ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2022 Справа № 914/3371/21

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», м. Київ
до відповідача:Львівського комунального автотранспортного підприємства №1,м. Львів
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»,м. Київ
про:відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу
Суддя Р.В. Крупник Секретар О.О. Шевчук
Представники учасників справи:
від позивача:не з `явився;
від відповідача:не з `явився;
від третьої особи:не з `явився.
ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ «СК Альфа страхування» до Львівського комунального АТП №1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Ухвалою від 15.11.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 06.12.2021, залучив до участі у справі ПрАТ «СК «Уніка» в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 06.12.2021 розгляд справи по суті відкладено на 20.12.2021.

Ухвалою від 20.12.2021 розгляд справи по суті відкладено на 21.01.2022.

21.01.2022 у зв`язку із неявкою учасників справи розгляд справи по суті відкладено на 04.02.2022.

04.02.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Р.В. Крупника (ЛН №3839607-1).

Ухвалою від 16.02.2022 розгляд справи по суті призначено на 28.02.2022.

Ухвалою від 23.02.2022 суд задовольнив клопотання представниці ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання призначене на 28.02.2022 представники сторін та третьої особи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 09.07.2019 у м. Львові по вул. Стрийська, 35 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю легкового автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автобуса МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 02.09.2019 по справі №449/895/19 А.С. Крупу визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія автобуса ОСОБА_3 була застрахована договором обов`язкового страхування (Поліс №АМ/8838314 в ПрАТ «СК «УНІКА»).

Потерпілий звернувся до страхової компанії винного із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка згідно з Акту пошкодженого ТЗ від 09.07.2019 склала 88078,94 грн. Полісом №АМ/8838314 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100000,00 грн, однак ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило потерпілому лише 77424,78 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку позивача.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути в порядку регресу матеріальну шкоду у розмірі 10654,16 грн з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, що є роботодавцем особи, винної у вчиненні ДТП, під час виконання такою особою своїх трудових обов`язків.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзив на позовну заяву.

Аргументи третьої особи.

Третя особа подала до суду пояснення по справі, у яких вказала, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» сплачено позивачу страхове відшкодування згідно пред`явленої останнім претензії, однак у розмірі 77424,78 грн. Вказана сума сплачена нею добровільно на підставі Страхового акту/Наказу і Висновку про виплату страхового відшкодування та визначена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, який становить 0,19.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

13.06.2019 між позивачем, як страховиком, та АТ «Кредобанк», як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1538552.712, предметом якого є страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією транспортного засобу Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до умов вказаного договору страхова сума становить 335727,74 грн., розмір безумовної франшизи 1000,00 грн.

09.07.2019, близько 12 год. 10 хв., в м. Львів по вул. Стрийська, 35 ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 , спричинив ДТП із транспортним засобом Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У зв`язку із цим, постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 02.09.2019 по справі №449/895/19 А.С. Крупу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страховим полісом №АМ8838314, діючим станом на 09.07.2019, підтверджується, що транспортний засіб МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Уніка».

На момент настання страхового випадку ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із відповідачем та виконував свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 на маршруті №18 (Суботівська Глинянський тракт), на підтвердження чого позивач посилається на текст вказаної вище постанови Перемишлянського районного суду Львівської області, роздруківку маршрутів Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 та фотографії з місця ДТП.

09.07.2019 АТ «Кредобанк» звернулось до позивача із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування, а останнім складено Акт огляду пошкодженого ТЗ/Направлення на СТО, у якому зафіксовані пошкодження завдані транспортному засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 і за яким вказаний автомобіль направлено на СТО, на якій здійснюватиметься ремонт ТзОВ «Алекс со».

Із наявного в матеріалах справи рахунку на оплату № від 09.07.2019, виставленого ТзОВ «Алекс со», вбачається, що загальна вартість відновлювального ремонту становить 89078,94 грн..

Позивачем подано до суду Страховий акт №0756.206.19.01 від 07.08.2019 та розрахунок страхового відшкодування до вказаного акту, якими визначено суму страхового відшкодування у розмірі 88078,94 грн.

Позивачем перераховано на рахунок ТзОВ «Алекс со» грошові кошти у розмірі 88078,94 грн. за ремонт пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням №23776 від 12.08.2019.

12.08.2019 позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 88078,94 грн., у зв`язку із чим останнє сплатило на користь позивача 77424,78 грн. виплаченого страхового відшкодування, що вбачається із виписки по особовому рахунку з 24.09.2019 по 24.09.2019 і підтверджується платіжним дорученням №110038 від 24.09.2019.

Вказана сума сплачена третьою особою згідно Страхового акту/Наказу №00308894 від 23.09.2019 і Висновку про виплату страхового відшкодування за полісом №АМ8838314 та визначена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, який становить 0,19.

25.09.2019 ТзОВ «Алекс со» сформовано наряд-замовлення №А000146290, відповідно до якого вартість виконаного ремонту пошкодженого автомобіля склала 88078,94 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» (надалі Закон №85/96-ВР) договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як страховиком, та АТ «Кредобанк», як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1538552.712 від 13.06.2019, предметом якого є страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону №85/96-ВР страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. (ч. 16-17 ст. 9 Закону № 85/96-ВР).

Страховим випадком вважається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону №85/96-ВР).

Судом встановлено, що 09.07.2019 в м. Львів по вул. Стрийська, 35 трапився страховий випадок ДТП, внаслідок якої автомобілю Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 із вини ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 , завдано механічні пошкодження.

У зв`язку із настанням страхового випадку, позивач на виконання свого обов`язку за Договором №046.1538552.712 від 13.06.2019 сплатив на користь власника пошкодженого транспортного засобу АТ «Кредобанк», страхове відшкодування у розмірі 88078,94 грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок ТзОВ «Алекс со» СТО, на якій здійснювався необхідний ремонт, що підтверджується платіжним дорученням №23776 від 12.08.2019.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі Акту огляду пошкодженого ТЗ/Направлення на СТО, рахунку на оплату № від 09.07.2019, виставленого ТзОВ «Алекс со», Страхового акту №0756.206.19.01 від 07.08.2019 та розрахунку страхового відшкодування до вказаного акту.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом є, зокрема норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону №85/96-ВР, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат (вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 20.04.2018 по справі №910/8982/17).

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що позивач сплатив на користь АТ «Кредобанк», страхове відшкодування у розмірі 88078,94 грн., то до нього в деліктному правовідношенні в порядку суброгації перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Судом встановлено, що автомобіль МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 застраховано ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно полісу №АМ8838314.

Відтак, до вказаних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон №1961-IV).

Як передбачено ст. 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна №142/5/2092 від 24.11.2003).

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а зменшує її на коефіцієнт фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Як встановлено ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Згідно із ст. 1192 ЦК України особа, яка завдала шкоди майну, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При застосуванні вищезазначених норм до спірних правовідносин, суд зауважує, що обсяг відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежений нормами Закону №1961-IV, в той час як завдавач шкоди в силу норм ЦК України зобов`язаний відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2019 по справі №645/3746/16 викладено правовий висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.08.2019 позивач, як новий кредитор у деліктному зобов`язанні, звернувся до страховика особи, винної у вчиненні ДТП, а саме до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», із заявою про виплату страхового відшкодування.

24.09.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно Страхового акту/Наказу №00308894 від 23.09.2019 і Висновку про виплату страхового відшкодування за полісом №АМ8838314 перерахувало позивачу 77424,78 грн. страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідний розрахунок страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу наведений третьою особою у письмових поясненнях по справі та стороною позивача і відповідача під час розгляду справи не заперечувався.

Таким чином, загальний розмір невиплаченого страхового відшкодування, на який має право позивач та який в силу зазначених вище вимог закону повинен бути сплачений особою, винною у вчиненні ДТП, становить 10654,16 грн. (88078,94 - 77424,78).

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як стверджує позивач, на момент настання ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із відповідачем та виконував свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом МАЗ 203069, д.н.з. НОМЕР_3 на маршруті №18 (Суботівська Глинянський тракт), на підтвердження чого ним подано до суду постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 02.09.2019 по справі №449/895/19 та роздруківку маршрутів Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 і фотографії з місця ДТП.

Зважаючи на це, а також враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача і третьої особи, суд доходить висновку про те, що відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача 10654,16 грн. сплаченого страхового відшкодування, адже на момент настання ДТП саме його працівником ОСОБА_6 , під час виконання трудових обов`язків заподіяно шкоду застрахованому транспортному засобу АТ «Кредобанк».

Отже, матеріально-правова вимога про стягнення із відповідача 10654,16 грн. матеріальної шкоди є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 4, 74, 76-80, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (79066, м. Львів, вул. Грунтова, буд. 1 Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; ) 10654,16 грн. матеріальної шкоди та 2270,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 09.03.2022.

Суддя Крупник Р.В.