ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"22" лютого 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/30/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В.

за участю представників

позивача: Янчук В.В., ордер ВН №093565 від 05.01.2022, договір про надання правової допомоги №01-11 від 01.11.2021;

відповідача: Кравчук О.В.,довіреність №007Др-193-1221 від 20.12.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" про забезпечення позову у справі

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050)

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" (провулок Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012)

про стягнення 5 653 631,3 грн.

за зустрічним позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" (провулок Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 392 291,42 грн. заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/30/22 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" про стягнення 5 653 631,3 грн. та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" про стягнення 392 291,42 грн.

14.02.2022 до суду від ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" надійшла заява про забезпечення позовної заяви ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" про стягнення на користь ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" з АТ "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ" безпідставно набутих коштів у розмірі 5 653 631, 30 грн. шляхом заборони АТ "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ" припиняти/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД", які розташовані у місті Немирові Вінницької області, на підставі підпунктів 1, 10, 12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494.

За розпорядженням керівника апарату суду від 14.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл заяви ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" про забезпечення позову у справі № 902/30/22 у зв`язку із перебуванням судді Маслія І.В., у провадженні якого перебуває справа № 902/30/22 в період з 14.02.2022 по 18.02.2022 на навчанні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 вказану вище заяву розподілено судді Лабунській Т.І.

Ухвалою від 15.02.2022 суд постановив прийняти заяву ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" від 14.02.2022 року про забезпечення позову у справі №902/30/22 до розгляду та призначити її до розгляду в судовому засіданні на 22.02.22 о 15:00 год.

Відповідно до п. 15 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області від 05.09.2016 зі змінами від 01.02.2018, у разі надходження до суду матеріалів, вказаних у п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу, які передаються на розгляд раніше визначеного складу суду та у випадку відсутності такого судді (перебування у відпустці, відрядженні, на лікарняному тощо), яка триває понад чотири календарні дні, з моменту надходження таких матеріалів, такі матеріали передаються на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до ч. 2 п. 15 Порядку автоматизованого розподілу справ у Господарському суді Вінницької області у випадку, коли розподілена іншому судді судова справа в порядку ч. 1 п.15 на момент виходу головуючого судді, який здійснював провадження у такій справі буде не розглянута, такі судові справи (матеріали) передавати на повторний автоматизований розподіл в порядку визначеному ч. 2 п. 16 даного Порядку.

Станом на 21.02.2022 суддя Маслій І.В., у провадженні якого перебуває справа № 902/30/22, перебуває на роботі.

Керуючись ч.2 п. 15 Порядку автоматизованого розподілу судових справ в Господарському суді Вінницької області, на підставі розпорядження керівника апарату суду №01-28/12/2022 від 21.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл заяви ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" про забезпечення позову у справі № 902/30/22 для передачі раніше визначеному складу суду судді Маслію І.В.

Ухвалою від 21.02.2022 суд постановив прийняти заяву ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" від 14.02.2022 року про забезпечення позову до розгляду та призначити її до розгляду в судовому засіданні на 22.02.22 о 15:30 год.

На визначену судом (22.02.2022) у судове засідання з`явились представники представники обох сторін. Представник заявника (позивача за первісним позовом) підтримав заяву про забезпечення позову у повному обсязі та просив суд задовольнити її. Представник відповідача за первісним позовом, у свою чергу, заперечила проти задоволення даної заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" б/н від 14.02.2022 (вхідний номер канцелярії суду 01-48/10/22 від 14.02.2022) про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року, шляхом підписання заяви-приєднання № 0942135FP3BP016.

ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" здійснило на користь AT "ВІННИЦЯГАЗ" платежі на суму 6 707 058,25 грн., в той час як відповідно до умов договору позивач заборгував AT "ВІННИЦЯГАЗ" лише 1 053 426,95 грн.

За твердженнями позивача AT "ВІННИЦЯГАЗ" безпідставно отримав 5 653 631,30 грн., про стягнення яких ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" клопоче у первісній позовній заяві.

Разом з тим, у зустрічній позовній заяві AT "ВІННИЦЯГАЗ" до ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" заявлено стягнення заборгованості по договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року у розмірі 392 291,42 грн., які позивач за зустрічним позовом вважає заборгованістю.

Враховуючи викладене, між сторонами наявний спір щодо суми, яку AT "ВІННИЦЯГАЗ" вважає заборгованістю ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД", а позивач за первісним позовом зазначає про переплату.

Як зазначає, позивач за первісним позовом без вжиття заходів забезпечення позову, маючи значну переплату на користь AT "ВІННИЦЯГАЗ" у сумі 5 653 631,30 грн., ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" може залишитись без газопостачання та буде завдано значної шкоди ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД". Заявник стверджує, що у повідомленні АТ "ВІННИЦЯГАЗ" про припинення (обмеження) газопостачання ВІ00002954 від 11.02.2022 року зазначається наступне:

"у зв 'язку із несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу №0942135ЕРЗВР016 від 01.01.2016 року пропонуємо Вам у термін до 09:00 години 15.02.2022 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0 тис.м.куб на добу і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання: Немнрів, вул. Соборна, 224; Немнрів, вул. Горького, 31; Немнрів, вул. Українська, 14; Немнрів, вул. Горького, ЗО). У разі невиконання цієї вимоги розподіл газу Вашому підприємству буде припинено (обмежено) в примусовому порядку". Вищевказане повідомлення підписано директором комерційним АТ "ВІНННИЦЯГАЗ" О.М. Товмачем (том 2 а.с. 63).

Також заявник звертає увагу суду на те, що без забезпечення позову АТ "ВІННИЦЯГАЗ" припинить газопостачання, та отримуватиме плату за розподіл газу, фізично не здійснюючи його. Крім того, позивач за зустрічним позову стверджує, що навіть вигравши справу та довівши відсутність заборгованості перед АТ "ВІННИЦЯГАЗ", ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" залишиться без газопостачання в період, коли в нього не було заборгованості.

Надаючи правову оцінку доводам позивача суд враховує наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Процесуальним законом не визначено особливої форми заяви про забезпечення позову, яка подається до моменту звернення з відповідним позов до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 76-78 ГПК України).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Предметом спору за первісним позовом є майнові вимоги щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 5 653 631,30 грн.

При цьому, наведена позивачем за первісним позовом сума не відповідає та значно перевищує суму заборгованості, про стягнення якої клопоче позивач за зустрічним позовом (392 291,42 грн).

Разом з тим, позивач за первісним позовом жодним чином не доводить, що задоволення первісного позову може призвести до автоматичного припинення грошових зобов`язань перед АТ "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ".

Суду також не надано відомостей вчинення зі сторони ТОВ "ЛВН Лімітед" одностороннього правочину із зарахування зустрічних грошових вимог на визначену у зустрічній позовній заяві суму.

Таким чином, вирішення питання про припинення газопостачання не входить до меж, підстав та предмету позову.

Верховним Судом послідовно сформовано правові висновки відносно належних способів вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020 року, обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (Постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 911/1695/18 від 19.02.2019 року).

Однак, вимоги позивача про заборону Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" припиняти/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" виходить за межі предмету спору, оскільки предмет справи не стосується безпосереднього виконання умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року.

Описуючи спірні правовідносини та надавши докази відносно неправомірного, на думку позивача за первісним позовом, виставлення рахунків та актів на оплату послуг зі сторони АТ "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" позивач за первісним позовом не зазначає про намір визнати такі дії протиправними, заявити позовні вимоги стосовно коригування нарахованих показників розподілу природного газу, спонукання до виконання договірних зобов`язань на попередніх умовах тощо.

Отже, заявником не доведено безпосереднього співвідношення предмету первісного позову із запропонованими заходами забезпечення позову.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка доказів має здійснюватись з урахуванням терміну їх встановлення.

У справі «Адамсонс проти Латвії» від 24.06.2008 року у справі № 3669/03 (пункти 116 і 129), Європейський суд з прав людини вказав, що об`єктивна необхідність в обмеженні індивідуальних прав, послаблюється з плином часу.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення до подачі позову не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 2, 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" б/н від 14.02.2022 (вх.канц. № 01-48/10/22 від 14.02.2022) про вжиття забезпечення позову у справі №902/30/22 шляхом заборони заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ", ідентифікаційний код юридичної особи 03338649, припиняти/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД", ідентифікаційний код юридичної особи 39195903. які розташовані у місті Немирові Вінницької області, на підставі підпунктів 1, 10, 12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494.

2. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача за первісним позовом (заявника) - , ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача за первісним позов -

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано суддею 23.02.2022.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу за первісним позовом (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу за первісним позовом (провулок Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012)