ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

21 лютого 2022 року м. ХарківСправа № 922/434/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (вх. № 3864 від 17.02.2022) про забезпечення

позову Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті Люкс", м.Харків,
про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора; повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 434/22 від 03.02.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті Люкс", м.Харків, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Дергачівської міської ради Зоткіна С.В. від 21.07.2020 (індексний номер рішення: 53279991 з відкриттям розділу та реєстрацією об`єкта нерухомого майна 101) щодо реєстрації права власності за TOB "Ріелті Люкс" на багатоквартирний житловий будинок літ. "Ж-2", що складається з квартир № 1-:-18 та нежитлових приміщень цок.пов. № 1-:-12, 1-го пов. № 1-:-40, 2-го пов. № 1-:-15, об`єкт житлової нерухомості: Так загальною площею 3154,8 кв.м на підставі довідки та технічного паспорту від 30.06.2020, виданих ТОВ "Пріма-КР", з одночасним припиненням права власності;

- ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні територіальною громадою належною їй земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ "Ріелті Люкс" () повернути Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради земельну ділянку розташовану за адресою: м. Харків, вул. Юлія Чигирина, 13, що має наступні координати поворотних точок "СК-63":

Система координат СК-63

№ Х Y

19 5531048.494 5353453.518

20 5531067.177 5353458.279

21 5531065.570 5353464.587

22 5531066.345 5353464.785

23 5531059.059 5353493.248

24 5531064.487 5353495.806

25 5531056.296 5353513.186

26 5531032.600 5353502.018

27 5531040.791 5353484.638

з приведенням її у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного захоплення, включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на вказаній земельній ділянці самочинно проводиться будівництво багатоповерхових житлових будинків, а саме житлового комплексу "IT-Парк, земельна ділянка самовільно зайнята та не є сформованою, право власності ТОВ "Ріелті Люкс" на багатоквартирний житловий будинок літ. "Ж-2", що складається з квартир № 1-:-18 та нежитлових приміщень цок.пов. № 1-:-12, 1-го пов. № 1-:-40, 2-го пов. № 1-:-15, зареєстровано в порушення вимог ст.ст. 3, 10, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Ухвалою Господарського суду Харківської обалсті від 08.02.2022 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/434/22 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 10.03.2022 об 11:30. Даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено на стороні відповідача державного реєстратора Дергачівської міської ради Зоткіна Сергія Володимировича.

17.02.2022 прокурором було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 3864) шляхом заборони відповідачу "Ріелті Люкс" () та іншим особам проведення будівельних робіт, шляхом зобов`язання не здійснювати (не проводити) будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, що має координати поворотних точок "СК-63":

Система координат "СК-63"

№ Х Y

19 5531048.494 5353453.518

20 5531067.177 5353458.279

21 5531065.570 5353464.587

22 5531066.345 5353464.785

23 5531059.059 5353493.248

24 5531064.487 5353495.806

25 5531056.296 5353513.186

26 5531032.600 5353502.018

27 5531040.791 5353484.638

до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

В якості забезпечення позову прокурор також просить накласти арешт у формі заборони на відчуження, заборони на зміну, в тому числі поділу, об`єднання об`єкту, зміни опису об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 - літ. "Ж-2" за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, що складається з квартир №1-:-18 та нежитлових приміщень цок.пов. № 1-:-12, 1-го пов. № 1-:- 40, 2-го пов. 1-:-15, загальною площею 3154,8 кв.м, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

Заяву обгрунтовано тим, що ТОВ "Ріелті Люкс" незаконно зареєстровано право власності на нежитлові будівлі на підставі неналежних документів, а також здійснюється самочинне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці по вул. Чигирина, 13 в м. Харкові,з використанням останньої не за цільовим призначенням в порушення вимог земельного та містобудівного законодавства. А відтак, на думку прокурора, існує достатньо обґрунтоване припущення, що дії з продовження будівельних робіт можуть мати наслідком завершення будівництва багатоквартирного будинку, що надасть можливість відповідачу здійснити відчуження новостворених об`єктів нерухомості, які на даний час зареєстровані за відповідачем оспорюваними у даній справі рішеннями державних реєстраторів, що унеможливить ефективний захист прав та інтересів, за захистом яких звернувся прокурор з позовом в межах даної справи, оскільки зумовить необхідність звернення для захисту цих прав та інтересів з відповідними позовами до нових власників нерухомості.

Розглянувши заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова (вх.№ 3864 від 17.02.2022) про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь прокурора та позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Слід зауважити, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна достатньо обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Предметом позову у даній справі є:

- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Дергачівської міської ради Зоткіна С.В. від 21.07.2020 (індексний номер рішення: 53279991 з відкриттям розділу та реєстрацією об`єкта нерухомого майна 101) щодо реєстрації права власності за TOB "Ріелті Люкс" на багатоквартирний житловий будинок літ. "Ж-2", що складається з квартир № 1-:-18 та нежитлових приміщень цок.пов. № 1-:-12, 1-го пов. № 1-:-40, 2-го пов. № 1-:-15, об`єкт житлової нерухомості: Так загальною площею 3154,8 кв.м на підставі довідки та технічного паспорту від 30.06.2020, виданих ТОВ "Пріма-КР", з одночасним припиненням права власності;

- усунення перешкод у користуванні територіальною громадою належною їй земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ "Ріелті Люкс" () повернути Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради земельну ділянку розташовану за адресою: м. Харків, вул. Юлія Чигирина, 13, що має відповідні координати поворотних точок "СК-63", з приведенням її у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного захоплення, включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт.

Зважаючи на те, що прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся прокурор до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе прокурор (позивач) їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

Суд зауважує, що судове рішення про забезпечення позову є винятковим екстраординарним заходом, який не повною мірою узгоджується з деякими визначеними в ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами (принципами) судочинства, як-то рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому таке судове рішення стає обов`язковим до виконання до його апеляційного перегляду.

Тобто інститут забезпечення позову є однією із гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, механізмом, який покликаний гарантувати у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. ( ч.4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.( Постанова Верховного суду від 11.01.2022 у справі № 640/18852/21)

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

А отже, на підтвердження застосування заходів забезпечення позову в даному разі суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся прокурор до суду. Більш за те, забезпечення позову має бути максимально обґрунтованим, тобто заявник повинен аргументувати, чому саме невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся прокурор до суду без нових звернень до суду.

В своїй заяві про забезпечення позову прокурор просить: заборонити відповідачу TOB "Ріелті Люкс" () та іншим особам проведення будівельних робіт, шляхом зобов`язання не здійснювати (не проводити) будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13 до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили; накласти арешт у формі заборони на відчуження, заборони на зміну, в тому числі поділу, об`єднання об`єкту, зміни опису об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 - літ. "Ж-2" за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, що складається з квартир №1-:-18 та нежитлових приміщень цок. пов. № 1-:-12, 1-го пов. № 1-:-40, 2-го пов. 1 -:-15, загальною площею 3154,8 кв.м, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

В той же час, суд звертає увагу на те, що прокурором в установленому законом порядку не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача в обраний останнім спосіб.

Окрім того, прокурором не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо здійснення відповідачем дій, спрямованих на відчуження об`єктів нерухомого майна, доказів того, що існує реальна загроза здійснення будівництва до закінчення розгляду даної справи, а також не надано доказів на підтвердження проведення на даний час на спірній земельній ділянці підготовчих, будівельних, демонтажних або земельних робіт саме відповідачем.

Тобто, прокурором не підтвержено достовірними доказами наявність фактичних обставин , з якими пов"язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Досліджуючи подані прокурором докази, суд зазначає, що одне лише посилання на сайт забудовника та сайт ЛУН, не може розглядатися в якості належного та допустимого доказу на підтвердження викладених обставин та навіть при їх наданні, роздруківки з інтернет-сторінок, які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Вони визнаються доказом, якщо виготовлені, видані й засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу (постанова КЦС від 07 липня 2021 року у справі № 587/2051/18).

З акту обстеження земельних ділянок за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, 11, 13 від 22.11.2021 вбачається, що головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Марковим Андрієм Юрійовичем встановлено, що по вул. Чигирина Юлія, 13 за іншими фізичними та юридичними особами зареєстровано право власності на велику кількість нежитлових приміщень в літ. "Ж-1", літ. "Д-10", літ. "Е-5", літ. "К-1", літ. "В-1", літ. "Г-1". Також розташовані за вказаною адресою нежитлові приміщення в літ. "Л-13" по вул. Чигирина Юлія, 13, корпус 2 зареєстровані за ТОВ Маяк Інвест Холдинг" та багатоквартирний житловий будинок літ. "Ж-2" по вул. Чигирина Юлія, 13, корпус 3 зареєстрований за ТОВ "Ріелті Люкс".

Згідно з кадастровою зйомкою на території будівельного майданчику за адресою: вул. Чигирина Юлія, 11, 13 у м. Харкові, виконаної ТОВ "Армадабудпроект", площа земельної ділянки складає 0,4894 га (на зйомці № 1), площа земельної ділянки складає 0,8219 га на зйомці № 2) по вул. Чигирина, 11, 13.

На земельній ділянці площею 0,4894 га розташовані будівлі. На земельній ділянці площею 0,8219 га розташовано багатоповерхову будівлю та розпочато будівництво іншої будівлі.

Проте, з вказаного акту не вбачається, що на земельній ділянці 0,8219 га проводяться будь-які будівельні роботи саме відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріелті Люкс".

Суд звертає увагу, що з протоколу огляду від 09.12.2021, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського РС м. Харків від 16.11.2021 по справі №638/16923/21, також не вбачається, що будівельні роботи на земельній ділянці по вул. Чигирина, 13 у м. Харкові здійснює саме ТОВ "Ріелті Люкс".

Отже, суд за поданими доказами, встановив знаходження об`єктів нерухомості на спірній земельній ділянці великої кількості інших фізичних та юридичних осіб не вбачає підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як заборона відповідачу та іншим особам проведення будівельних робіт на земельній ділянці , оскільки такий захід буде порушувати права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками цього провадження, що суперечить загальним принципам господарсько-процесуального судочинства.

Зокрема, Пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначив, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, крім іншого, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду щодо неправомірності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних робіт на земельній ділянці, як спрямованих на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, у тому числі осіб, уповноважених проводити земельні та інші роботи для негайної локалізації аварій (аварійних ситуацій), ліквідації наслідків або відвернення їх загрози, викладену в постанові від 13.04.2021 у справі № 910/10740/20.

Таким чином, заборона проведення будівельних робіт в якості забезпечення позову до встановлення судом незаконності будівництва за результатами розгляду справи по суті, може призвести до передчасних економічних та репутаційних ризиків для відповідача - ТОВ "Ріелті Люкс", а також виникнення небезпечних (аварійних) ситуацій.

Також суд зазначає, що предметом позовних вимог є скасування реєстрації права власності на нерухоме майно та повернення ділянки, на якій воно знаходиться. Тобто на цей час існує презумпція правомірності набуття права власності відповідача на нерухоме майно. Право власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже забезпечення позову по забороні TOB "Ріелті Люкс" та іншим особам проведення будівельних робіт, шляхом зобов`язання не здійснювати (не проводити) будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13 до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили; накладення арешту у формі заборони на відчуження, заборони на зміну, в тому числі поділу, об`єднання об`єкту, зміни опису об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 - літ. "Ж-2". може мати негативні правові наслідки, оскільки в цьому разі (в разі задоволення та накладення заборони) буде константовано неправомірність володіння спірним майном відповідачем, що може мати місце тільки за наслідками вирішення спору по суті.

В той же час, слід прийняти до уваги, що офіційним видом економічної діяльності відповідача є будівництво житлових і нежитлових будівель. Відповідно, вжиття заходів забезпечення позову визначених прокурором, може призвести до непередбачених фінансових витрат (збитків) відповідача у відносинах з замовниками та контрагентами з будівництва, необхідності консервації об`єктів будівництва (з метою недопущення руйнації та забезпечення заходів безпеки) та може призвести до повного зупинення господарської діяльності відповідача. А отже, вжиття заходів забезпечення позову до встановлення судом незаконності будівництва за результатами розгляду справи по суті, може призвести до передчасних економічних та репутаційних ризиків для відповідача.

Пи цьому суд враховує позицію Великої палати Верховного суду від 13.01.2022 № 11-167сап21 висловленою за результатами перегляду рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, щодо оцінки дій судді при постановленні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки фактично зупинено господарську діяльність відповідача:

" 68. Розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд має з урахуванням доказів , наданих позивачем на підтверження своїх вимог , пересвідчитися, зокрема в тому , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утрудення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою , позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати , що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову , суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й іншіх осіб , права яких можуть бути порушені у зв"язку із застосуанням відповідних заходів, Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб"єкта користуватись та розпоряджатись власним майном іноді призводить до незворотних наслідків."

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів держави чи позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова про забезпечення позову (вх. № 3864 від 17.02.2022).

Керуючись статтями 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова про забезпечення позову (вх. № 3864 від 17.02.2022) у справі № 922/434/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 21.02.2022.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.