ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9646/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф", м. Тернопіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паудер", с. Надія Дніпропетровської області

про стягнення 76 949,78 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паудер" заборгованість у розмірі 76 949,78 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 46 815,00 грн.;

- пеня у розмірі 30 134,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №б/н від 01 грудня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

На підставі пункту 5.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 30 134,78 грн. за загальний період з 28.12.2018 по 14.12.2021.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 справу №904/9646/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2021 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надія, вул. Вишнева, 11.

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №707, ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі не вручена відповідачу.

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ч. 10 статті 242 цього Кодексу).

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи у Єдиному державному реєстрі зазначаються на підставі поданих нею документів.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила). Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

Процедура вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає, окрім іншого, повідомлення одержувача через абонентську поштову скриньку (ст.ст. 19, 23 Закону України "Про поштовий зв`язок", п.п. 101, 110 Правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також ухвалу суду від 24.12.2021 по справі №904/9646/21 в електронному вигляді направлено на електронну адресу відповідача, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1. Документ доставлено до електронної скриньки 24.12.2021

Пунктом 2 ч.6 ст.242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Крім того, згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень №744, позовна заява з додатками вручена відповідачу 08.01.2022.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паудер" (покупець) укладено договір поставки №б/н (а.с. 6-8).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується протягом дії даного договору поставити та передати у власність покупцю вапняк флюсовий (некондиційний) фракції 0-5мм (надалі іменується - товар) за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджується сторонами в рахунках та/або видаткових накладних та/або специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, установлених даним договором.

Загальний обсяг товару, що продається за даним договором, визначається протягом терміну дії договору з урахуванням кількості й асортименту (номенклатури) товару по всіх переданих, відповідно до умов даного договору, видаткових накладних (п. 1.2 договору).

Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством (п. 1.3 договору).

За умовами п. 2.1 договору оплата товару здійснюється покупцем протягом 10 днів з моменту його отримання.

Загальна ціна даного договору визначатиметься виходячи з цін на товар, асортименту і загальної кількості товару всіх партій, проданого протягом дії цього договору (п. 3.1 договору).

Постачальник зобов`язаний передати товар покупцю у відповідній кількості у термін, визначений замовленням. У разі відсутності у постачальника замовленої кількості товару, термін передачі товару покупцю відкладається (п. 4.1 договору).

Покупець зобов`язаний прийняти товар, здійснити перевірку його кількості.

Відповідно до п. 4.2, 4 3, 4.4 договору у разі виникнення претензій щодо отриманого товару, покупець зобов`язаний протягом 3-х (трьох) днів з дати виявлення в установленому порядку, повідомити про це уповноваженого представника постачальника. Претензії подані з порушенням вказаного строку не приймаються. У разі необхідності видаткова накладна на товар в межах одного місяця може виписуватись на декілька партій товару, які фактично відвантажені або будуть відвантажені.

Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків цього договору відповідно діючому законодавству України (а.с. 5.1 договору).

У разі порушення покупцем строку платежу, визначеного п. 2.1 цього договору, покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нараховується пеня, від вартості несплаченої партії товару за кожний день прострочення платежу (п. 5.2 договору).

Сплата неустойки або відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором (п. 5.3 договору).

В п. 5.4 договору сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату товару по даному договору, відповідно до ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежуються строком нарахування та припиняється в день повного виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Даний договір вступає в законну силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року. У разі відсутності до дати закінчення строку дії договору офіційного письмового повідомлення від будь-якої із сторін про припинення дії даного договору, строк дії договору вважається щорічно автоматично продовженим на наступний рік (п. 7.1 договору).

Жодна із сторін в односторонньому порядку не вправі відмовитися від виконання своїх обов`язків, за винятком випадків, передбачених законодавством України (п. 7.2 договору).

01 грудня 2018 року до договору №б/н від 01.12.2018 сторонами підписано Специфікацію №1 (а.с. 9).

Згідно цієї специфікації поставляється вапняк флюсовий (некондиційний) фракції 0-5мм, кількість - 468,15тонн, ціна за 1 тонну з ПДВ - 100,00рн, загальна сума з ПДВ - 46815,00грн.

На виконання умов договору №б/н від 01.12.2018 та Специфікації №1 від 01.12.2018 позивач поставив відповідачу вапняк флюсовий (н) фр. 0-5мм у кількості 468,15 тонн, на загальну суму 46 815,00грн., що підтверджується видатковими накладними:

№РН-0000292 від 18.12.2018, на суму 20 285,00грн.;

№РН-0000293 від 19.12.2018, на суму 26 530,00грн. (а.с. 10, 11).

Сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 18.08.2021 (а.с. 12). Сума заборгованості складає 46815,00грн.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором №б/н від 01.12.2018 у сумі 46 815,00грн. відповідачем не сплачена.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлений товар та пені за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи умови п. 2.1 договору строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав 28.12.2018 та 29.12.2018, прострочка з 29.12.2018 та з 30.12.2018 відповідно.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 46 815,00грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 46 815,00грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 30 134,78грн. за загальний період з 28.12.2019 по 14.12.2021.

В п. 5.4 договору сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату товару по даному договору, відповідно до ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежуються строком нарахування та припиняється в день повного виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку пені не вірно визначено період прострочки, так:

на суму боргу 20285,00грн. за період з 29.12.2018 по 14.12.2021 (1082 дн.) нарахуванню підлягає пеня у сумі 13 045,85грн.;

на суму боргу 26530,00грн. за період з 30.12.2018 по 14.12.2021 (1081 дн.) нарахуванню підлягає пеня у сумі 17036,02грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 30 081,87 грн.

В решті вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 76896,87грн, з яких: основний борг у сумі 46 815,00грн, пеня у сумі 30 081,87грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №5338 від 15.12.2021 (а.с. 15).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 268,44грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паудер" про стягнення 76 949,78 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паудер" (53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надія, вул. Вишнева, 11; ідентифікаційний код 34031314) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (47707, м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 8; ідентифікаційний код 37306789) основний борг у сумі 46 815 (сорок шість тисяч вісімсот п`ятнадцять)грн. 00коп., пеню у сумі 30 081 (тридцять тисяч вісімдесят одна)грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 268 (дві тисячі сто двісті шістдесят вісім)грн. 00коп. 44коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 21.02.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва