ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Справа № 906/587/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - адв. Макарова Н.В.

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАПТ"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 р. ухвалене у м. Житомирі, повний текст складено 21.09.2021 р.

у справі № 906/587/21 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування" АТ "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАПТ"

про стягнення 354583,60 грн. пені та штрафу

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 р. у справі № 906/587/21 позов Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" задоволено. Відповідно до рішення підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування"АТ "Укргазвидобування": 256863 грн. пені за непоставлений товар; 97719, 89 грн. штрафу за прострочення поставки товару понад тридцять днів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" подав до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 р. у справі № 906/587/21 та прийняти нове рішення.

Відповідач вважає рішення прийнятим на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, а також без належного дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження своїх заперечень.

Вказує, що позивачем не було виконано договір № 453/20 на поставку ємностей циліндричних V = 100 куб. м у встановлений строк, що призвело до нарахування штрафних санкцій, у зв`язку з об`єктивними причинами, а саме - введеними карантинними обмеженнями згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 із внесеними змінами постановою від 02.04.2020 р. № 215, зупинкою роботи громадського транспорту у м. Коростені за рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 24.03.2020 р. № 163, у зв`язку з чим підприємство призупинило роботу. Оскільки договором не було передбачено сплати авансового платежу, у підприємства були відсутні в належній кількості обігові кошти для закупівлі сировини та матеріалів для виготовлення та вчасної поставки обладнання, про що позивач повідомлявся як про обставини, що унеможливлювали виконання договору. Наведені обставини судом не було взято до уваги.

Доводить, що відповідач не завдав позивачу збитків, сума нарахованих до сплати штрафних санкцій надмірно велика та суттєво вплине на матеріальне становище підприємства, відповідно до статті 233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Посилання відповідача на зазначені обставини не було взято до уваги судом, оскільки представник відповідача по об`єктивним причинам не зміг взяти участь в судовому засіданні та надати додаткові пояснення та документи при розгляді питання про зменшення неустойки, що підтверджуватимуть об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунків.

На підставі викладеного просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 21 вересня 2021 р. по справі № 906/587/21.

Позивач Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" подав суду відзив на апеляційну скаргу, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Зазначає, що відповідач повинен був виконати свої зобов`язання за договором поставки товару до 18.08.2020 р. Між тим, товар на суму 1395998,40грн. до цього часу взагалі не поставив, тобто, прострочив поставку товару на 184 дні (з урахуванням шестимісячного строку встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України), і факт невиконання зобов`язань з поставки товару не лише не заперечується, а й визнається відповідачем.

Вважає правомірним розгляд справи в судовому засіданні 21.09.2021 р. без участі відповідача і звертає увагу, що відповідно до ст. 197 ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Стверджує, що підстави для застосування ч. 2 ст. 202 ГПК України у суду першої інстанції під час розгляду справи в судовому засіданні від 21.09.2021 р. були відсутні.

Наголошує, що участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному на 21.09.2021 р. обов`язковою не визнавалась. Поряд з цим, сторони спору були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Однак, відповідач не скористався правом участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду на підставі статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив дані обставини та, оцінюючи доводи відповідача в частині наявності підстав для звільнення від договірної відповідальності в частині сплати пені та штрафу за невиконання зобов`язання з поставки товару за договором за правилом ч.1 ст. 617 ЦК України, відхилив останні з огляду на відсутність правових та фактичних підстав для застосування наведеної правої норми.

Посилається на ст.218 ГК України, ст.617 ЦК України і зазначає, що суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Також вважає безпідставними заперечення відповідача з посиланням на відсутність грошових коштів, адже, в силу вимог частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки уклавши договір на вказаних умовах, відповідач підтвердив що має можливість та згоден виконати договір на умовах поставки товару у строк встановлений договором. Вказує, що відповідач не скористався договірними умовами п.п.8.1, 8.2, 8.3 договору та не повідомив позивача про виникнення обставин непереборної сили у строки встановлені договором, внаслідок чого відповідно до п. 8.2. договору втратив право посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання строків виконання зобов`язань.

Крім того, обставин непереборної сили, на які відповідач посилається як на підставу для звільнення від відповідальності (карантин), існували ще під час укладання договору, так як карантин був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року та діяв на момент укладення договору.

Тому, враховуючи, що обставин непереборної сили (карантин) існували під час укладання договору, відповідач не може посилатися на такі обставини, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором.

Посилається на постанову Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 927/704/19 і доводить, що відповідач не скористався можливістю подати відповідні докази, що підтверджують об`єктивну неможливість здійснити розрахунок.

Окремо наголошує, що з аналізу змісту апеляційної скарги вбачається, що вона не містить жодного посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та/або неправильного застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" під час апеляційного перегляду судового рішення подало додаткові докази /а.с.139-141 у т.1/. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що такі докази до суду першої інстанції не подавались.

Згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Відповідачем не доведено винятковість випадку та причини, що об`єктивно не залежали б від нього та унеможливили подання таких доказів до суду першої інстанції, що виключає прийняття апеляційної господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позицію викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач/скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" не забезпечив явку представника в судове засідання, подав апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки в судове засідання через складні погодні умови.

Колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Про час та місце розгляду справи сторони були належним чином повідомлені судом, і відповідач не був позбавлений можливості надати суду додаткові пояснення чи необхідні докази тощо.

Явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась. Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку відповідач не довів наявність таких обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому направити іншого повноважного представника до суду апеляційної інстанції, зокрема, складні погодні умови.

Колегія суддів враховує вищенаведене та вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та постановлення обґрунтованого рішення, доводи та правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі та не змінена ним, тому завершення розгляду справи є можливим без участі в судовому засіданні представника скаржника.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

31.03.2020 р. ТОВ "КРАПТ" та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" на підставі протоколу тендерного комітету ГПУ "Полтавагазвидобування" від 10.03.2020р. № ПГВ 19Т-233 А лот №3 (допорогова закупівля) укладено договір поставки ємностей циліндричних V=100м.куб (закупівля товару за власні кошти) /а.с. 12-22 у т.1/.

Згідно з п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві ємності циліндричні V=100 м.куб., зазначені в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п.1.2 договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість , ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною.

Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у Специфікації або з урахуванням умов, передбачених п.3.4 цього договору (п.4.1 договору).

У п.5.1 договору сторони погодили, що строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього договору.

Покупець має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його за 30 днів до дати розірвання договору; відмовитися від товару, який не поставлений в строк, вказаний у Специфікації (п.6.2.1, п. 6.2.5 договору).

Згідно з п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобо`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п.7.1 договору).

Відповідно до п.7.10 договору у випадку невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін ( аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія , війна тощо) (п. 8.1 договору).

Згідно з п. 8.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі; наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 8.3 договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються ТПП України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін ( за наявності), за умови надання Постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по Договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2 цього договору і діє до повного виконання сторонами зобов`язань (п.10.1 договору).

Вимоги забезпечення виконання зобов`язань по договору Постачальником: забезпечення виконання зобов`язань по Договору здійснюється до укладання Договору у формі надання банківської гарантії виконання зобов`язань по Договору; банківська гарантія повинна відповідати вимогам, вказаним у Типовій формі банківської гарантії виконання зобов`язань Постачальником за Договором, яка є додатком №6 до Договору та її сума повинна бути не менше 5% від загальної вартості (ціни) договору (п.10.2).

Договір підписаний і скріплений печатками сторін.

Відповідно до специфікації № 1 від 31.03.2020 р., яка підписана сторонами та скріплена їх печатками, товаром є ємність циліндрична V=100 куб. м, внутрішній об`єм - 3000мм у кількості - 4 шт. Загальна вартість Товару з ПДВ складає 1395998,40 грн. Строк поставки товару: не більше 140 календарних днів з дати підписання Договору з правом дострокової поставки. Умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 15 календарних днів з дати постачання (після підписання Сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної на поставку Товару). Виробник товару: ПАТ "КРАПТ" /а.с. 23 у т.1/.

У додатку № 4 до договору поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р. сторони погодили технічні характеристики Товару ( матеріал - вуглецева сталь Ст3пс5; робочий тиск - не більше 0,5 бар (атмосферний); товщина стінки - не менше 8мм; спосіб встановлення -наземний; розташування - горизонтальне; температура навколишнього середовища - від - 40°C до + 60 °C; люк-лаз -розташований зверху (внутрішній діаметр не менше 500 мм); покриття зовнішньої поверхні -фарба для фарбування металевих поверхонь, що піддаються атмосферному впливу з протикорозійними властивостями) /а.с. 26 у т.1/.

На виконання умови п.5.2 договору поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р. покупець оформив лист-рознарядку за вих. № ПГВ004.1.19-2646 від 02.04.2020 р. щодо відпуску продукції, а саме 4 ємностей циліндричних V=100 куб. м, внутрішнім об`ємом - 3000мм, надіславши останній Постачальнику рекомендованою з повідомленням кореспонденцією /а.с. 30-33 у т.1/, і вказаний лист постачальником було отримано 07.04.2020 р. /а.с. 33 у т.1/.

03.02.2021 р. покупець звернувся до постачальника з претензією № ПГВ004.1.17-463 про сплату пені та штрафу на загальну суму 330851,62 грн. у зв`язку з невиконанням зобов`язання з поставки товару у строк до 18.08.2020 р. включно на загальну суму 1395998,40 грн. з ПДВ з додатками: рахунком-фактурою № 05/ПГВ від 02.02.2021 р. та розрахунком штрафних санкцій /а.с.34-36 у т.1/. Постачальник претензію (вимогу про виконання зобов`язання) № ПГВ004.1.17-463 від 03.02.21р. отримав 08.02.2021 р. /а. с. 39 у т.1/.

Оскільки постачальник претензію (вимогу про виконання зобов`язання) № ПГВ004.1.17-463 від 03.02.2021 р. не задовольнив в досудовому порядку, товар не поставив покупець звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення штрафу та пені в загальному розмірі 354583,60 грн.

Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позовні вимоги і колегія суддів погоджується з таким рішення суду першої інстанції враховуючи наступне.

Отже, на умовах договору від 31.03.2020 р. між сторонами відбулись правовідносини поставки, які регулюються нормами пар.1-3 гл.54 Цивільного кодексу України та гл.30 Господарського кодексу України. За договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст.530 ЦК України зобов`язання має бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Невиконання або неналежне виконання грошового зобов`язання має наслідком застосування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) відповідно до норм ст.ст.230-232 ГК України та ст.ст.549-551, 625 ЦК України.

За змістом частини першої та другої статті 217 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Положеннями статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язання з поставки позивачу товару у строк до 18.08.2020 р.

Неналежне виконання господарського зобов`язання полягає у простроченні відповідачем поставки позивачу у строк до 18.08.2020 р. 4 ємностей циліндричних V=100 куб. м, внутрішнім об`ємом -3000мм, виготовлені у відповідності до погоджених у додатку №4 до договору поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р. їх технічних характеристик: матеріал - вуглецева сталь Ст3пс5; робочий тиск - не більше 0,5 бар (атмосферний); товщина стінки - не менше 8 мм; спосіб встановлення-наземний; розташування - горизонтальне; температура навколишнього середовища від -40°C до +60 °C; люк-лаз - розташований зверху (внутрішній діаметр не менше 500 мм); покриття зовнішньої поверхні - фарба для фарбування металевих поверхонь, що піддаються атмосферному впливу з протикорозійними властивостями) /а.с. 26 у т.1/.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що предметом поставки є товар, визначений індивідуальними ознаками, і ця особливість унеможливлювала застосування позивачем/покупцем умови п.11.2 договору поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р., відповідно до якої покупець, виявивши товари за ціною, меншою ніж ціна, зазначена у договорі в період невиконання постачальником зобов`язання з його поставки, вправі вимагати внесення змін до договору щодо зменшення ціни товару в частині непоставленого постачальником товару до ціни, виявленої покупцем.

Умовами договору п.7.10 договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання оплати у вигляді штрафу та пені, що відповідає нормам ст.ст.230-232 ГК України, ст. 546 ЦК України.

У п.7.10 договору поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р. сторони погодили, що у випадку невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розрахунок стягуваної суми штрафу та пені виконано позивачем на підставі загальної вартості непоставленого товару 1395998,40 грн., періоду прострочення з 19.08.2020 р. - 18.02.2021 р., кількість днів прострочення - 184, розмір пені - 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення - 1396,00 грн., розмір штрафу -7% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення - 97719,89 грн. /а.с. 11 у т.1/.

Колегія суддів перевірила розрахунок пені за період прострочення з 19.08.2020 р. - 18.02.2021 р. і встановила, що періоди прострочення визначені позивачем вірно, розрахунок є арифметично правильним, і позовна вимога про стягнення 256863 грн. пені за непоставлений товар підлягає задоволенню.

За прострочення поставки товару понад тридцять днів позивач нарахував 97719,89 грн. штрафу на підставі п. 7.10 договору, і перевіркою правильності арифметичного обрахування штрафних санкцій колегія суддів встановила їх правильність і з урахуванням конкретних обставин справи та наведених вище норм права погоджується із рішенням суду про задоволення позовних вимог.

Разом з цим, судом першої інстанції вірно встановлено, що Акціонерне товариство "Банк Альянс" листом від 26.10.2020 р. № 05.4/27261OУ повідомило про те, що за Банківською гарантією № 1740-20 від 24.03.2020 р., яка була надана відповідачу банком отримано ключоване SWIFT-повідомлення щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантією від 21.10.2020р. R.NO.62.2.2-011-4650 від Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на загальну суму 69800,00 грн. У зв`язку з цим, банк вимагав від відповідача/постачальника перерахувати кошти для покриття можливих витрат за Банківською гарантією у сумі 69800,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс", вказавши у призначенні платежу : " сплата можливих витрат, відповідно до вимоги, реєстраційний номер R.NO.62.2.2-011-4650 від 21.10.2020р. за Договором про надання гарантії №1740-20 від 24.03.2020р." /а.с. 68, 91 у т.1/.

Відповідач платіжним дорученням №149 від 28.10.2020 р. перерахував кошти у сумі 69800,00 грн на рахунок АТ "Банк Альянс" /а.с. 71 у т.1/.

Колегія суддів зазначає, що сплачені АТ "Банк Альянс" (гарантом) кошти в сумі 69800,00 грн., що складає 5% вартості непоставленого товару за договором поставки ємностей циліндричних від 31.03.2020 р. на користь позивача є окремим видом забезпечення виконання зобов`язань відповідача за договором перед покупцем. Суд апеляційної інстанції враховує, що у додатку № 6 до договору сторони спору погодили, що сплата банківської гарантії не звільняє відповідача від обов`язку сплатити неустойку (пеню, штрафи), передбачені договором.

Згідно з п. 8.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі; наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії, як домовились сторони у п. 8.3, є відповідні документи, які видаються ТПП України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини.

Суд першої інстанції вірно встановив, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що відповідач повідомляв позивач/покупець в порядку визначеному п.8.2., 8.3 договору про обставини, що унеможливлюють виконання відповідачем договору.

Також, за змістом апеляційної скарги відповідач доводить, що нарахована неустойка є надмірно великою та суттєво вплине на матеріальне становище підприємства, а тому наявні підстави визначені ст.233 ГК України для зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій.

Колегія суддів вважає такі доводи скаржника необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання має наслідком застосування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) відповідно до норм ст.ст.230-232 ГК України та ст.ст.549-551 ЦК України.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд має об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Скаржник хоча і зазначає про призупинення роботи ТОВ "КРАПТ", але жодних доказів такого не надає. Колегія суддів зважає, при цьому, на баланс інтересів сторін і ту обставину, що карантин був введений на всій території України тому така обставина має однакове значення як для відповідача так і для позивача.

За таких обставин посилання скаржника на карантин, як на підставу звільнення від відповідальності відхиляються судом апеляційної інстанції.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" не надано доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунків, зокрема критичний фінансово-господарський стан суб`єкта господарювання; наявність заборгованості із заробітної плати; наявність податкового боргу; зменшення прибутку підприємства; відсутність коштів на банківських рахунках; існування дебіторської заборгованості.

Однак відповідач/постачальник не скористався можливістю подати відповідні докази до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутні і не доведені підстави для зменшення штрафних санкцій.

Відхиляючи клопотання скаржника про зменшення розміру належної до стягнення неустойки, колегія суддів зазначає, що сторони при укладенні договору (п.7.10) дійшли згоди щодо встановлення штрафних санкцій у разі прострочення його виконання, і така умова договору узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір поставки залишається невиконаним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

При цьому колегія суддів погоджується у доводами позивача, що на час укладення договору карантин був уже введений, і за таких умов відповідач взяв на себе господарське зобов`язання.

Щодо доводів скаржника про процесуальні порушення суду першої інстанції, який розглянув справу без участі відповідача в судовому засіданні від 21.09.2021 р., колегія суддів зазначає, що участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному на 21.09.2021 р. обов`язковою судом не визнавалась. При цьому, сторони спору були завчасно належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання /а.с.102 у т.1/.

Крім того, відповідач 16.08.2021 р. подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи і Господарський суд Житомирської області ухвалою від 16.08.2021 р. відклав розгляд справи на 21.09.2021 р. надавши відповідачу можливість взяти участь в судовому засіданні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 р. у справі № 906/587/21 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАПТ" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 р. у справі № 906/587/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 906/587/21 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 18.02.2022 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.