Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області) зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та що кошти були стягнуті в ході виконавчого провадження ВП №56453423 та вирішення вказаного питання не належить до компетенції Головного управління.

Також відповідач 1 зазначає, що є самостійною юридичною особою та відповідає лише за своїми зобов`язаннями а не зобов`язаннями держави, та не може бути відповідачем у даній оскільки повернення помилково/надмірно сплачених коштів стягувати необхідно саме з Держави оскільки Держава є набувачем даних коштів.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначено Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (зі змінами) (далі - Порядок 787).

Згідно з пунктом 5 Порядку 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, викладений в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 р. N 106 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. N 1019) (далі - Перелік).

Відповідно до наявної в Головному управлінні інформації кошти в сумі 372 300,00 грн (штраф, AT "Укрпошта" Вінницька дирекція), були зараховані до бюджету за кодом бюджетної класифікації 21081100 (а.с. 170-174, т. 1).

У відповіді на відзив відповідача 1 позивач зазначає, що згідно п.1, п.п. 3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України затверджених Постановою КМУ від 15.04.2015р. за №215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно п.1 Положення про територіальні органи Державної казначейської служби, затверджених Наказом МФУ від 12.10.2011р. за №1280, головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне управління Казначейства) є територіальними органами Державної казначейської служби України. Головне управління Казначейства підпорядковане Державній казначейській службі України (далі - Казначейство).

З урахуванням наведеного, слідкує що Державна казначейська служба України, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах а тому є органом, через який держава бере участь у справі як сторона.

Зокрема, в даному випадку в спірних правовідносинах, територіальним органом Державної казначейської служби України є ГУ ДКСУ у Вінницькій області, який здійснює повернення коштів з бюджету.

Кошти які підлягають поверненню позивачу з держави, підлягають стягненню саме з Державного бюджету України як набувачем сплаченого AT "Укрпошта" штрафу до Державного бюджету України, а тому і повернення останніх підлягають стягненню з Державного бюджету України (а.с. 179-182, т. 1).

У запереченнях щодо відповіді на відзив відповідач 1 (Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області) не погоджується з доводами позивача та вказує на те, що компетенція органів Державної казначейської служби України у подібних справах виникає лише на останній стадії судового провадження - виконання судового рішення. Враховуючи зазначене, ні Державна казначейська служба України, ні її територіальні органи не можуть представляти Державу Україна у подібних справах, оскільки вказаний спір не пов`язаний з виконанням рішення суду.

Крім того, Головне управління не є органом, що порушив чи не визнає порушені права та інтереси позивача (а.с. 189-192, т. 1).

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 (Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці) просить суд відмовити в задоволенні позову зазнаючи про наступне.

Відповідно до Положення про Управління Держпраці у Вінницькій області, затвердженого наказом Голови Державної Служби України з питань праці 03.08.2018 № 82, Управління Держпраці у Вінницькій області здійснює реалізацію державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пунктів 3 та 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, є фінансовими санкціями.

Такі штрафи, що накладаються керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками у відповідності до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509), включаються до складу доходів Державного бюджету України (вимоги пункту 23 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України) (далі - Бюджетний кодекс) і є такими, що надійшли до державного бюджету в установлений законом спосіб.

Відповідно до частини першої статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання судового рішення.

Частиною четвертою статті 380 КАС України регламентовано, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Приписами частини третьої статті 373 КАС України регламентовано, що виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Питання виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, врегульовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Оскільки АТ "Укрпошта" під час розгляду позову до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов, із заявою про поворот виконання рішення суд не зверталося, тому відсутні підстави для повернення зайво сплачених коштів (а.с.199-200, т. 1).

У відповіді на відзив відповідача 2 позивач зазначає, що в судовому порядку оскаржувалась лише правомірність підстав накладання штрафу на підставі Постанови про накладання штрафу від 05.04.2018р. за №22 та чи мало місце порушення згідно норм Закону про працю.

Результатом чого, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/1250/18-а від 18.09.2018 року встановлено відсутність даного порушення Позивачем, результатом якого був накладений штраф Постановою, та результатом чого остання було скасована.

Однак, враховуючи, що позивачем в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні Постанови від 05.04.2018р. за №22 було сплачено штраф у розмірі 372 300,00 грн та в подальшому 18.09.2018 року рішенням суду скасовано зазначену Постанову то підстави для перерахування штрафу/грошових коштів у сумі 372 300,00 грн відпали.

А тому згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого воно було набуте, в даному випадку, сплачена сума коштів/штрафу Позивачем у розмірі 372 300,00 грн підлягає поверненню останньому з Державного бюджету.

Крім того, позивач зазначає, що застосування норм процесуального права, повороту виконання рішення суду - не є обов`язком а лише правом та встановлює один із механізмів щодо повернення майна яке набула або зберегла його у себе особа за рахунок іншої особи без достатньо правової підстави (а.с. 212-213, т. 1).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що у березні 2018 Управлінням Держпраці у Вінницькій області проведено інспекційне відвідування, за результатами якого складено акт № 02-0186/30 від 20.03.2018 на підставі якого уповноваженими особами Управління винесено постанови від 05.04.2018 № 21 та № 22 про накладення штрафу на позивача (а.с. 14-16, т. 1).

Не погодившись із вищезазначеними постановами АТ "Укрпошта" оскаржило рішення уповноважених осіб Управління у судовому порядку.

У зв`язку з несплатою штрафу у визначений постановою строк, Управлінням, постанова про накладення штрафу передана до державної виконавчою служби для примусового стягнення штрафу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року було відкрито провадження у справі № 802/1250/18-а.

При цьому, відповідачем 2 було подано оскаржувану постанову до примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

23.05.2018 року державним, виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.В. відкрито виконавче провадження № 56453423, за яким загальна сума до стягнення становить 409 761,62 грн (372 30,00 грн штраф + 37 230,00 грн виконавчий збір + 231,62 грн витрати на проведення виконавчих дій) (а.с.17-18, т. 1).

За твердженнями позивача, на виконання постанови останнім було сплачено 409 761,62 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1/17 від 08.06.2018 року (а.с.19-20, т. 1).

18.09.2018 року Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу №21 від 05.04.2018 року.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу №22 від 05.04.2018 року.

Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції судовий збір у розмірі 4052, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (а.с.23-27, т. 1).

17.12.2020 року позивач звернувся до відповідача 2 з заявою (вих.№14/03-870) щодо повернення останньому коштів у розмірі штрафу 372 300,00 грн.

30.12.2020 року листом (вих. №6099/17-11/14) Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці надало відповідь про те, що останнього не віднесено до контролюю чого органу в розрізі органів, що контролюють, справляння надходжень бюджету який визначений додатком до постанови КМУ від 16.02.2011р. за №106 «Деякі питання введення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» та зазначено, що в даному випадку належним органом , який контролює справляння коштів до держбюджету є та до якого AT "Укрпошта" має звертатись з вимогами про повернення надмірно сплачених коштів є відповідний орган Державної фіскальної служби.

31.03.2021 року позивач звернувся з листом (вих.№14-03-353) до Головного управління ДФС у Вінницькій області із заявою про повернення коштів у розмірі штрафу 372 300,00грн.

25.05.2021 року ТУ ДФС у Вінницькій області листом (вих.№394/10/02-97-01) повідомив, що подана заява AT "Укрпошти" направлена за належністю до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області за вих.№492/7/02- 97-01 від 06.04.2021 року з підстав перебування їх у процесі ліквідації в результаті її реорганізації та правонаступником якої є ГУ ДПС у Вінницькій області.

16.07.2021 року AT "Укрпошта" звернулась з листом (вих.№14/03-749) до ГУ ДПС у Вінницькій області.

28.07.2021 року надано відповідь листом (вих.№19275/6/02-32-07-05-10) за змістом якої відмовлено у поверненні коштів з тих підстав що даний платіж в сумі 372 300,00 грн здійснено Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва.

Отримавши зазначену відповідь АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції AT "Укрпошта" повторно, 20.09.2021 року листом (вих.1№14/03-915) звернулась до Управління Держпраці у Вінницькій області з питань праці щодо здійснення дій по поверненню коштів у розмірі штрафу 372 300,00 грн.

19.10.2021 року листом (вих.№5096/17-11/14) відповідач 2 повідомив, що згідно переліку органів що контролюють справляння надходжень до державного бюджету КБК 21081100 Державна служба України з питань праці та її територіальні органи не зазначенні, а тому відсутні підстави щодо сформування подання.

За твердженнями позивача, Управління Держпраці у Вінницькій області з питань праці порушило право АТ "Укрпошта" на повернення коштів в сумі 372 300,00 грн.

Враховуючи викладене, з метою захисту своїх прав Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" звернулось з позовом до Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області та до Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 372 300,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Приписами частини 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України визначено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

На виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 N 446, розроблено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182) (далі - Порядок №787 від 03.09.2013).

Порядок №787 від 03.09.2013 року визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Згідно п. 3 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхам оформлення розрахункових документів

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банкам, здійснюватися шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124 (далі - Порядок № 1146 від 15.12.2015).

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява пре повернення коштів з бюджету, яка подасться до відповідного оргагу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Таким чином, відповідно до Порядку № 787, умовою дня повернення надміру зарахованих до бюджету коштів є підготовка органами, що контролюють справляння надходжень бюджету відповідного подання.

Положеннями пункту 4 Порядку № 1146 від 15.12.2015 встановлено, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі відповідно до частини четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже виходячи із положень частини другої статті 2 Цивільного кодексу України, враховуючи наведені норми Господарського процесуального кодексу України у разі коли відповідний орган державної влади вступає у цивільні правовідносини і є зобов`язаною особою по відношенні до іншої особи у таких правовідносинах, то боржником є держава Україна як учасник цивільних відносин в особі відповідного органу.

При цьому, слід відзначити, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальним інститутом цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Характерною особливістю таких зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у такому зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Таке зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для пред`явлення вимоги на підставі наведених норм є належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що такий спосіб захисту - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Він також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом пред`явлення відповідного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають у даному випадку право платнику (банку) скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності органу державної влади шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

При розгляді справи №120/3164/19-а встановлено належну особу, яка уповноважена на виконання вимог п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Враховуючи, що сплата штрафу відбувалася на підставі Постанови Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці №22 від 05.04.2018 року, то саме відповідачем 2 порушено вимоги законодавства.

Суд також враховує Наказ Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 "Про бюджетну класифікацію" із визначенням найменування коду бюджетної класифікації відносно проведеного платежу, контроль за справляння яких покладено на інші органи та установи державної влади.

Отже, позивач звернувся з заявою про складення подання на повернення бюджетних коштів до уповноваженої установи - до відання якої станом на дату звернення віднесено здійснення контролю за справлянням надходжень до бюджету.

Принцип належного урядування покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Застосування даного принципу здійснюється з урахування практики Європейського суду з прав людини як джерела права (ч. 4 ст. 11 ГПК України), зокрема п. 70 Рішення у справі Рисовський проти України від 20.01.2012 року (заява № 29979/04).

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Тому, суд виходить з того, що Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці повинно було скласти відповідне подання не пізніше наступного робочого дня з дати отримання заяви позивача.

Територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою.

Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі відповідно до частини четвертої статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органом у цій справі є Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

Відповідно до вимог господарського процесуального законодавства у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочки або розстрочки виконання рішення; 3) забезпечення виконання рішення; 4) повернення судового збору; 5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат; 6) дата складення повного судового рішення.

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена вище норма не встановлює, як і не встановлювала відповідна норма у редакції ГПК України, чинній до 15 грудня 2017 року, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

У спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум виконавчого збору спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Резолютивні частини рішень у вказаних спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Оскільки, позивачем сплачено грошові кошти до Державного бюджету, то належним способом захисту прав є стягнення вказаної суми саме з Державного бюджету без визначення особи, уповноваженої на їх перерахування.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного Суду від 19.06.2018 р. у справі № 910/23967/16.

Заперечення відповідачів викладенні у відзивах на позовну заяву судом оцінюються критично та не беруться до уваги, оскільки спростовуються вище встановленими обставинами справи та наявним в ній доказами. Зокрема судом критично оцінюються посилання відповідачів стосовно відсутності підстав для застосування ст. 1212 ЦК України.

У рішенні по справі "Каіч та інші проти Хорватії" Європейським cудом з прав людини вказано, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права

Отже, держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1, 3 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд, приймаючи рішення у даній справі, керуючись принципом верховенства права та завданнями господарського судочинства, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів кожного окремо та в їх системній сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача.

За вказаних обставин у своїй сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача 2 (Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці), враховуючи що саме на дану особу було покладено обов`язок з направлення подання про повернення безпідставно сплачених коштів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118,123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного Бюджету України на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001, код - 21560045) в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100, код - 20116650) 372 300,00 грн - безпідставно набутих грошових коштів (перераховані 13.06.2018 року згідно платіжного доручення №10040 на рахунок №0002, ГУ ДКС України у Вінницькій області).

3. Стягнути з Управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Магістратська, буд. 37, м. Вінниця, 21050, код - 39845483) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001, код - 21560045) в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100, код - 20116650) 5 584,50 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за відсутності офіційної електронної адреси - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними електронними адресами: , , , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - АТ "Укрпошта" (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001)

3 - Вінницькій дирекції АТ "Укрпошта" (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100)

4 - Головному управлінню державної казначейської служби України у Вінницькій області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21008)

5 - Управлінню Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Магістратська, буд. 37, м. Вінниця, 21050)