ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/714/21
Провадження №17пд/913/714/21
За позовом Комунального підприємства «ЖИЛБУДСЕРВІС», м. Щастя Щастинського району Луганської області,
до Фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича, м. Щастя Новоайдарського району Луганської області,
про визнання недійсним договору.
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С.
Секретар судового засідання Селіверстова Н.О.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Обставини справи: Комунальне підприємство «ЖИЛБУДСЕРВІС» (позивач у справі) звернулось з позовною заявою від 30.09.2021 №б/н до Фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича (відповідач у справі) з вимогою визнати недійсним договір про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем житлових будинків №491 від 17.12.2020 укладений між Комунальним підприємством «ЖИЛБУДСЕРВІС», як Замовником, та Фізичною особою-підприємцем Клімковим Олександром Івановичем, як Виконавцем (далі Договір).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірний договір від його імені підписано попереднім директором ОСОБА_1 , якого 17.03.2021 розпорядженням керівника Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області звільнено з посади директора КП «Жилбудсервіс». Після звільнення останнього підприємство встановило, що у грудні 2020 року, тобто за три місяці до звільнення, ОСОБА_1 від імені КП «Жилбудсервіс» та всупереч інтересам позивача було укладено 43 ідентичні договори з ФОП Клімковим О.І., який є колишнім працівником цього підприємства, в тому числі і спірний Договір.
- спірний договір укладено в умовах реального конфлікту інтересів в обхід тендерних процедур, оскільки директор КП «Жилбудсервіс» Шевцов О.І. був особисто знайомий з ОСОБА_2 , який працював на цьому підприємстві з 09.10.2008 по 09.10.2017 на посаді начальника житлово-комунального господарства;
- ОСОБА_3 в період з 16.12.2020 по 23.12.2020 від імені КП «Жилбудсервіс» здійснив закупівлю ідентичних послуг на загальну суму 2001355,20 грн згідно з договорами про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №№470-488 від 16.12.2020, №№489-507 від 17.12.2020 та №№523-527 від 23.12.2020 без проведення процедури публічних закупівель, з поділом предмету закупівлі на частини.
Позивач вважає, що наведене є порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та самостійною підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.
Крім того, позивач повідомив, що 12.07.2021 за фактом зловживання ОСОБА_1 службовим становищем було порушено кримінальне провадження.
Також позивачем поставлені відповідачу запитання у відповідності до ст. 90 ГПК України.
Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.11.2021.
01.11.2021 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 27.10.2021 №б/н, згідно з яким останній просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке:
- відповідач не є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»;
- належного обґрунтування наявності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 особистих, сімейних, дружніх чи інших позаслужбових стосунків, які мали місце на момент укладання договору, позивачем не наведено, доказів таких стосунків до позовної заяви не долучено;
- колишній директор КП «Жилбудсервіс» та ОСОБА_2 не є ані підозрюваними, ані обвинуваченими у кримінальному провадженні за фактом укладання ОСОБА_1 з Клімковим О.І. 43 договорів про надання послуг, оскільки справа розслідується за можливим фактом порушення тендерних процедур і жодних рішень на підтвердження цього слідчими органами не винесено;
- позивач посилається на ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон), як на підставу недійсності договору, проте зазначена стаття містить лише чотири частини, що свідчить про порушення неіснуючої норми закону. Жодних доказів невиконання або неналежного виконання відповідачем умов Договору до позовної заяви не додано. Подаючи позов про визнання недійсним договору № 491 від 17.12.2020, позивач намагається уникнути обов`язку провести розрахунки з відповідачем за надані послуги.
- з позовної заяви не зрозуміло які саме цивільні права та інтереси в результаті визнання цього Договору недійсним будуть захищені. Сторонами прийнято Договір до виконання, його умови виконані ФОП Клімковим О.І. належним чином, що підтверджується актами виконаних робіт, тому підстави для визнання Договору недійсним відсутні.
Відповідач разом з відзивом надав засвідчені копії акту звірення взаємних розрахунків від 01.03.2021 на загальну суму 7868,18 грн та актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №22 від 20.01.2021 на суму 3930,09 грн та №65 від 18.02.2021 на суму 3930,09 грн.
01.11.2021 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшла заява свідка від 27.10.2021 №б/н з відповідями на питання позивача № 3, № 4, № 6, № 7. Надати відповіді на питання № 1, № 2, № 5 відповідач відмовився, зазначивши, що у позовній заяві позивач не ставить під сумнів виконання відповідачем зобов`язань за Договором і не наводить цьому жодних обґрунтувань.
Суд приймає заяву, підписану відповідачем без нотаріального посвідчення його підпису, на підставі ч. 3 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), з огляду на те, що вона підписана безпосередньо відповідачем фізичною особою підприємцем Клімковіим О.І., як учасником справи. При цьому заперечень щодо можливості бути допитаним в якості свідка відповідачем не заявлено не було.
Надаючи відповідь на інші запитання, відповідач повідомив:
- питання №3: він як фізична особа-підприємець зареєстрований в м. Щастя, одним із основних видів діяльності є надання комунальних послуг;
- питання №4: він перед укладенням вищезазначеного договору був особисто знайомий з попереднім директором КП «Жилбудсервіс» Шевцовим О.В.;
- питання №6: не відомо чи відбувалась процедура публічної закупівлі при укладенні Договору, він був запрошений до підписання договорів на кінцевій стадії;
- питання №7: житлові будинки в м. Щастя не є Єдиним житловим комплексом та не мають свій унікальний інвентарний номер, паспорт будинку, адресу, технічні характеристики, особовий рахунок та картку обліку на підприємстві. означеної характеристики. Відтак, на думку відповідача, при укладенні 43 Договорів мало місце не дроблення об`єктів, а укрупнення.
09.11.2021 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла заява від 05.11.2021 №б/н про часткову зміну підстав позову, в якій останній зазначив, що Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування Закону, зокрема порушуючи положення ч.3 ст.10 цього Закону.
З огляду на викладене, позивач просить позовні вимоги у цій справі задовольнити не у зв`язку з порушенням сторонами в момент укладання спірного Договору ч.7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі», а у зв`язку з порушенням ч.10 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі», в редакції чинній на момент укладання спірного Договору. Всі інші підстави позову залишаються незмінними.
09.11.2021 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 05.11.2021 №б/н, в якій останній зазначив, що у заяві свідка відповідач підтверджує факт особистого знайомства з колишнім директором позивача, а також те, що договір було укладено без процедури публічної закупівлі. Відповідач належним чином не обґрунтував необхідність укладання 43 ідентичних договорів, замість одного договору на 2 млн грн, оскільки перед укладанням 43 договорів відповідач обслуговував ті ж самі 140 будинків на підставі 2 договорів № 5 від 02.03.2020 та № 3 від 03.02.2020. Крім того, позивач зазначає, що факт допущення описки в нормі Закону не спростовує тієї обставини, що ділення предмета закупівлі на частини є недопустимим.
Ухвалою від 22.11.2021 суд відклав підготовче засідання на 20.12.2020.
14.12.2021 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання від 09.12.2021 №б/н, за яким останній просить долучити до матеріалів справи копію додатка №1 до договору про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем житлових будинків №491 від 17.12.2020.
Суд задовольнив клопотання відповідача та долучив цей додаток до матеріалів справи.
15.12.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 14.12.2021 №б/н, в яких останній повідомив, зокрема, що:
- КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» замість того, щоб отримувати плату в якості управителя від співвласників житлових будинків взяло на себе зобов`язання сплачувати грошові кошти ОСОБА_2 . Тобто, КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» в особі попереднього директора, таким чином замінило боржника у зобов`язанні, ставши боржником замість співвласників. Повноважень на укладення спірного договору у КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» не було.
- ОСОБА_2 не надавав будь-яких послуг КП «ЖИЛБУДСЕРВІС». Ціну ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлювали на свій розсуд;
- в спірному договорі не визначений перелік робіт. Позивач наголошує, що відповідачем ніяких послуг не надавалося позивачу і з цієї причини позивач не може надати відповідь суду в цій частині;
- ОСОБА_2 працював 9 років на посаді начальника житлово-комунального господарства у КП «ЖИЛБУДСЕРВІС». Відповідно до п. 1.5 Посадової інструкції начальника цеху житлово-комунального господарства у КП «ЖИЛБУДСЕРВІС начальник цеху підпорядковується директору КП «ЖИЛБУДСЕРВІС». Таким чином, ОСОБА_1 уклав спірний договір без проведення процедури публічних закупівель з особою, яка була у нього в підпорядкуванні протягом багатьох років, що не викликає сумнівів про наявність конфлікту інтересів при укладенні спірного договору. В свою чергу, ОСОБА_1 на момент укладення спірних договорів з технічного обслуговування житлових будинків був підпорядкований дружині ОСОБА_2 ОСОБА_4 . Так, станом на момент укладання спірних договорів, ОСОБА_4 займала посаду заступника міського голови Щастинської міської ради. Саме ОСОБА_4 своїм рішенням від 03.01.2018 призначила управителем житлових будинків, які є предметом спірного договору, КП «ЖИЛБУДСЕРВІС». Тобто, саме після рішення дружини відповідача КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» набуло прав управління житловими будинками і саме рішення дружини відповідача стало передумовою укладання спірного договору з відповідачем;
- 03.01.2018 ОСОБА_4 дружина відповідача призначила управителем житлових будинків, які є предметом спірного договору, КП «ЖИЛБУДСЕРВІС», а вже через 19 днів ОСОБА_2 в якості директора ТОВ «ЖИЛБУДСЕРВІС-ЖЕУ» уклав з позивачем договір про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №28, 29 від 22.01.2018.
Позивач просить суд поновити строк на подання наступних документів, оскільки вважає, що ці докази в сукупності свідчать про наявність конфлікту інтересів при укладенні спірного договору, а саме: копії додатку №1 до договору про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем житлових будинків №491 від 17.12.2020, витягу зі Статуту КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» (затвердженого рішенням Щастинської міської ради 15.02.2018 № 82/5), копії рішення Щастинської міською ради №1 від 03.01.2018, копії Посадової інструкції начальника цеха житлово-комунального господарства у КП «ЖИЛБУДСЕРВІС», копії договору про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №№28, 29 від 22.01.2018. Позивач зазначив, що раніше вказані докази не могли бути подані до суду, оскільки на момент подання попередніх заяв по суті справи, позивачу не було відомі обставини того, що ОСОБА_1 був у підпорядкуванні у дружини відповідача.
Суд, розглянувши клопотання позивача, дійшов висновку про його задоволення та долучення наданих доказів до матеріалів справи.
20.12.2021 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення від 19.12.2021 №б/н, в яких відповідач зазначив, що 17.11.2017 виконавчим комітетом Щастинської міської ради було оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирних будинків. Згідно з рішенням конкурсної комісії переможцем було визнано КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» та 03.01.2018 рішенням виконавчого комітету Щастинської міської ради було призначено КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» управителем багатоквартирних будинків, який став суб`єктом управління кожного окремого будинку для якого індивідуально розрахована ціна послуги з управління, в тому числі послуга з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, і така ціна відрізняється від іншого будинку внаслідок унікальності його технічних характеристик. Відповідач вважає, що КП «Жилбудсервіс» не набув права чи обов`язку виступати суб`єктом управління групою цих будинків як єдиним житловим комплексом.
Відповідач вказує, що виступаючи Замовником при укладенні Договору №491 від 17.12.2020 КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» не мав підстав для проведення закупівлі окремих послуг для окремих будинків єдиним лотом та не порушив норми Закону України «Про публічні закупівлі» в частині дроблення товару.
Як вказує відповідач, формування груп будинків при укладенні Договорів №№470-488 від 16.12.2020, №№489-507 від 17.12.2020, №№523-527 від 23.12.2020 було проведено з метою уникнення складнощів при надмірному документообігу, який міг виникнути при укладенні договорів на кожний окремий будинок, і такий спосіб влаштовував обидві сторони. Крім того, відповідач з посиланням на п.15 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» зазначає, що об`єднання різних лотів при укладанні договорів визнається законодавством.
Відповідач звертає увагу, що КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» підпадає під поняття замовника в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі», але позивач не був зобов`язаний виконувати закупівлю послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем з дотриманням цього Закону, оскільки в Єдиному закупівельному словнику відсутній відповідний код такої послуги.
Крім того відповідач вказує, що оскільки ціни на послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем затверджені виконкомом Щастинської міської ради за результатами проведеного конкурсу, то при закупівлі такого предмету як технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем Закон України «Про публічні закупівлі» в даному випадку не застосовується.
Протокольною ухвалою від 20.12.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів по 25.01.2022 (включно) та відклав підготовче засідання у справі №913/714/21 на 13.01.2022.
Ухвалою повідомленням суд від 18.01.2022 розгляд справи №913/714/21 у підготовчому засіданні переніс на 24.01.2022 у зв`язку з неможливістю її розгляду 13.01.2022.
Протокольною ухвалою від 24.01.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 21.02.2022.
03.02.2022 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення від 02.02.2022 №б/н, в яких відповідач просить долучити їх до матеріалів справи та зазначив, що Виконавчий комітет Щастинської міської ради є органом, який затверджував ціну на послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків та був на час проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирними будинками відповідно до норм п.п.6, п. ст. 3, ст.28 Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» не є:
- органом державної влади (органом законодавчої, виконавчої, судової влади), правоохоронним органом держави, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, об`єднанням територіальних громад (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі»);
- пенсійним фондом України, цільовим страховим фондом зі страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від нещасних випадків на виробництві то професійних захворювань, медичного страхування та страхування на випадок безробіття (п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі»);
- юридичною особою яка є підприємством, установою, організацією (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі») та їх об`єднанням, яке забезпечує потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій та комерційній основі (п.3.ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі»).
На думку відповідача, КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» здійснює свою діяльність на комерційній основі, що підтверджується п.2.1 Статуту підприємства, згідно якого «метою створення та діяльності Підприємства є задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення господарської діяльності спрямованої на досягнення економічних і соціальних результатів та отримання прибутку» та є юридичною особою, яка здійснює діяльність в сфері забезпечення виробництва, транспортування та постачання питної води, забезпечення функціонування централізованого водовідведення, в якої органу місцевого самоврядування ВЦА м. Щастя належить частка у статутному капіталі КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» у розмірі більше ніж 50% (ВЦА м. Щастя, згідно п.1.2 Статуту підприємства, є власником підприємства), тобто, є замовником в розумінні вимог п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідач зазначив, що враховуючи, що ціни на послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем затверджені Виконкомом Щастинської міської ради за результатами проведеного конкурсу, тобто затверджені органом влади відповідно до його повноважень і визначені в порядку, встановленому зазначеним органами при проведенні конкурсу, то при закупівлі КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» як замовник в розумінні вимог п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» предмету закупівлі «технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем» Закон України «Про публічні закупівлі» застосовувати не повинен.
Ухвалою повідомленням від 11.02.2022 суд розгляд справи №913/714/21 по суті переніс на 24.02.2022 у зв`язку з неможливістю її розгляду 21.02.2022.
В судове засідання 24.02.2022 сторони не скористались правом участі.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.
Між Фізичною особою-підприємцем Клімковим Олександром Івановичем, як Виконавцем, та Комунальним підприємством «ЖИЛБУДСЕРВІС», як Замовником, було укладено Договір про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків № 491 від 17.12.2020 (а.с. 18).
Так, 17.12.2020 КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» на офіційному веб-порталі публічних закупівель «Prozorro» оприлюднено звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2020-12-17-000845-c.
Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати згідно Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015-50700000-2 (послуги з ремонту і технічного обслуговування конструкцій), а саме: послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків м. Щастя, а саме за адресами: кв. Енєргєтіков, 5, вул. Матросова, 12, вул. Дружби, 24, згідно Додатку №1 до цього Договору (що є його невід`ємною частиною).
Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги в розмірі, порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.2 Договору).
У п. 1.3 Договору визначено, що обслуговування повинно здійснюватися відповідно до Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду, та іншими нормативними документами, що встановлюють обов`язкові вимоги до якості послуг, що надаються.
Відповідно до п. 1.4. Договору послуга вважається наданою після підписання акту прийому-здачі наданих послуг Замовником і Виконавцем.
Як визначено в п. 3.1 Договору ціна послуг визначається Сторонами по факту їх надання за результатами кожного календарного місяця та фіксується в актах прийому-здачі наданих послуг.
Сторони узгодили у п. 3.3 Договору, що Акт прийому-здачі наданих послуг підписується Сторонами до 01 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.
Відповідно до п. 3.4 Договору Замовник зобов`язаний перераховувати Виконавцю суму зазначену в акті прийому-здачі наданих послуг протягом 7 календарних днів з моменту підписання такого акту.
За умовами п. 5.1 Договору, він діє з 01.01.2021 до 31.12.2021, а в частині фінансового зобов`язання до повного їх виконання.
Договір підписаний зі сторони Виконавця ФОП Клімковим О.І., а зі сторони Замовника директором КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» Шевцовим О.В., який діє на підставі Статуту.
На виконання зобов`язань за Договором відповідач за період з січня по лютий 2021 року надав позивачу послуги на загальну суму 7868,18 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2021 № 33, від 18.02.2021 № 65, які підписані сторонами без зауважень (а.с. 103,104).
Крім того, судом встановлено, що КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» в період з 16.12.2020 по 23.12.2020 укладено з ФОП Клімковим О.І. ще 42 договори про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, про що на офіційному веб-порталі публічних закупівель «Prozorro» оприлюднено звіти про договори про закупівлю, укладені без використання електронної системи закупівель:
Відповідно до оприлюднених звітів загальна ціна 43 укладених договорів складає 2001345,60 грн.
Відповідно до умов п. 1.1 укладених 42 договорів послуги надаються згідно з Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015-50700000-2 (Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій), а саме: послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, лише за різними адресами. Загальна вартість послуг за укладеними 43 договорами, наданими позивачем у паперовому вигляді, складає 2001355,20 грн (а.с. 18,20-61).
Позивач вважає, що наведене є порушенням вимог ч. 10 ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» та самостійною підставою для визнання спірного Договору недійсним.
Рішенням Щастинської міської ради від 15.02.2018 № 82/5 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), яке оприлюднене на офіційному веб-сайті Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області (https://www.schastye-rada.gov.ua/towncouncil/regulatorydocs), затверджено Статут Комунального підприємства «ЖИЛБУДСЕРВІС» Щастинської міської ради.

Комунальне підприємство «Жилбудсервіс» створено за рішенням Щастинської міської ради від 13.09.2007 № 13/6 (п.1.1 Статуту).

Власником підприємства є територіальна громада м. Щастя в особі військово-цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області (п. 1.2 Статуту).

Позивач повідомив, що 12.07.2021 за фактом зловживання службовим становищем було порушено кримінальне провадження, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2021 (а.с. 19).

ОСОБА_5 працював з 13.10.2008 у цеху житлово-комунального господарства на посаді начальника господарства на підставі наказу КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» Щастинської міської ради від 09.10.2008 №252-к (а.с.65).

ОСОБА_1 був призначений на посаду директора КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» з 08.09.2014 по 08.12.2014 на підставі розпорядження виконуючого обов`язки міського голови Богині О.О. Виконавчого комітету Щастинської міської ради від 08.09.2014 №49 «Про призначення на посаду директора комунального підприємства «ЖИЛБУДСЕРВІС» ОСОБА_1 » (а.с.84).

09.10.2017 ОСОБА_2 звільнено з посади начальника господарства житлово-комунального на підставі наказу КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» Щастинської міської ради від 09.10.2017 №146-к (а.с.66).

17.03.2021 розпорядженням керівника Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області О. Дунца №4 припинено дію контракту з керівником підприємства від 08.09.2014 №74 (зі змінами та доповненнями), укладеного з директором КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» ОСОБА_1 та звільнено його з посади директора КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» 17.03.2021 за підставами, передбаченими контрактом, згідно з п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с. 62-64).

Позивач вважає, що Договір №491 від 17.12.2020 є недійсним, оскільки його укладено з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», а також положень Закону України «Про запобігання корупції» в умовах реального конфлікту інтересів, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивач, зокрема, посилається на порушення ч.10 ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні спірного Договору та зазначає, що мав місце штучний поділ предмету закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель.

З приводу наявності підстав для визнання спірного Договору недійсним суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції на момент укладання спірного договору 23.12.2020, далі Закон) замовники суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.

Як визначено у частині першій ст. 1 Закону до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать:

1) органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад;

2) Пенсійний фонд України, цільові страхові фонди зі страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, медичного страхування та страхування на випадок безробіття (далі - органи соціального страхування);

3) юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

- юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

- органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

- у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків;

4) юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в одній або декількох окремих сферах господарювання, визначених частиною другою цієї статті, та відповідають хоча б одній з таких ознак:

- органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування або іншим замовникам належить частка у статутному капіталі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи чи інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради юридичної особи та/або суб`єкта господарювання;

- наявність спеціальних або ексклюзивних прав - прав, наданих у межах повноважень органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі будь-якого нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, що обмежують провадження діяльності у сферах, визначених цим Законом, однією чи кількома особами, що істотно впливає на здатність інших осіб провадити діяльність у зазначених сферах. Не вважаються спеціальними або ексклюзивними права, що надані за результатами конкурсів (тендерів, процедур закупівель), інформація про проведення яких разом з критеріями відбору попередньо оприлюднювалася та була наявна у публічному доступі, можливість участі у таких конкурсах (тендерах, процедурах закупівель) не була обмежена та якщо надання таких прав здійснювалося на основі об`єктивних критеріїв.

Відповідно до частини другої ст. 2 Закону для цілей пункту 4 частини першої цієї статті діяльність в окремих сферах господарювання - діяльність, що здійснюється в одній або декількох із таких сфер:

1) забезпечення транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) та постачання природного газу на користь третіх осіб (замовників), видобутку природного газу та надання послуг установки LNG;

2) забезпечення виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам;

3) забезпечення виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії споживачам, диспетчерське управління та забезпечення відпуску електричної енергії до/з системи передачі/розподілу та забезпечення функціонування ринку електричної енергії "на добу наперед" і внутрішньодобового ринку електричної енергії та балансуючий ринок електричної енергії та організація купівлі-продажу електричної енергії на цих ринках;

4) забезпечення виробництва, транспортування та постачання питної води, забезпечення функціонування централізованого водовідведення;

5) проведення зрошувальних, осушувальних або осушувально-зволожувальних меліоративних заходів, якщо обсяг води, що використовуватиметься для постачання питної води, становить більш ніж 20 відсотків загального обсягу води, одержання якої забезпечують зрошувальні чи осушувальні системи;

6) надання послуг з користування інфраструктурою залізничного транспорту загального користування, забезпечення функціонування міського електричного транспорту, у тому числі метрополітену, та експлуатація його об`єктів для надання послуг з перевезення, а також надання послуг з перевезення пасажирів автобусами в межах міст, з дотриманням умов, визначених відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування на визначених ними маршрутах;

7) надання послуг автостанцій, портів, аеропортів, послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден;

8) надання послуг поштового зв`язку;

9) розробка родовищ нафти і газу, родовищ вугілля та інших видів твердого палива, видобуток нафти, вугілля та інших видів твердого палива.

Конструкція цієї норми дає підстави вважати, що замовником у розумінні Закону є, зокрема, юридична особа, яка забезпечує потреби держави або територіальної громади та має хоча б одну із наведених ознак, а саме: є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Відповідно до частини першої ст. 78 Господарського Кодексу України (далі ГК України) комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (ч. 2 ст. 78 ГК України).

Найменування комунального унітарного підприємства повинно містити слова «комунальне підприємство» та вказівку на орган місцевого самоврядування, до сфери управління якого входить дане підприємство (ч. 5 ст. 78 ГК України).

Згідно з пунктом 1.1 Статуту Комунального підприємства «Жилбудсервіс» в редакції, чинній на момент укладення Договору (далі Статут), який оприлюднено на офіційному веб-сайті Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, підприємство створено за рішенням Щастинської міської ради від 13.09.2007 № 13/6 .

Власником підприємства є територіальна громада м. Щастя в особі військово-цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області (п. 1.2 Статуту).

Згідно з абзацом частини першої статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Відповідно до п. 2.1 Статуту метою створення і діяльності підприємства є задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення господарської діяльності спрямованої на досягнення економічних і соціальних результатів та отримання прибутку. Предметом діяльності Підприємства є надання житлово-комунальних послуг.

В пункті 4.1 Статуту вказано, що для забезпечення діяльності Підприємства за рахунок вкладу Власника створено статутний капітал в розмірі 6102199 (шість мільйонів сто дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Майно Підприємства, яке перебуває на його балансі, є комунальною власністю територіальної громади м. Щастя та закріплюється за Підприємством на праві повного господарського відання (п. 4.3. Статуту).

Згідно з пунктом 5.7 Статуту підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним керівнику Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.

Отже, єдиним засновником Позивача, відповідно до п. 1.1. Статуту, є орган місцевого самоврядування Щастинська міська рада, через що у статутному капіталі Позивача комунальна частка перевищує 50 відсотків.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За змістом пункту 3 статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Пунктом 7 статті 78 Господарського кодексу України визначено, що органами управління комунального унітарного підприємства є, зокрема, керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав).

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном).

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 904/5935/20 від 21.07.2021 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах № 160/8475/19 від 30.09.2020, № 120/1874/19-а від 29.10.2020.

З положень Статуту також слідує, що власником позивача є територіальна громада м. Щастя в особі військово-цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області. Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. При цьому майно, набуте чи придбане підприємством у процесі здійснення господарської діяльності, а також доходи, отримані від господарської діяльності, є також власністю територіальної громади в особі міської ради.

Діяльність не є комерційною чи промисловою у разі, якщо держава, органи місцевого самоврядування при забезпечення певної державної чи суспільної потреби керуються іншими мотивами ніж прибутковість. Така діяльність не залежить від економічних ризиків і витрат на неї.

Суд бере до уваги, що при укладанні оспорюваного Договору позивач не мав на меті отримання прибутку.

Таким чином, позивач, власником якого є територіальна громада міста Щастя в особі військово-цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області на момент укладення Договору, наділений обов`язковими ознаками замовника, визначеними пунктом 3 частини першої статті 2 Закону, а не пунктом 4 частини першої вказаної статті.

Доводи відповідача про те, що позивач здійснює свою діяльність на комерційній основі, що виключає наявність у підприємства статусу замовника в розумінні пункту 3 частини першої статті 2 Закону, суд вважає спростованими, з огляду на вищевикладене.

Стаття 3 Закону встановлює сферу його застосування, зокрема, він застосовується до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч грн, а робіт - 1,5 мільйона грн.

Предмет закупівлі товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку (п. 22 ст. 1 Закону)

Відповідно до частини 10 статті 3 Закону забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.

Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено не лише спірний Договір, за яким останньому мали надаватися послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків в місті Щастя, за адресами: кв. Енєргєтіков, 5, вул. Матросова, 12, вул. Дружби, 24, а й інші Договори про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, а саме ще 42 договори з аналогічним предметом тільки за різними адресами будинків, зокрема: від 16.12.2020 № 470, № 471, № 472, № 473, № 474, № 475, № 476, № 477, № 478, № 479, № 480, № 481, № 482, № 483, № 484, № 485, № 486, № 487, № 488, від 17.12.2020 № 489, № 490, № 492, № 493, № 494, № 495, № 496, № 497, № 498, № 499, № 500, № 501, № 502, № 503, № 504, № 505, № 506, № 507 та від 23.12.2020 № 523, № 524, № 525, № 526,№ 527.

В п. 1.1. цих Договорів передбачено, що відповідач має надавати позивачу згідно з Єдиним закупівельним словником ДК 021:20-2 (послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій), а саме: послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків.

Правила визначення замовником предмета закупівлі встановлюються відповідно до Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708 (далі Порядок).

Так, відповідно до ч. 1 розділу І Порядку в редакції, чинній на момент укладення спірного Договору, він встановлює правила визначення замовником предмета закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» із застосуванням показників цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 (далі - ЄЗС), а також особливості визначення предмета закупівлі для окремих товарів, робіт і послуг.

Частиною 3 розділу І Порядку унормовано, що предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри ЄЗС.

Класифікатор Український ЄЗС призначений замовникам державних закупівель для описування в повідомленнях про запрошення до участі в торгах (тендерах) предмета державних закупівель, а також вітчизняним товаровиробникам і надавачам послуг для пошуку тендерних пропозицій як у межах, так і поза межами України.

Основний словник ЄЗС установлює коди та назви продукції та послуг, що можуть бути предметом закупівель.

Сторони визначили в Договорі код предмету закупівлі відповідно до ЄЗС ДК 021:20-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій.

Крім того, позивачем протягом 8 днів було здійснено 42 ідентичні закупівлі з однаковим кодом предмету закупівлі згідно з ЄЗС ДК 021:20-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що позивачем, як замовником, з метою уникнення проведення процедури торгів та застосування Закону України «Про публічні закупівлі» було здійснено поділ предмета закупівлі, код за ДК 021:20-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій, в результаті якого були укладені 43 ідентичні договори про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій послуг, а саме послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020.

І хоча ціна кожного з цих договорів не перевищує 200000,00 грн, на їх дійсність це не впливає, оскільки вбачається умисний поділ предмету закупівлі, шляхом укладання 43 договорів за період з 16.12.2020 по 23.12.2020, загальна сума яких з кодом закупівлі ДК 021:20-2 становить 2001355,20 грн., що значно перевищує граничну суму, за якою закупівля проводиться без застосування конкурентної процедури.

Крім того, як зазначалося вище, сукупна вартість предмета закупівель відповідно до укладених Договорів №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020, складає 2001345,60 грн, що перевищує 1 млн грн.

А тому за вказаних обставин, в будь-якому випадку у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівля відповідних послуг на суму, що складала більше 1 млн грн, мала б бути проведена на конкурсній основі з дотриманням процедура торгів згідно Закону України «Про публічні закупівлі».

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для проведення конкурентної процедури закупівлі з огляду на відсутність в ЄЗС предмету закупівлі «Послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків» судом оцінюються критично з огляду на те, що сторони в договорі чітко визначили його предмет, більше того, з посиланням на код ЄЗС, а саме: ДК 021:20-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій. Даний код є у ЄЗС та предмет закупівлі за таким кодом підлягає обов`язковій конкурентній процедурі закупівлі.

Суд також зазначає, що затвердження виконкомом Щастинської міської ради за результатами проведеного конкурсу ціни на послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем не впливає на необхідність здійснення закупівлі послуг із застосуванням процедури, визначеної Законом.

Також суд критично оцінює доводи відповідача про те, що формування груп будинків при укладенні Договорів №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020 було проведено з метою уникнення складнощів при надмірному документообігу, який міг виникнути при укладенні договорів на кожний окремий будинок, оскільки дії відповідача з метою уникнення складнощів при укладенні договорів не можуть бути належною підставою для обґрунтування придбання послуг без проведення процедур закупівель шляхом поділу предмету закупівлі на частини з метою уникнення як проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель, так і застосування Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач в обґрунтування позову також посилається на порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» при укладенні Договору, в зв`язку з його укладенням в умовах реального конфлікту інтересів між знайомими особами.

Відповідно до абзаців 12-13 частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, чинній на час укладення Договору):

приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як зазначено у пункті 3 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Організаційно-розпорядчими обов`язками виступають обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Адміністративно-господарські функції обов`язки це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (встановлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Отже, на директора позивача поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до положень Статуту, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, директор підприємства укладає правочини, договори, угоди самостійно на суму, що не перевищує розмір статутного капіталу підприємства. Самостійно укладає угоди в межах бюджетних асигнувань, передбачених бюджетними програмами Щастинської міської ради, а також угоди за результатами проведених конкурсних торгів за рахунок державних коштів. Самостійно укладає угоди з надання послуг без обмеження розміру сум. Укладає договори оренди нерухомого майна, яке знаходиться на балансі підприємства з дозволу Щастинської міської ради.

Таким чином, директор позивача, станом на момент укладення Договору №491 від 17.12.2020 мав відповідні повноваження на його укладення.

Однак, укладення 17.12.2020 Договору від імені позивача, директором, який на той час був керівником цього підприємства, з відповідачем, який до 09.10.2017 перебував у трудових відносинах з позивачем, не свідчить про суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, а отже і про наявність реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, для того, щоб встановити реальний конфлікт інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а необхідно безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать як про наявність приватного інтересу ОСОБА_1 , як колишнього директора позивача та замовника процедури закупівлі, щодо укладення з відповідачем спірного Договору, так і про суперечність його службових повноважень чи її реальний вплив на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Позивач посилається також на підпорядкування ОСОБА_1 дружині відповідача ОСОБА_4 , разом з тим, жодних доказів на підтвердження факту перебування у шлюбі на час укладення спірного Договору та на інший час позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд не вбачає ознак реального конфлікту інтересів у колишнього директора позивача ОСОБА_1 на момент укладення спірного Договору, тому вважає ці доводи позивача безпідставними.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо того, що 12.07.2021 за фактом зловживання ОСОБА_1 службовим становищем було порушено кримінальне провадження, оскільки з Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2021 свідчить тільки про те, що 12.07.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000156 за фактом зловживання службовим становищем в грудні 2020 року посадовими особами КП «Жилбудсервіс», які уклали 43 Договори з ФОП Клімковим О.І.

З зазначеного Витягу не вбачається наявність порушення кримінального провадження за фактом зловживання колишнім директором КП «Жилбудсервіс» Шевцовим О.В. службовим становищем. Крім того, факт такого зловживання може бути встановлений виключно судом в межах відповідного кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання Договору недійсним у зв`язка з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Закупівлі здійснюються за такими принципами:

- добросовісна конкуренція серед учасників;

- максимальна економія та ефективність;

- відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель;

- недискримінація учасників;

- об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій;

- запобігання корупційним діям і зловживанням (ч.1 ст. 5 Закону).

Суд враховує, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на здійснення ефективних та прозорих публічних закупівель; на запобігання проявам корупції у цій сфері.

Отже, Договір є таким, що укладений з порушенням вимог діючого законодавства з питань публічних закупівель, зокрема, ч. 10 ст. 3 Закону, та всупереч інтересам комунального підприємства, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Позивачем в позовній заяві було вказано, що попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 10000,00 грн.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем у позовній заяві було зазначено про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до закінчення судових дебатів, у випадку задоволення позову.

Водночас, позивачем до позову надано докази сплати судового збору в сумі 2270,00 грн, а до закінчення судових дебатів не надано належних доказів на підтвердження понесення решти витрат з суми 10000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд покладає судовий збір у сумі 2270,00 грн на відповідача, згідно зі ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Щодо решти судових витрат, суд залишає заяву позивача без розгляду на підставі абзацу 3 частини 8 ст. 129 ГПК.

Керуючись ст.129, ст.ст.232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем житлових будинків №491 від 17.12.2020 укладений між Комунальним підприємством «ЖИЛБУДСЕРВІС», як Замовником (вул. Дружби, буд.2-А, м. Щастя, Щастинського району, Луганської області, 91480, Україна, ідентифікаційний код 35629024) та Фізичною особою-підприємцем Клімковим Олександром Івановичем, як Виконавцем ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «ЖИЛБУДСЕРВІС» (вул. Дружби, буд.2-А, м. Щастя, Щастинського району, Луганської області, 91480, Україна, ідентифікаційний код 35629024) витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.02.2022.

Суддя Олена ФОНОВА