СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Харків Справа № 905/1114/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" (вх.№3390Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2021 у справі №905/1114/21 (повний текст рішення складено 11.10.2021 суддею Аксьоновою К.І. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", с.Дашуківка, Лисянського району Черкаської області,

до Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів", м.Костянтинівка, Донецької області,

про визнання недійсним договору позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дашуківські бентоніти" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" про визнання недійсним договору позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018 не відповідає вимогам ст.203 Цивільного кодексу України, оскільки вчинений з боку Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" особою ( ОСОБА_1 ) за відсутністю необхідного обсягу цивільної дієздатності; отримання коштів за договором заперечує; схвалення правочину в розумінні ст.241 Цивільного кодексу України не визнає.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.09.2021 у справі №905/1114/21 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дашуківські бентоніти" та Приватним акціонерним товариством "Завод обважнювачів". Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" на користь Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції мотивував його тим, що, починаючи з 09.11.2015 (в.о. голови правління) та з 27.02.2016 (голова правління) єдиним повноважним керівником Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", який мав право вчиняти юридичні дії від імені позивача без довіреності, у тому числі підписувати договори був ОСОБА_2 Доказів на підтвердження видання головою правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_2 довіреностей іншим особам, у тому числі Пустільнік В.О. від імені товариства укладати договори, у тому числі і спірний договір, матеріали справи не містять. Господарський суд дійшов висновку про те, що договір позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018 укладений з боку Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" особою ( ОСОБА_1 ), яка не мала права на його укладання. Доказів на підтвердження схвалення спірного договору повноважним головою правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_2 або іншими уповноваженими на це особами матеріали справи не містять.

Приватне акціонерне товариство "Завод обважнювачів" з рішенням не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2021 у справі №905/1114/21 скасувати і прийняти нове рішення. Також просить судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на позивача - ПАТ "Дашуківські бентоніти" та здійснювати розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи.

Посилаючись на пункт 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11, правову позицію, викладену Верховним Судом України у справі №6-147цс17 від 13.03.2017, ст.2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України, апелянт зазначає, що дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган виступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не виключаючи в третьої особи сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства. Як стверджує апелянт, позивач не надав доказів до позовної заяви про те, що відповідач знав чи за всіма обставинами не міг не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи при підписанні та укладенні договору позики, а господарський суд керувався лише інформацією, що станом на дату здійснення відповідачем першого платежу за спірним договором у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містилась інформація про те, що керівником та підписантом ПАТ «Дашуківські бентоніти» є ОСОБА_2 Позиція апелянта зводиться до того, що належним доказом одержання грошових коштів юридичною особою - ПАТ «Дашуківські бентоніти» відповідно до пункту 2.1 договору позики є банківська виписка з рахунку позичальника (довідка про рух коштів, що надійшли від продавця за цим договором, оскільки матеріали справи №905/1114/21 не містять доказів того, що рахунок, на який були перераховані кошти відповідачем (апелянтом), не належить ПАТ «Дашуківські бентоніти».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" (вх.№3390Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2021 у справі №905/1114/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 16.12.2021 об 11:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 07.12.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

24.11.2021 від ПАТ "Дашуківські бентоніти" до суду надійшов відзив (вх.№13634) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ОСОБА_1 не була керівником (головою правління) позивача, не призначалася повноважним органом (головою правління) виконуючим обов`язки керівника позивача, не була належним представником позивача відповідно до виданих уповноважуючих документів, у ОСОБА_1 були відсутні будь-які повноваження на укладення договору позики, у зв`язку з чим договір позики обґрунтовано визнано господарським судом недійсним на підставі ст.203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки з боку позивача оспорюваний правочин підписано особою, яка не мала жодних повноважень діяти від імені позивача (за відсутності обсягу цивільного дієздатності). Крім того, позивач зазначає, що платежі за договором позики здійснювались у період з 11.06.2018 по 31.07.2018, і саме з 11.06.2018 договір позики може вважатись укладеним, з огляду на що для даної справи не мають значення відомості, що містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату підписання договору - 15.01.2018, а мають значення відомості саме за період 11.06.2018-31.07.2018. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.06.2018 та 31.07.2018 керівником та підписантом документів ПАТ «Дашуківські бентоніти» є ОСОБА_2 Отже, на дату укладення договору позики (у розумінні ст.1046 Цивільного кодексу України) повноважним керівником (головою правління) ПАТ «Дашуківські бентоніти» був ОСОБА_2 , виключно останній мав право укладати від імені позивача спірний договір. На думку позивача, відповідач діяв недобросовісно або нерозумно, оскільки достеменно знаючи про вищезазначені обставини та умови договору, повинен був проявити принаймні розумну обачність та не вчиняти відповідних дій (без перевірки повноважень керівника позивача), а, вчинивши такі дії, відповідач повинен нести тягар негативних наслідків, зокрема, у вигляді недійсності договору. Також позивач зазначає, що рішення Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти», оформлене протоколом №04-17 від 22.12.2017, визнано недійсним з моменту його прийняття, відтак підписання відповідними особами повідомлення за вих.№364 від 11.06.2018 від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти» є незаконним та не створює правових наслідків для юридичної особи у вигляді схвалення оспорюваного правочину. Також позивач зазначає, що загальна сума перерахованих позикодавцем грошових коштів без будь-якого узгодження та повідомлення позичальника, як того вимагає пункт 2.1, пункт 8.2 договору, становить 1748000,00 грн, що в будь-якому випадку свідчить про безпідставність відповідних дій відповідача, не вчинення позивачем дій щодо схвалення/прийняття до виконання договору позики в цілому та/або в частині, з огляду на що підстави для застосування ст.241 Цивільного кодексу України в даному випадку відсутні, а договір має бути визнано недійсним. Крім того, позивач посилається на встановлення преюдиційних обставин щодо відсутності у ОСОБА_1 повноважень підписувати документи від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти» при розгляді інших справ за участі позивача.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Фоміної В.О. для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - доповідача Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В.

Згідно з пунктом 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 17.01.2022 о 16:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 клопотання представника ПАТ "Дашуківські бентоніти", адвоката Забродського В.В., про участь у судовому засіданні 17.01.2022 у справі №905/1114/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

17.01.2022 від представника апелянта до суду електронною поштою надійшло клопотання (вх.№506) про розгляд справи без участі відповідача.

У судовому засіданні 17.01.2022, яке проходило у режимі відеоконференції, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпочавши розгляд справи по суті, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що спір не може бути вирішено у даному судовому засіданні, у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 14.02.2022 до 15:00 год, про що учасників справи повідомлено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 клопотання представника позивача, адвоката Забродського В.В., про участь у судовому засіданні, призначеному на 14.02.2022 о 15:00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, задоволено.

У судовому засіданні 14.02.2022 після оголошеної перерви розгляд справи продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 Господарським процесуальним кодексом України, а також, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та повноту встановлення відповідність їх наданим доказам, встановила таке.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", оформленим протоколом засідання від 30.10.2015, на час проведення аудиторської перевірки відкликано повноваження голови правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_3; виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" обрано заступника голови правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" із адміністративних питань ОСОБА_7

03.11.2015 рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", оформленим протоколом засідання "Зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ "Дашуківські бентоніти" від 30.10.2015", внесені зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ "Дашуківські бентоніти" від 30.10.2015 і викладено протокол у такій редакції: "На час проведення аудиторської перевірки відкликати повноваження голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_3 Виконання обов`язків голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" тимчасово покласти на заступника голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" із адміністративних питань ОСОБА_7 до моменту обрання у встановленому порядку виконуючого обов`язки голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти".

Рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", оформленим протоколом засідання №6112015-1 від 09.11.2015, ухвалено призначити ОСОБА_2 виконуючим обов`язки голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти"; ухвалено ОСОБА_2 прийняти належним чином усі правовстановлюючі, реєстраційні, розпорядчі та дозвільні документи: печатки та існуючі ліцензії. Термін: 17-00 09.11.2015; виконуючому обов`язки голови правління ОСОБА_2 скасувати усі існуючі довіреності, видані ПАТ "Дашуківські бентоніти"; переоформити картки зі зразками підпису посадових осіб згідно з призначенням даного протоколу; ОСОБА_2 внести відповідні зміни до реєстраційної служби; членам правління забезпечити передачу документів, вказаних у пункті 1.2 даного протоколу.

16.11.2015 в.о. голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" "Про виготовлення додаткової печатки" видано наказ №6/3 про виготовлення додаткової печатки з позначкою "1".

25.02.2016 рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", оформленим протоколом засідання №26022016, вирішено: відкликати та достроково припинити повноваження ОСОБА_3 як голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" із звільненням його з 26.02.2016 із займаної посади; обрати ОСОБА_2 головою правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" з 27.02.2016; зобов`язати ОСОБА_3 негайно передати голові правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_2 печатку, правовстановлюючі, реєстраційні, розпорядчі, дозвільні та ліцензійні документи ПАТ "Дашуківські бентоніти"; уповноважити ОСОБА_2 на здійснення всіх дій, направлених на внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із правом підпису всіх необхідних документів.

15.01.2018 між Публічним акціонерним товариством "Дашуківські бентоніти" (позичальник) в особі голови правління ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством "Завод обважнювачів" (позикодавець) в особі голови правління ОСОБА_4 підписний договір позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2.

Умовами договору встановлено, що позикодавець передає позичальникові грошові кошти в обсязі 12000000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у строки та відповідно до умов договору (пункт 1.1 договору); позикодавець передає позичальникові грошові кошти шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника; грошові кошти можуть передаватися позикодавцем частинами у додатково погоджених сторонами розмірах та строки на підставі направленого позичальником позикодавцю відповідного повідомлення. Сторони домовилися, що за цим договором належним доказом одержання позичальником грошових коштів є банківська виписка з рахунку позичальника (довідка про рух коштів за рахунком) з інформацією про зарахування на рахунок позичальника грошових коштів, що надійшли віл позикодавця за цим договором (пункт 2.1 договору).

Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти у такій самій сумі, як отримана від позикодавця за договором, шляхом їх безготівкового перерахування на рахунок, вказаний позикодавцем (пункт 2.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до моменту повернення грошових коштів позикодавцеві та виконання сторонами зобов`язань за договором (пункт 3.1 договору).

Сторони домовилися, що кінцевий термін повернення всієї суми позики позичальником позикодавцю є 15.01.2019 (пункт 3.2 договору).

Як стверджує ПрАТ «Завод обважнювачів», на виконання умов договору від 15.01.2018 товариством перераховано грошові кошти на суму 3248000,00 грн, у підтвердження чого посилається на платіжні доручення: №3966 від 11.06.2018 на суму 700000,00грн, №1565 від 12.06.2018 на суму 800000,00 грн, №1647 від 19.06.2018 на суму 300000,00 грн, №4021 від 21.06.2018 на суму 100000,00 грн, №1750 від 26.06.2018 на суму 10000,00 грн, №1814 від 03.07.2018 на суму 285000,00 грн, №1832 від 04.07.2018 на суму 115000,00грн, №1869 від 10.07.2018 на суму 200000,00 грн, №4149 від 12.07.2018 на суму 60000,00 грн, №1958 від 19.07.2018 на суму 278000,00 грн, №2045 від 26.07.2018 на суму 200000,00 грн, №2073 від 31.07.2018 на суму 200000,00 грн, з інформацією про банк одержувача - АТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Києві.

Натомість факт отримання грошових коштів за договором №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018 ПАТ «Дашуківські бентоніти» заперечує. Доказів повернення грошових коштів позивачем матеріали справи не містять. Вимоги до позивача щодо повернення коштів відповідачем не висувались.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Як визначено частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписами ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини 2, 3 ст.215 Цивільного кодексу України).

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі (невідповідність волі та волевиявлення).

Позов обґрунтований наявністю дефекта суб`єктного складу договору позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018, який підписано зі сторони Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" головою правління ОСОБА_4, а з боку ПАТ "Дашуківські бентоніти" головою правління ОСОБА_1, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на його укладання.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.203 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Юридична особа є учасником цивільних відносин (частина 1 ст.2 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю та дієздатністю.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (частина 1 ст.92 Цивільного кодексу України).

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частина 3 ст.92 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 ст.87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів чинного законодавства юридична особа здійснює діяльність через свої органи, компетенція, порядок створення, функціонування яких визначається установчими документами юридичної особи, тобто, в даному випадку, компетенція органів управління позивача визначається його Статутом.

Статут Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" затверджено черговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", протокол від 08.04.2011 №1/2011, зареєстровано 28.04.2011 №7000002.

Згідно з підпунктом 7.1 пункту 7 Статуту органами товариства є: загальні збори акціонерів; Наглядова рада товариства; правління.

Відповідно до підпункту 7.5.8 Статуту роботу правління організовує та спрямовує голова правління, який, зокрема, має право без довіреності представляти інтереси товариства та вчиняти на підставі відповідних рішень правління від його імені юридичні дії в межах компетенції правління; підписувати довіреності, договори та інші документи від імені товариства, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту.

Згідно з підпунктом 7.5.10 Статуту у разі тимчасової відсутності через відрядження, відпустку, тимчасову непрацездатність тощо голова правління видає наказ, у якому визначає особу (осіб) з числа членів правління, якій він тимчасово передає власні повноваження, та обсяг повноважень, що передаються. У разі смерті голови правління, тяжкої хвороби та в інших випадках, коли голова правління не може самостійно виконувати свої функції та не має можливості призначити виконуючого обов`язки, виконуючого обов`язки голови правління призначає Наглядова рада товариства. При виконанні функцій голови виконуючий обов`язки голови правління має право без довіреності здійснювати юридичні дії від імені товариства в межах компетенції, визначеної цим Статутом для голови правління.

Апелянт вважає, що спірний договір №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018 підписано зі сторони позивача повноважним представником, оскільки за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підписант ОСОБА_1 станом на 15.01.2018 займала посаду голови правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" та мала право діяти без обмеження повноважень від імені позичальника; протилежна інформація у відповідача на час підписання договору була відсутня.

Господарським судом правильно встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час підписання спірного договору (15.01.2018) керівником та підписантом Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" зазначено ОСОБА_1 .

Вказані відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі того, що 07.12.2017 рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", оформленим протоколом засідання №01-17, ОСОБА_2 звільнено з посади голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" з 07.12.2017; виключено ОСОБА_2 зі складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені ПАТ "Дашуківські бентоніти" без довіреності, у тому числі підписувати договори (підписантів); звільнено ОСОБА_3 з посади голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" з 07.12.2017; обрано на посаду голови правління ПАТ "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_1 з 08.12.2017, уповноважено ОСОБА_1 прийняти належним чином правовстановлюючі, реєстраційні, розпорядчі, дозвільні та ліцензійні документи, печатки та штампи ПАТ "Дашуківські бентоніти"; уповноважено ОСОБА_1 забезпечити державну реєстрацію та внесення змін до відомостей про керівника та осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (підписантів) ПАТ "Дашуківські бентоніти" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з цим, рішенням господарського суду Черкаської області від 22.05.2018 у справі №925/13/18, яке набрало законної сили 25.06.2018, рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", що оформлене протоколом засідання №01-17 від 07.12.2017, з усіх прийнятих питань порядку денного, визнано недійсним.

За приписами ст.75 Господарського процесуального кодексу України дане судове рішення має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

При цьому слід зазначити, що рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", що оформлене протоколом засідання №01-17 від 07.12.2017, не створює правових наслідків, оскільки є недійсним з моменту його прийняття, а не з моменту набрання законної сили судовим рішенням про його скасування.

Тобто, починаючи з 09.11.2015 (в.о.голови правління) та з 27.02.2016 (голова правління), єдиним повноважним керівником Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", який мав право вчиняти юридичні дії від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти» без довіреності, у тому числі підписувати договори, був ОСОБА_2 .

Доказів на підтвердження видання головою правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_2 довіреностей іншим особам, у тому числі ОСОБА_1 від імені товариства укладати договори, зокрема, і спірний договір, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний договір позики грошових коштів №Ф-ДБ-7-0115/2 від 15.01.2018 з боку Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" укладено особою ( ОСОБА_1 ), яка не мала права на його укладання.

Щодо твердження апелянта про те, що ПрАТ «Завод обважнювачів» не знало та не могло знати про відсутність у ОСОБА_1 права укладати спірний договір, з огляду на те, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату укладання спірного договору керівником ПАТ "Дашуківські бентоніти" зазначено саме ОСОБА_1 , то такі доводи спростовується таким.

За приписами ст.1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, та встановлені судом обставини щодо здійснення відповідачем платежів за спірним договором з 11.06.2018 по 31.07.2018, тоді як станом на дату першого платежу (11.06.2018) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містилась інформація про те, що керівником та підписантом Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" є ОСОБА_2

Щодо застосування господарським судом приписів ст.241 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень (стаття 241 Цивільного кодексу України), має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі, що випливає із вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина третя статті 509 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/19179/17.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №904/2178/18.

При оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №911/604/19, від 04.03.2021 у справі №905/1132/20, від 20.03.2018 у справі № 910/8794/16.

Апелянт вважає, що перерахування грошових коштів здійснювалось за зверненням від 11.06.2018 №364 на суму 1500000,00 грн зазначених як підписантів голови правління ОСОБА_1 та членів правління ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (а.с.195, том 2).

Однак відомості про ОСОБА_1 як підписанта були виключені з ЄДРПОУ на підставі наказу заступника Міністра юстиції з питань державної реєстрації від 06.03.2018 №667/5; повноважним представником ПАТ "Дашуківські бентоніти" на час перерахування коштів у ЄДРПОУ (станом на 11.06.2018) був зазначений ОСОБА_2 ; доказів наявності у голови правління ОСОБА_1 та членів правління ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на момент направлення від імені позивача повідомлення про перерахування коштів за спірним договором матеріали справи не містять.

Доказів одержання замовлень про перерахування коштів за спірним договором або підтвердження отримання коштів від повноважного представника ПАТ "Дашуківські бентоніти" матеріали справи не містять.

Не можна вважати правочин схваленим особою, від імені якої його укладено, якщо дії, що свідчать про прийняття його до виконання, вчинено особою, яка і підписала спірну угоду за відсутності належних повноважень.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №910/28080/14 та Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/20790/17.

Отже, доказів на підтвердження схвалення спірного договору повноважним головою правління Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" ОСОБА_2 або іншими уповноваженими на це особами матеріали справи не містять.

Посилання апелянта на те, що належним доказом одержання грошових коштів юридичною особою - ПАТ «Дашуківські бентоніти» відповідно до пункту 2.1 договору позики є банківська виписка з рахунку позичальника (довідка про рух коштів, що надійшли від продавця за цим договором), оскільки матеріали справи №905/1114/21 не містять доказів того, що рахунок, на який були перераховані кошти відповідачем (апелянтом) не належить ПАТ «Дашуківські бентоніти», не спростовують вищенаведених обставин про відсутність схвалення спірного договору позики повноважною особою.

Колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника в обґрунтування своїх доводів на викладену в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 №11 правову позицію, оскільки за змістом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанови пленуму Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №916/806/19, від 10.06.2020 у справі №914/2259/17, від 18.06.2020 у справі №910/7707/19.

Отже, посилання скаржника на постанову пленуму Вищого господарського суду України колегією суддів відхиляються.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуально кодексу України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.269, 270, пунктом 1 ст.275, ст.276, ст.282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2021 у справі №905/1114/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.02.2022.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова