ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 Справа № 914/1897/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З., за участю секретаря судового засідання Полюхович Х.М.,

розглянувши справу за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іващук Наталії Миронівни, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення 193 746,64 грн

За участю представників:

від позивача: Карасюк М.В. - представник;

від відповідача: Данилко Р.Б.- представник;

від третьої особи: Школяр О.В.- представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Фізичної особи - підприємця Іващук Наталії Миронівни за участю третьої особи, не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Галицької районної адміністрації ЛМР) про стягнення заборгованості в розмірі 193 746,64 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.07.2021 відкрито загальне позовне провадження.

Розгляд справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 24.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.12.2021.

У зв`язку з аварійним відключенням електроенергії судове засідання, призначене на 15.12.2021 не відбулось, тому таке призначено на 11.01.2022.

У судовому засіданні 11.01.2022 оголошено перерву до 03.02.2022.

Враховуючи клопотання позивача, розгляд справи відкладено на 16.02.2022.

У судовому засіданні 16.02.2022 позивач та третя особа підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила у позові відмовити.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2019 сторони уклали договір № Г-122-2019 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика, за умовами якого відповідачу передано в оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 64, 20 кв.м (ділянка № 1 15,70 кв.м, ділянка № 2 48, 50 кв.м) (тротуар, газон, тощо) для розміщення відкритого літнього майданчика за адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 14. Архітектурно-художніми вимогами №68 від 01.06.2017 на розробку проекту влаштування відкритого літнього майданчика та благоустрою прилеглої території (далі - АХВ) за адресою вул. Вірменська, 14 передбачено сонцезахисні елементи діл. № 1 навісна маркіза з тентовим накриттям, без використання фірмових брендів, діл. № 2 парасолі з тентовим накриттям, без використання фірмових брендів.

14.05.2019 при проведенні перевірки літнього майданчика представниками Галицької районної адміністрації ЛМР виявлено, що на ділянці № 2 встановлено 3 шатра з тентовим покриттям на металевих опорах з металевим каркасом замість погоджених парасоль.

Під час проведення повторного обстеження 02.07.2019 встановлено ті самі порушення, що і 14.05.2019.

06.08.2019 знову проведено обстеження та складено акт, в якому зазначено про встановлення на ділянці № 2 брендових парасоль. Актом обстеження від 01.10.2019 встановлено ті самі порушення, що і 06.08.2019.

На підставі пункту 4.5 договору № Г-122-2019 (П), яким передбачено, що при невідповідності встановленого літнього майданчика погодженому проекту ставка орендної плати збільшується у десять разів за період до усунення відхилень від проекту, до часу його демонтажу або до отримання дозволу на його розміщення комісією Управління комунальної власності здійснено нарахування 193 746, 64 грн орендної плати за період 14.05.2019-01.10.2019.

Відповідач у відзиві на позов заперечила щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки акти обстеження літнього майданчика складені без залучення орендаря, тобто в односторонньому порядку та без участі районного архітектора. Ствердила, що до акта обстеження № 1 від 14.05.2019 не додано фотографій зафіксованого порушення, оскільки долучена фотографія відображає ділянку № 1, а не 2; щодо інших актів, зазначила, що з фотографій неможливо встановити де саме його зроблено та чи це заклад відповідача. По актах від 06.08.2019 та 01.10.2019 також звернула увагу на відсутність інформації про дату знімків.

Ствердила, що повідомлення про проведені обстеження, акти за результатами таких обстежень та звернення про усунення виявлених порушень від позивача та від третьої особи відповідачем не було отримано ні поштовою кореспонденцією, ні наручно, що позбавило відповідача можливості належним чином усунути такі порушення. Поданий позивачем фіскальний чек Укрпошти вважає неналежним доказом, оскільки такий не фіксує що та ким відправлено.

Крім того, звернула увагу на відсутність доказів призупинення та анулювання дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика; відсутність доказів повноважень комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова щодо проведення донарахувань орендної плати за договорами на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на розміщення відкритих літніх майданчиків, які за своєю правовою природою не відносяться до нежитлових приміщень.

Також відповідач у письмових поясненнях ствердила, що про проведення у закладі обстежень дізналась у жовтні місяці 2019 року, коли уже були нараховані штрафні санкції.

У запереченнях відповідач просила застосувати наслідки спливу позовної давності щодо стягнення штрафної санкції орендної плати у десятикратному розмірі, оскільки про порушення його прав позивач дізнався ще у 2019 році.

У відповіді на відзив позивач на спростування доводів відповідача зазначив, що залучення орендарів до проведення обстеження відкритих літніх майданчиків не передбачено; відсутність доказів наявності повноважень спростовує з посиланням на пункт 1.16 Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об`єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення, пункт 4.5 договору від 03.05.2019 та Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради; з посиланням на постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції ствердив, що необхідність призупинення дії дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика чи його анулювання не є обов`язком; списки згрупованих рекомендованих відправлень від 03.10.2019 та від 01.11.2019 з відтиском поштового штемпеля та фіскальні чеки від 04.10.2019 та від 04.11.2019 вважає належними та допустимими доказами, які підтверджують факт надіслання листів щодо проведення донарахування орендної плати.

Третя особа у поясненнях підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Крім того, у письмових поясненнях ствердила про належність доказів надсилання попередження від 20.05.2019 відповідачу та долучила копію витягу з журналу вихідної кореспонденції з 09.08.2018.

Обставини справи.

03.05.2019 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (Орендодавець) та Фізична особа-підприємець (Орендар) уклали договір № Г-122-2019 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкрито літнього майданчика (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору предметом такого є надання Орендодавцем Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення відкритого літнього майданчика на умовах оренди на терміни відповідно до паспорта відкритого літнього майданчика від 02.04.2019 № 122-2019.

Згідно з пунктом 2.1 договору Орендодавець зобов`язується надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 64, 20 кв.м (ділянка № 1 15,70 кв.м, ділянка № 2 48, 50 кв.м) (тротуар, газон, тощо) для розміщення відкритого літнього майданчика за адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 14.

Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування об`єктом площею 64,20 м2 щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 4 666, 78 грн (пункт 3.1 договору).

Пунктом 4.5 договору сторони передбачили, що при невідповідності встановленого літнього майданчика погодженому проекту ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту, до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

Розділом 7 встановлено термін дії договору: з 01.04.2019 до 31.10.2019; з 01.04.2020 до 31.10.2020.

Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради видано паспорт №122-2019 від 02.04.2019 відкритого літнього майданчика біля об`єкту ресторанного господарства площею 64,20 кв.м, розташованого на вул. Вірменській, 14 у м. Львові. Встановлено термін його дії: з 01.04.2019 до 31.10.2019; з 01.04.2020 до 31.10.2020.

Відповідно до проекту літнього майданчика на вул. Вірменській, 14 у м. Львові проектований майданчик складається з двох ділянок і займає загальну площу 64, 2 кв.м (1 ділянка 15,7 кв.м; 2 ділянка -48, 5 кв.м).

Архітектурно-художніми вимогами № 68 від 01.06.2017 на розробку проекту влаштування відкритого літнього майданчика та благоустрою прилеглої території за адресою вул. Вірменська, 14 передбачено сонцезахисні елементи діл. № 1 навісна маркіза з тентовим накриттям, без використання фірмових брендів, діл. № 2 парасолі з тентовим накриттям, без використання фірмових брендів.

Згідно з актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 14.05.2019, складеним головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації О. Ковальською, провідним спеціалістом відділу землеустрою департаменту містобудування Г. Думинцем, інженером з об`єктивного нагляду КП Адміністративно-технічного управління О. Оліярник, при проведенні обстеження літнього майданчика ФОП Іващук Н.М. за адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 14 встановлено, що на ділянці № 2 встановлено 3 шатра з тентовим покриттям на металевих опорах з металевим каркасом, замість погоджених парасоль. До акта долучена фотофіксація (а.с. 208).

В матеріалах справи наявна копія листа Галицької районної адміністрації ЛМР №31вих 2439 від 20.05.2019, адресованого відповідачу на адресу: 79024, м. Львів, вул. Підголоско, 17/42, в якому зазначено про виявлені під час проведеного обстеження невідповідності літнього майданчика погодженому проекту та вимога у термін до 26.05.2019 привести літній майданчик у відповідність до погодженого проекту. До листа додано копію фіскального чеку від 20.05.2019. У фіскальному чеку відображено, що поштове відправлення скеровано ФОП Іващук Н.М., 79024 Львів (а.с. 33).

Комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова вирішено провести донарахування орендної плати по договору, укладеному з відповідачем за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 у сумі 4 666, 78 грн (акт № 68 від 28.05.2019).

В акті повторного обстеження від 02.07.2019 зазначено про виявлення таких же самих порушень, що і в акті від 14.05.2019. Акт складений та підписаний провідним спеціалістом відділу художнього оформлення міста та розміщення тимчасових споруд управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування ЛМР В. Подашем, головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації О. Ковальською та інженером з об`єктивного контролю відділу аналізу благоустрою території О. Оліярник (а.с. 38). До акту долучено фотофіксацію.

06.08.2019 складено акт обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту, в якому зафіксовано, що на ділянці №2 встановлено брендові парасолі. До акта долучено фотофіксацію.

01.10.2019 складено ще один акт, в якому зазначено про виявлення таких же самих порушень, що і в акті від 06.08.2019. До акта долучено фотофіксацію.

На підставі зазначених актів обстеження від 14.05.2019, 02.07.2019 та від 06.08.2019 комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова згідно з актом №154 від 01.10.2019 здійснено донарахування ФОП Іващук Н.М. орендної плати відповідно до договору оренди № Г-122-2019(П) за період з 14.05.2019 по 06.08.2019 у розмірі 116 518, 96 грн.

Згідно з актом № 163 від 22.10.2019 комісією проведено донарахування орендної плати на суму 77 227, 68 грн по договору оренди № Г-122-2019 (П) за період з 07.08.2019 по 01.10.2019.

Листом № 2302-вих-4613 від 02.10.2019 УКВ звернулося до ФОП Іващук Н.М. з вимогою перерахувати 116 518, 96 грн донарахованої орендної плати за період з 14.05.2019 по 06.08.2019 відповідно до актів обстеження.

В додатках до листа зазначено про долучення, зокрема, рахунку -фактури, акту виконаних робіт, акту звірки, копій актів обстеження від 14.05.2019, 02.07.2019 та від 06.08.2019 (а.с. 50).

Як доказ скерування зазначеного листа, долучено список згрупованих відправлень з відтиском поштового штемпеля.

Відповідач підтвердила факт отримання зазначеного листа в жовтні 2019 року.

04.11.2019 позивач скерував відповідачу ще один лист № 2302-вих-5009 від 31.10.2019 з вимогою перерахувати 77 227, 68 грн донарахованої орендної плати за період з 07.08.2019 по 01.10.2019 відповідно до акту обстеження від 01.10.2019.

Як доказ надсилання долучено список згрупованих відправлень з відтиском поштового штемпеля.

Згідно з довідкою Управління комунальноії власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради №4-2302-14234 від 13.05.2021 станом на 30.04.2021 заборгованість ФОП Іващук Н.М. за договором № Г-122-2019(П) від 03.05.2019 становить 193 746, 64 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата за користування майном, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата з урахуванням її індексації є однією з істотних умов договору оренди.

Згідно з частиною 1 статті 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Відповідно до частин 1, 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Ухвалою Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009 затверджений Порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об`єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності (далі Порядок).

Матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали договір № Г-122-2019(П) від 03.05.2019 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика площею 64, 20 кв.м за адресою вул. Вірменська, 14 у м. Львові, за користування якими відповідач мав сплачувати щомісячно до 25 числа поточного місяця орендну плату в розмірі 4 666, 78 грн.

Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради видало відповідачу паспорт №122-2019 відкритого літнього майданчика біля об`єкту ресторанного господарства площею 64, 20 кв.м, розташованого на вул. Вірменській, 14 у м. Львові. Встановлено термін його дії: з 01.04.2019 до 31.10.2019, з 01.04.2020 до 31.10.2020.

Відповідно до пунктів 4.2.1 - 4.2.2 Порядку отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об`єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності (далі - Порядку) районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам, звертаються до суб`єктів підприємницької діяльності з вимогою щодо усунення порушень у визначений термін, а у разі невиконання цієї вимоги - вносять подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу.

Всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб`єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представникам особисто і реєструються у відповідному журналі (підпункт 4.2.4 Порядку).

Підпунктом 4.2.8 Порядку передбачено, що щороку після встановлення відкритого літнього майданчика представник управління архітектури департаменту містобудування та відповідної районної адміністрації (член комісії) здійснюють його перевірку за місцем встановлення літнього майданчика на відповідність об`єкта погодженому проекту, про що складається відповідний акт.

Згідно з підпунктом 4.2.9 Порядку у разі встановлення невідповідності об`єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця. Протягом цього терміну суб`єкт господарювання зобов`язаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі неприведення об`єкта у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення паспорта відкритого літнього майданчика -він скасовується.

Про призупинення або анулювання паспорта відкритого літнього майданчика орган, що його видає, повідомляє заявника, управління комунальної власності департаменту економічної політики та районну адміністрацію (підпункт 4.2.10 Порядку).

Відповідно до підпункту 5.1.3 пункту 5.1 Порядку паспорт відкритого літнього майданчика скасовує управління архітектури департаменту містобудування до закінчення терміну дії за поданням відповідних районних адміністрацій інформації про не приведення фактично встановлених літніх майданчиків до погоджених проектів впродовж термінів, встановлених для усунення виявлених відхилень.

Акти обстеження літнього майданчика відповідача, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 14, від 14.05.2019, 02.07.201099, 06.08.2019 та 01.10.2019, на які посилається позивач як на докази невідповідності літнього майданчика погодженому проекту (встановлення на 2 ділянці трьох шатр з тентовим покриттям на металевих опорах з металевим каркасом замість погоджених парасоль та встановлення брендових парасоль) не місять підпису уповноваженої особи відповідача.

Тобто обстеження літнього майданчика проведене за відсутності представника відповідача.

У судових засіданнях Іващук Н.М. ствердила, що ні вона, ні працівники закладу не були повідомлені та не були залучені під час обстеження літнього майданчика.

Позивач та третя особа посилались на те, що Порядком не передбачено залучення орендарів до проведення обстеження відкритих літніх майданчиків та не передбачено надсилання актів обстеження орендареві.

Суд вважає, що акти обстеження не є належними та допустимими доказами у цій справі, є такими, що складені в односторонньому порядку та відхиляє як необґрунтовані доводи позивача, враховуючи таке.

Верховний Суд у постанові від 16.04.2018 у справі №914/1755/17 висловив позицію, що відповідач, як користувач об`єктом благоустрою, повинен бути обізнаним про виявлені контролюючими органами порушення правил користування ним об`єктами благоустрою для своєчасного усунення таких порушень.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем та третьою особою, що після складання актів обстеження від 14.05.2019, 02.07.2019, 06.08.2019, 01.10.2019 вони не надсилалися відповідачу.

Також провівши аналіз пункту 4.5 договору, в якому зазначено, що відсутність підпису орендаря чи його представника на актах про порушення не є підставою для незастосування штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що і договором передбачено обов`язок складання актів за обов`язковою участю орендаря чи його представника. Відсутність підпису, а не відсутність орендаря чи його представника, не є підставою для незастосування штрафних санкцій.

Лише 04.10.2019 позивач надіслав відповідачу лист від 02.10.2019 про нарахування 116 518, 96 грн заборгованості, до якого долучив копії актів обстеження від 14.05.2019, 02.07.2019 та 06.08.2019, а 04.11.2019 надіслав лист від 31.10.2019, до якого долучив акт обстеження від 01.10.2019.

Відповідач у судових засіданнях підтвердила отримання листа у жовтні 2019 року.

Проте повідомлення відповідача у жовтні 2019 року про обстеження, які здійснювались ще з травня 2019 року та за якими уже здійснено нарахування не можуть судом братись до уваги.

Крім того, долучена до акта від 06.08.2019 фотофіксація містить дату 07.08.2019 (тобто не в день обстеження), а фотофіксація до акта від 01.10.2019 дати взагалі не містить.

Позивач ствердив, що третя особа 20.05.2019 надіслала відповідачу лист-вимогу №31-вих-2439, в якому зазначено про виявлені порушення та встановлено строк до 26.05.2019 усунути порушення.

Відповідач заперечує факт отримання листа - вимоги №31-вих-2439 від 20.05.2019.

Як доказ надсилання відповідачу листа - вимоги №31-вих-2439 від 20.05.2019 позивач надав суду фіскальний чек від 20.05.2019 та журнал вихідної кореспонденції.

Враховуючи подані докази, факт надсилання листа є підтвердженим. Проте у фіскальному чеку зазначено індекс, куди відправлення скеровано 79024. У журналі вихідної кореспонденції індекс не зазначено. В той час, як і в договорі, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань індексом відповідача зазначено 79020.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Надаючи оцінку поданим позивачем доказам відправлення поштової кореспонденції, а саме: фіскальний чек, журнал вихідної кореспонденції, які подані позивачем на підтвердження факту надсилання відповідачу листа від 20.05.2019 у сукупності з встановленим фактом зазначення неправильного індексу отримувача та неодноразових заперечень відповідача щодо отримання зазначеного листа, дозволяє суду дійти висновку, що факт неотримання відповідачем листа від 20.05.2019 скоріше був (мав місце), аніж не був.

Тобто більш вірогідними є докази того, що відповідач не знав про перевірку та виявлені порушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази призупинення дії дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика відповідно до положень п. 4.2.9 Порядку, згідно з яким у разі встановлення невідповідності об`єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця.

Пунктом 4.2.2. Порядку передбачено, що районні адміністрації у разі невиконання вимоги повинні вносити подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу. Однак дказів виконання пункту 4.2.2. Порядку матеріали справи також не містять.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у листі від 20.05.2019 встановлено строк для усунення порушень до 26.05.2019.

Беручи до уваги нормативні строки пересилань поштових відправлень та вихідні дні (25-26.05.2019), суд дійшов висновку, що передбачений строк для усунення порушень 4 робочі дні після надсилання поштової кореспонденції суперечить принципам добросовісності та розумності.

Тобто третя особа не виконала покладеного на неї обов`язку та не надала можливості відповідачу добровільно усунути невідповідності.

Матеріали справи не містять і виконання пункту 4.2.8 Порядку, яким передбачено складання акта за результатами щорічної перевірки після встановлення відкритого літнього майданчика, яка повинна здійснюватись представником управління архітектури департаменту містобудування та відповідної районної адміністрації (член комісії) за місцем встановлення літнього майданчика на відповідність об`єкта погодженому проекту.

Слід зазначити, що суд також повинен керуватись принципами розумності та справедливості.

Позивач не довів правомірності нарахування десятикратної орендної плати по двох ділянках, в той час, як порушення виявлено лише на ділянці № 2.

За таких обставин суд вважає, що всупереч приписів договору, обстеження проведено без участі орендаря, позивач не довів належного повідомлення відповідача як орендаря про виявлені порушення, не встановив розумний (необхідний) термін для їх усунення, не вніс подання про скасування дозволу, не призупиняв його та в подальшому не скасував, не надав доказів проведення щорічної перевірки, відтак не довів правомірність здійснених нарахувань орендної плати у збільшеному у 10 разів розмірі на суму 193 746, 64 грн.

Оскільки судове рішення повинно бути не тільки формально законним, а й справедливим по своїй суті, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Щодо поданої відповідачем заяви про необхідність застосування позовної давності, суд відхиляє таку, оскільки десятикратний розмір орендної плати не є штрафною санкцією, тому слід застосовувати загальну позовну давність.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення, з врахуванням Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р, складено 01.03.2022.

Суддя Галамай О.З.