ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3811/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за учасстю секретаря судового засідання Потребенко О.М.,

розглянувши справу № 916/3811/21 за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом: регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях /, адреса 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Системс /, адреса 07400, Київська обл., м. Бровари (з), вул. Січових Стрільців, 1/

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державного підприємства Адміністрація морських портів України /, адреса 01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, e-mail: /

про стягнення заборгованості у розмірі 638 334,01 грн

за участі представників сторін:

від позивача: Іванова Т.В., в порядку самопредставництва;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від третьої особи: Андреєв А.Е., в порядку самопредставництва.

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 3931/21/ до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Сеплай Системс» про заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року у розмірі 638 334,01 грн, з яких: 161 104,99 грн заборгованість з орендної плати, 366 166,06 грн неустойка, 11 062,96 грн пеня та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 5, 509, 526, 549, 533, 610, 759, 762 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218, 222 ГК України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою суду від 15.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3811/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін призначено на 19.01.2022 р. о 14:00 год; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - державне підприємство Адміністрація морських портів України.

14.01.2022 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи /вх. № 1115/22/, в яких ДП «Адміністрація морських портів України» пояснює, що у провадженні Господарського суду Одеської області знаходилася справа № 916/2715/20 стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року за період з 12.04.2019 року по 16.07.2020 року, про розірвання договору та повернення майна. Рішенням у даній справі позовні вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено, проте станом на теперішній час рішення не виконано, майно неповернуто. Третя особа також зазначає, що у провадженні суду перебуває справа № 916/2611/21 про стягнення з відповідача заборгованості за спірним договором на користь ДП «Адміністрація морських портів України» як балансоутримувача майна.

19.01.2022 року судове засідання у справі № 916/3811/21 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 19.01.2022 року по 21.01.2022 року включно. Після виходу судді з лікарняного ухвалою суду від 24.01.2022 року призначено судове засідання по справі в межах строків спрощеного провадження, визначених положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, на 14.02.2022 року на 11:00 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Всі ухвали суду по справі № 916/3811/21, зокрема про відкриття провадження у справі від 15.12.2021 року направлялись учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (07400, Київська обл., м. Бровари (з), вул. Січових Стрільців, 1, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

06.01.2022 року на адресу Господарського суду Одеської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 285 з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "адресат відсутній за вказаною адресою".

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.12.2021 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3811/21, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 25.04.2018 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області /орендодавець/ та товариством з обмеженою відповідальністю „ЮНАЙТЕД СЕПЛАЙ СИСТЕМС /орендар/ укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв.№ 073000, реєстровий № 38727770.10.АААИГА987, площею 142,68 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6, що обліковується на балансі ДП „Адміністрація морських портів України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ «Експертне агентство «Укрконсалт» станом на 31 жовтня 2017р. та становить 2 109 971,00 грн /п. 1.1 договору/.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Пунктом 3.3 договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщуються на веб-сайті Фонду державного майна України.

Положенням п. 3.6 договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається орендодавцеві, 30% - балансоутримувачу.

Згідно п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку спалити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету балансоутримувачу (п.3.11 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату Балансоутримувачу.

Пунктом 8.2 договору визначено, що орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкта оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення /п. 10.11 договору/.

Згідно акту приймання-передавання від 25.04.2018 року, регіональне відділення виконало свої зобов`язання щодо передачі об`єкту оренди у повному обсязі.

24.04.2019 року у договір оренди були внесені зміни щодо зміни адреси орендаря.

19.06.2020 року позивач направляв відповідачу претензію (пропозицію) вих. № 11-06-02348 з вимогою сплатити до державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 127 140,35 грн та пеню у розмірі 4 205,06 грн.

Відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 р., яке набрало законної сили 20.04.2021 р. у справі за № 916/2715/20 задоволено позов регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та стягнуто з ТОВ «Юнайтед Сеплай Системе» на його користь заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 25.04.2018 року на загальну суму 158 859,14 грн., з яких: заборгованість по орендній платі - 153 449,10 грн., пеня - 5 410,04 грн.; розірвано вказаний договір та зобов`язано ТОВ «Юнайтед Сеплай Системе» повернути державне майно згідно вказаного договору, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв. №073000, реєстровий №38727770.10АААИГА987. площею 142.68 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6. яке обліковується на балансі ДП «Адміністрація морських портів України».

Згідно з ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної процесуальної норми, неодмінною умовою її застосування є участь тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини, як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для справи, що розглядається.

Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі де брали участь ті ж самі особи, що і у даній справі, а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдінг проти України, а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення одним з основоположних аспектів верховенства права принципу юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

В силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Враховуючи, що під час розгляду справи № 916/2815/20 приймали участь тобто ті самі особи, які приймають участь під розгляду даної позовної заяви, обставини встановлені рішеннями суду у зазначеній справі мають преюдиційне значення.

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини щодо заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Системс перед регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях з орендної плати за період з 12.04.2019 року по 16.07.2020 року у розмірі 153 449,10 грн. та пені за період з 12.04.2019 року по 16.07.2020 року у розмірі 5 410,04 грн.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №65463066 з виконання наказу Господарського суду Одеської області 27.04.2021 року у справі № 916/2715/20 про повернення майна.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року у розмірі 638 334,01 грн, з яких: 161 104,99 грн заборгованість з орендної плати, 366 166,06 грн неустойка, 11 062,96 грн пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року, за умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху (першого рівня) в будівлі Морського вокзалу, інв.№ 073000, реєстровий № 38727770.10.АААИГА987, площею 142,68 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6, що обліковується на балансі ДП „Адміністрація морських портів України.

Частинами першою та шостою статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з преамбулою Закону України Про оренду державного та комунального майна цей Закон регулює: правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати в сумі 261 104,99 грн, який виник у період з липня 2020 року по квітень 2021 року, суд зазначає, що розрахунок здійснено вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому жодних заперечень щодо обставин викладених вище, відповідачем до суду не надано.

Стосовно вимог позивача про стягнення неустойки та пені, господарський суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Пунктом 8.2 договору визначено, що орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкта оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Згідно п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення /п. 10.11 договору/.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми пені на підставі п. 3.7 договору, який становить 11 062,96 грн за період з 12.11.2020 року по 12.05.2021 року, судом встановлено його правильність. У зв`язку із чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми неустойки на підставі п. 10.11 договору, який становить 366 166,06 грн за період з 21.04.2021 року (дата набрання рішенням Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 р. у справі № 916/2715/20 законної сили) по 30.10.2021 року (дата закінчення розрахунку), судом встановлено його правильність. У зв`язку із чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням вказаного, проаналізувавши встановлені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 9 575,01 грн, що вбачається із платіжного доручення № 2623 від 01.12.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях у повному обсязі, судовий збір у розмірі 9 575,01 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Системс /, адреса 07400, Київська обл., м. Бровари (з), вул. Січових Стрільців, 1/ на користь Державного бюджету України /отримувач ГУК в Од. обл/м. Одеса/22080300, код отримувача 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA0015744/ заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.04.2018 року у розмірі 638 334,01 грн /шістсот тридцять вісім тисяч триста тридцять чотири гривні 01 копійка/, з яких: 261 104,99 грн заборгованість з орендної плати, 366 166,06 грн неустойка, 11 062,96 грн пеня.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Юнайтед Сеплай Системс /, адреса 07400, Київська обл., м. Бровари (з), вул. Січових Стрільців, 1/ на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях /, адреса 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, e-mail: / судовий збір у розмірі 9 575,01 грн /дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 01 копійка/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 21 лютого 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко