УХВАЛА

про повернення позовної заяви третьої особи

м. Київ

21.02.2022Справа №910/3324/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) про визнання протиправними дій та скасування наказу, у справі №910/3324/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор"

2. державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича

3. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на

стороні позивача - 1. ОСОБА_1

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані"

відповідачів - 2. ОСОБА_2

про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав,

за заявою третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору

Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп"

2. ОСОБА_1

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/3324/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича, за я участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані", на стороні відповідачів - ОСОБА_2 , про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

Також в межах даної справи розглядається позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" та ОСОБА_1 , в якій Товариством з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" заявлено вимоги про:

- визнання недійсним договору іпотеки від 03.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим номером 799, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна серія та номер 1249 від 12.07.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп".

В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ "Файненс Компані" вказує на те, що на підставі укладеного з ПАТ "Авант Банк" договору №23/04-2019/1 від 23.04.2019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, набуло прав вимоги до ТОВ "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД за кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014, укладеним останнім з ПАТ "Златобанк", в забезпечення виконання зобов`язань за яким, згідно договору іпотеки від 30.01.2014, було передано нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому відповідні права вимоги було відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" згідно договору №20/06-2019/1 від 20.06.2019.

Одночасно з цим, ТОВ "Файненс Компані" стало відомо про існування іншої ланки іпотечних правовідносин відносно такої нерухомості згідно договору іпотеки від 03.06.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД, що і породило відносини права власності на захист яких подано позов у даній справі.

Однак, ТОВ "Файненс Компані" вважає такі відносини законними, у зв`язку з чим, на противагу заявленим позовним вимогам (на їх спростування), вважає за необхідне звернувся з даним позовом до суду про визнання заявлених договорів недійсними.

Чергове підготовче засідання по справі №910/3324/21 призначене на 22.02.2022.

14.02.2022 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, до Міністерства юстиції України, в якому ОСОБА_1 просить визнати дії Міністерства юстиції України протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2335/7 від 13.07.2021 про відмову в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що Міністерством юстиції України протиправно та безпідставно повторно розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп". Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відповідна скарга була повторно розглянута з порушенням процедури повідомлення скаржника та заінтересованих осіб про її розгляд, у зв`язку з чим прийнятий за наслідками розгляду скарги наказ Міністерства юстиції України №2335/7 від 13.07.2021 підлягає скасуванню.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану в якості позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, суд приходить до висновку, що остання підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, передбачене статтею 49 Господарського процесуального кодексу України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Разом з тим зміст частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами (аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №910/12463/18, від 27.09.2019 у справі №904/323/19, від 11.11.2020 у справі №912/2751/16).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №916/542/18, позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою, третьою статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду із первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину (як за первісним, так і за зустрічним позовом, у випадку його наявності у справі), з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги, що можуть не бути тотожними первісним та/або зустрічним вимогам, однак нівелюватимуть задоволення таких вимог за одним із позовів.

Вимога третьої особи із самостійними вимогами, яка не нівелює задоволення первісних та/або зустрічних вимог, чи спрямована до осіб (жодна з яких не має статусу відповідача у справі), не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, а має бути здійснена через подання самостійного позову

Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №910/12463/18, від 27.09.2019 у справі №904/323/19; від 08.12.2021 у справі №904/2373/20).

Предметом спору у справі №910/3324/21 є скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав.

Натомість ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним наказ Міністерства юстиції України, прийнятий за наслідками розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп". Однак, по-перше, задоволення такої вимоги ОСОБА_1 не виключає задоволення первісного позову; по-друге, позовна вимога ОСОБА_1 спрямована до Міністерства юстиції України, яке не являється стороною (учасником) справи №910/3324/21.

Таким чином, подана ОСОБА_1 позовна заява є самостійним позовом в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Відтак вказаний позов у розумінні ст. 49 Господарського процесуального кодексу України не може бути прийнятий в якості позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Більше того, за приписами ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Натомість, з огляду на суб`єктний склад учасників справи за даним позовом третьої особи ( ОСОБА_1 подала даний позов як фізична особа), позов до Міністерства юстиції України не підлягає розгляду господарськими судами, в той час як згідно ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як вбачається із аналізу як статті 49, так і статті 180 Господарського процесуального кодексу України законодавцем встановлено правові наслідки подання третьою особою позовної заяви, яка не відповідає вимогам ст. 49 цього Кодексу, - повернення позовної заяви.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в якості позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору повертається заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 180 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та скасування наказу та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (21.02.2022) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко