ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" лютого 2022 р. Справа № 924/1273/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши в залі судових засідань № 205 справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех", м. Славута Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", м. Київ, ОСОБА_1 , м. Київ

про стягнення 12825,67 грн збитків,

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

третіх осіб: не з`явилися.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 04.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами суду від 24.01.2022р. відкладено судове засідання, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.02.2022р. відкладено судове засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся з позовом (із врахуванням заяви від 14.01.2022р. про виправлення технічних описок в позовній заяві в редакції від 21.12.2021р.), у якому просить суд стягнути з відповідача 12825,67 грн сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування поданого позову зазначає, зокрема, що 09.08.2018р. між АТ "СК Країна" та ТОВ "Ем.Ай.Кей" було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 34/УА/0188611/2.1.5., предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Lexus", державний номерний знак НОМЕР_1 . Як вказує позивач, 14.05.2019р. в Київській області в с. Софіївська Борщагівка по вул. Київська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Lexus", державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортного засобу "ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортного засобу "Камаз", державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та який належав відповідачу. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2019р. (справа № 369/6657/19) винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано водія відповідача. В подальшому, власник пошкодженого транспортного засобу "Lexus", державний номерний знак НОМЕР_1 звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 26567,57 грн, тобто вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу "Lexus". Вказана сума страхового відшкодування, як зазначає позивач, була повністю виплачена позивачем на користь потерпілого. Як вказує позивач, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" згідно полісу № АМ/6360729, то сума страхового відшкодування за вказаним полісом склала складає 13761,84 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди (26587,51 грн) і лімітом відповідальності страховика за полісом № АМ/6360729 (13761,84 грн) становить 12825,67 грн.

Позивач надав суду відповідь на відзив на позов. У вказаній заяві заявник звертає увагу суду, що договором страхування №УА/188611 від 09.08.2018 р. погоджено відшкодування збитків без урахування експлуатаційного зносу, що кореспондується з вимогами ст.ст. 9, 20, 25 Закону України "Про страхування" та практикою Верховного Суду України (постанова № 3-50с15 від 15.04.2015 р.). На підставі рахунку та акту виконаних робіт було здійснено відшкодування в сумі 26567,57 грн. На думку позивача, до останнього згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі фактично сплаченого відшкодування. Крім того, публічне акціонерне товариство посилається на норми ст.ст. 22, 1187, 1192 ЦК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р., по справі №755/18006/15, приписи Закону України "про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", "Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, наголошуючи, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" згідно полісу № АМ/6360729, то сума відшкодування за даним полісом складає 13761,84 грн. При цьому страховиком відповідача застосовано коефіцієнт фізичного зносу замінених деталей. На думку позивача, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношений деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" подано до суду відзив на позовну заяву від 15.02.2022р., у якому просить відмовити в позові. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а також правового обґрунтування про відшкодування шкоди саме відповідачем. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" не є належним відповідачем по справі та не зобов`язане нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки та обставина, що транспортний засіб Камаз належить відповідачу не дає правових підстав для стягнення коштів з товариства, адже винною у ДТП особою є ОСОБА_1 , який має нести відповідальність за завдану шкоду. Також відповідач посилається на правові позиції Великої Палати Верхового Суду, що викладені у постановах від 04.07.2018р. по справі № 755/18006/15-ц та від 03.10.2018р. по справі № 760/15471/15-ц, та зазначає, що, оскільки цивільно-правова відповідальність водія Камаз була застрахована, то саме страхова компанія АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" згідно полісу АМ 006360729 має нести відповідальність за завдану шкоду. Так, згідно полісу страхування ліміт страхової компанії за майнову шкоду становить 100000,00 грн , а позивач вказує, що оцінена шкода становить 26567,57 грн. Таким чином, шкода завдана в межах ліміту і її має відшкодувати страхова компанія. При цьому, позивачем не надано доказів того, що йому частково сплачена завдана шкода.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів до 24.02.2022р., приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Відповідно до акта виконаних робіт № ЕЛЮСА-007142 від 15.08.2012р. на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей", який є власником автомобіля Lexus RX 350, 2012 р.в., товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі Еліт" виконано роботи на загальну суму 23373,78 грн.

Згідно наказу товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" № ОК-0710/01 від 07.10.2015р. прийнято ОСОБА_2 , менеджера із зовнішньоекономічної діяльності з 08.10.2015р. з випробувальним терміном 3 місяці та посадовим окладом згідно штатного розкладу.

Відповідно до наказу товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" № ОК-3011/03 від 30.11.2016р. ОСОБА_2 переведено на посаду керівника відділу зовнішньоекономічної діяльності з 01.12.2016р. з посадовим окладом згідно штатного розкладу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 товариство з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" є власником транспортного засобу Lexus RX 350, зареєстрованого 09.08.2012р. за номером НОМЕР_1 .

09.08.2018р. між ПАТ "СК "Країна" (страховик) та ТОВ "Ем.Ай.Кей" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 188611, предметом якого є майновий інтерес страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням до нього (п. 4. договору).

У пункті 5 договору зазначено транспортний засіб зареєстрований за цим договором: Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Згідно п. 8 договору договір набуває чинності та вступає в дію з моменту сплати страхового платежу за перший період страхування в повному розмірі, але не раніше 00:00 годин дати, зазначеної як початок першого періоду страхування та діє до 24:00 годин дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж в повному розмірі. Другий та наступні страхові платежі страхувальник зобов`язаний сплачувати до початку чергового періоду страхування. Строк дії періодів страхування та розмір страхових платежів наступний: 1) з 14.08.2018р. по 13.11.2018р. - 12167,17 грн; 2) з 14.11.2018р. по 13.02.2019р. - 12167,17 грн; 3) з 14.02.2019р. по 13.05.2019р. - 12167,17 грн; 4) з 14.05.2019р. по 13.08.2019р. - 12167,18 грн.

У подорожньому листі службового легкового автомобіля № 487 від 13.05.2019р. товариства з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" зазначено час виїзду (09:00 год. 13.05.2019р.) та час заїзду (18:00 год. 17.05.2019р.) легкового автомобіля Lexus RX 350, під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 437519 Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області 14.05.2019р. о 19:45 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Камаз, НОМЕР_3 (водій ОСОБА_1 ), що належить ТОВ "Укрінтех" та цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" згідно поліса АМ6360729, транспортного засобу ВАЗ 2101, НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), що належить ОСОБА_4 та цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно поліса АМ8197406, та транспортного засобу Lexus RX350, НОМЕР_1 (водій ОСОБА_2 ), цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ "СК "Країна" згідно поліса АК8228776. ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 12.1., п. 13.1. ПДР.

Відповідно до довідки Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Lexus RX350, НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень задньої центральної частини.

15.05.2019р. було складено акт огляду транспортного засобу Lexus RX350, НОМЕР_1 , 2012 р.в., власником якого є ТОВ "Ем.Ай.Кей", відповідно до якого було зафіксовано пошкодження зазначеного автомобіля, які сталися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: подряпини ЛФП на задньому бампері та подряпини структурної накладки заднього бампера. Внаслідок додаткового огляду транспортного засобу 22.05.2019р. будо зафіксовано наступні пошкодження: подряпини структурної частини заднього бампера (нижня), пошкодження корпусу замка кришки багажника, пошкодження стопор скоби замка (нижня).

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.05.2019р., ОСОБА_2 звернулася до позивача із повідомленням про настання страхового випадку (вх. 10733/19 від 15.05.2019р.).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем.Ай.Кей" подано позивачу заяву № 11596/19 від 27.05.2019р. про виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування (полісу) № УА 188611 від 12.08.2019р. У вказаній заяві зазначено про проведення виплати страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ "Автосаміт Лтд" (отримувач).

Відповідно до страхового акту № 34/54092/2.1.5.1 від 29.05.2019р. позивачем на підставі рахунку-фактури № від 22.05.2019р. ТОВ "Автосаміт ЛТД" (СТО) здійснений розрахунок суми страхового відшкодування за заподіяні транспортному засобу Lexus RX350, НОМЕР_1 , 2012 р.в., збитки у сумі 26587,51 грн та прийнято рішення про виплату товариству з обмеженою відповідністю "Автосаміт ЛТД" (СТО) страхового відшкодування.

Згідно платіжного доручення № 8953 від 29.05.2019р. позивачем на підставі страхового акту № 34/54092/2.1.5.1 від 29.05.2019р. сплачено товариству з обмеженою відповідністю "Автосаміт ЛТД" (СТО) 26587,51 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до витягу з бази МТСБУ про дію поліса обов`язкового страхування № АМ 006360729 забезпечено транспортний засіб із державним номером НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , тип транспортного засобу - вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т (С2). Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 200000,00 грн. Розмір франшизи - 500,00 грн. Станом на 14.05.2019р. зазначений поліс є діючим.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2019р. у справі № 369/6657/19 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, оскільки ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Камаз 53213, номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 2101, НОМЕР_2 скоїв зіткнення з автомобілем Lexus RX350, НОМЕР_1 . Як встановлено судом, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2019р. серія ДПР18 № 056370, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями правопорушника та потерпілої сторони.

Відповідно до акта виконаних робіт № від 03.07.2019р. ТОВ "Автосаміт ЛТД" на замовлення ТОВ "Ем.Ай.Кей" виконано відновлювальний ремонт автомобіля Lexus RX350, НОМЕР_1 , 2012 р.в. на загальну суму 26567,57 грн.

Згідно листа Головного сервісного центру МВС станом на 10.08.2021р. відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником автомобіля Камаз, д.н.з. НОМЕР_3 є товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтех".

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех" із претензією № 54092/ІНС від 13.08.2021р., у якій вимагало перерахувати у місячний термін з моменту отримання листа 12825,67 грн страхового відшкодування.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: паспорту громадянина України ОСОБА_2 ( НОМЕР_7 ), картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 , посвідчення водія ОСОБА_2 , статуту товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ.Ай.Кей.", затвердженого протоколом № 2011/10/07/1 від 07.10.2011р. загальних зборів учасників товариства, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.04.2015р., витягу з Реєстру платників податку на додану вартість № 861, додатку № 2 до договору купівлі-продажу автомобіля № ЕЛюА-0003/115 від 24.04.2012р. (комплектація автомобіля), фототаблиць пошкоджень колісного транспортного засобу.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до частин 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування". Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Судом встановлено, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.05.2019р. по вул. Київська в с. Софіївська Борщагівка з вини водія транспортного засобу Камаз ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2019р. по справі № 369/6657/19, позивачем згідно страхового акту № 34/54092/2.1.5.1 від 29.05.2019р. визначено на підставі рахунка СТО вартість відновлювального ремонту та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування за заподіяні транспортному засобу Lexus RX350, НОМЕР_1 , 2012 р.в., збитки у сумі 26587,51 грн. В подальшому позивачем виплачено товариству з обмеженою відповідністю "Автосаміт ЛТД" (СТО) страхове відшкодування у розмірі 26587,51 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8953 від 29.05.2019р.

Також, як стверджується матеріалами справи, а саме інформацією з єдиної централізованої бази МТСБУ (а.с. 10), цивільно-правова відповідальність відповідача, який згідно листа Головного сервісного центру МВС є власником транспортного засобу Камаз (д.н.з. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_6 , тип транспортного засобу - вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т (С2)), була застрахована згідно діючого станом на 14.05.2019р. полісу № АМ006360729 у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" з лімітом відповідальності 100000,00 грн.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається, що у постанові від 04.07.2018р. Велика Палата Верховного Суду під час перегляду у справі № 755/18006/15-ц відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015р. у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Великою Палатою Верховного Суду констатовано, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц погодилась з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування, та дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, встановивши те, що позивач не звертався до страховика відповідача та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача.

Тобто з вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду вбачається, що ними врегульовано питання звернення особи, яка виплатила страхове відшкодування, саме до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у межах ліміту відповідальності страховика, та до заподіювача шкоди у разі відмови страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, чи якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач стверджує, що він звертався до страховика винної особи, внаслідок чого він отримав від страхової компанії неповну суму відшкодування, а лише її частину у розмірі 13761,84 грн. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надіслання АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" претензії № 7218 від 15.06.2019р., та як наслідок не надано доказів відмови АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" у сплаті решти суми страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст. 222 ГК України претензія підписується повноважною особою заявника претензії або його представником та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом або вручається адресатові під розписку.

Згідно п. 2.6. рекомендацій Міністерства юстиції України № 35-14/7 від 23.01.2007р. "Про порядок ведення претензійної та позовної роботи на підприємстві, в установі, організації" структурний підрозділ та юридична служба реєструють претензію в журналі обліку, здійснюють контроль за своєчасним надходженням відповідей від підприємств та організацій, яким були пред`явлені претензії.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування судом доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, господарський суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин у даній справі вищенаведений висновок Великої Палати Верховного Суду, оскільки як вбачається матеріалів справи та не оспорюється сторонами, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" з лімітом відповідальності за шкоду майну - 100000,00 грн. В той же час, оцінена та сплачена позивачем шкода складала 26587,51 грн. Тобто, сума визначена у страховому акті від 29.05.2019р. та сплачена страховиком потерпілого згідно платіжного доручення № 8953 від 29.05.2019р. є однозначно меншою за ліміт відповідальності, який визначений у полісі відповідача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, у даній спірній ситуації на відповідача по справі не може бути покладено обов`язку по виплаті різниці у виплаченому страховому відшкодуванні, оскільки його цивільно-правова відповідальність є застрахованою у страховика - АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП", а шкода, яка спричинена страхувальнику позивача є меншою від того ліміту відповідальності, яку може нести страховик відповідача. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази відмови страховика заподіювача шкоди відшкодувати спричинені збитки. Тому, підстави для стягнення з відповідача заборгованості відсутні.

Згідно ухвали від 24.01.2022р. судом витребувано у позивача докази сплати АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" на користь позивача 13761,84 грн страхового відшкодування; докази надіслання претензії вих. № 7218 від 15.06.2019р. та відповідь на надання пояснень. Витребувано у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП": поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6360729; відповідь на претензію позивача вих. № 7218 від 15.06.2019р. про виплату страхового відшкодування у розмірі 26587,51 грн; докази сплати на користь позивача 13761,84 грн страхового відшкодування. Зобов`язано акціонерне товариство "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" надати письмове обґрунтування сплати позивачу суми страхового відшкодування саме у розмірі 13761,84 грн (із посиланням на норми законодавства та умови полісу (договору) страхування № АМ/6360729).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Однак, вимог ухвали суду ні позивачем, ні третьою особою не виконано, не надано доказів на підтвердження правомірності визначення АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" страхового відшкодування за страховим полісом № АМ006360729 саме у сумі 13761,84 грн, а також доказів неможливості чи відмови сплати АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" позивачу суми повного страхового відшкодування у розмірі 26587,51 грн, що не перевищує ліміт страхового відшкодування у страховому полісі № АМ006360729.

Крім того, позивач не надав суду доказів та інформації того, що страховик відповідача відмовив у виплаті страхового відшкодування, як і не надано належних доказів самого звернення до АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ - КООП" (претензія без доказів надіслання).

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно позиції позивача про те, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу, судом зазначається наступне.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 даного Закону).

Відтак, у АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" наявний обов`язок з відшкодування не фактично виплаченої страховиком за договором суми страхового відшкодування або матеріального збитку, а витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1- ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі № 910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі №910/3867/16, від 01.02.2018р. у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018р. у справі № 910/5001/17.

Тобто, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля підлягає застосуванню не до загальної вартості матеріалів та робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а лише до вартості замінених на нові складових частин автомобіля.

Матеріали справи не містять та публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна", акціонерним товариством "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" не надано власних розрахунків суми страхового відшкодування з урахуванням вартості відновлювального ремонту автомобіля Lexus RX350, державний номерний знак НОМЕР_1 , та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, внаслідок чого було визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Lexus RX350 з урахуванням зносу складає саме 13761,84 грн. Матеріали справи не містять жодних доказів, зокрема, висновку експертного авторознавчого дослідження, якими би підтверджувався конкретний розмір коефіцієнту фізичного зносу.

Крім того, судом звертається увага, що згідно п. 2.3-2.4 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092: вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 7 років - для інших легкових КТЗ (п. 7.38 Методики).

Однак, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Lexus RX350, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний автомобіль зареєстровано 09.08.2012р. При цьому, в акті виконаних робіт від 15.08.2012р. (а. с. 28) зазначено, що рік випуску транспортного засобу Lexus RX350 - 2012р., дата прод. - 08.08.2012р., пробіг - 20. В той же час відповідно до довідки про ДТП дорожньо-транспортна пригода сталася 14.05.2019р. Отже, строк експлуатації вищевказаного автомобіля до моменту ДТП становив менше 7 років, тому значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю. Іншими належними доказами тієї обставини, що транспортний засіб Lexus RX350, НОМЕР_1 , експлуатувався до 09.08.2012р. позивачем не доведено.

Окрім того позивачем не зазначено інших обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення виплат страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у позові за позовом публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтех", м. Славута Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП", м. Київ, ОСОБА_1 , м. Київ про стягнення 12825,67 грн збитків відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2022 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 7 прим.:

1 - до справи;

2, 3 - позивачу (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А; ОСОБА_5 - 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 10, оф. 2);

4 - відповідачу ( АДРЕСА_1 );

5, 6 - третій особі 1 (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 87-А, літ.Б; м. Київ, вул. Бастіонна, 5/13);

7 - третій особі 2 (м. Київ, вул. Урлівська, 1/8, кв. 250).

Всім рекомен. з повід.

Електронна адреса:

представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1

третьої особи 1 -