РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/21020/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/21020/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

20 грудня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) надійшла позовна заява № НЮ-1/4443 від 17.12.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (відповідач) про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у розмірі 277 815,00 грн. (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були відправлені вагони з вантажем за залізничною накладною № 38756573, втім під час слідування вагонів було виявлено, що маса вантажу у вагонах № 95602181, № 95838751, № 95963112 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційні акти. Відтак, оскільки вантажовідправник неправильно зазначив відомості про масу вантажу, позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 277 815,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21020/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 200 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 року у справі № 910/21020/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 28.12.2021 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 12.01.2022 року (включно).

14.01.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.01.2022 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що комерційні акти складені з порушенням окремих розділів правил перевезення вантажів, тобто є такими, що складені з порушенням процесуальних правил складання таких актів, тому, на думку відповідача, позивачем не доведено факт невірного зазначення відповідачем маси вантажу у накладній № 38756573, відтак підстави для нарахування та стягнення штрафу відсутні. Вказаний відзив направлений відправленням «Укрпошта Стандарт» 12.01.2022 року за штриховим кодовим ідентифікатором 254, що підтверджується датою оформлення на конверті.

26.01.2022 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив № НЮ-1/303 від 21.01.2022 року.

01.02.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі залізничної накладної № 38756573 на адресу Адміністрації Одеського МТП для ТОВ «Зектер» (ТОВ «Новотех-Термінал») зі станції Мацеїв Львівської залізниці на станцію Одеса Порт Одеської залізниці було відправлено було відправлено вагони № 9562181, № 95838751, № 95963112 з вантажем - насіння масляних культур.

Під час оформлення перевізних документів відповідач зазначив масу у вагонах № 9562181, № 95838751, № 95963112 по 70200 кг у кожному.

В процесі перевезення вантажу 25.09.2021 року на станції Здолбунів Львівської залізниці виявлено, що зазначена в накладній № 38756573 маса вантажу у вагонах № 9562181, № 95838751, № 95963112 фактично складає: у вагоні № 95602181 - 76300 кг; у вагоні № 95838751 - 75850 кг; у вагоні № 95963112 - 75650 кг, у зв`язку з чим вагони були відчеплені, здійснено їх огляд та контрольне зважування на трьохплатформеній електронній тензометричній вазі, про що складені акти загальної форми № 8342, № 8343, № 8344, № 1095, № 1096, № 1097, а за результатами контрольного зважування - комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року.

Комерційний акт № 350002/84 від 25.09.2021 засвідчує, що під час комісійного зважуванні вагона № 9562181 на трьохплатформеній електронній тензометричній вазі було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: згідно перевізного документа маса нетто 70200 кг, тара 23300 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 76300 кг, маса брутто 99600 кг, тара 23300 кг, вантажопідйомність вагону 70,5 тонни, більше проти документа 6100 кг та вантажопідйомності на 5800 кг.

Комерційний акт № 350002/85 від 25.09.2021 засвідчує, що під час комісійного зважуванні вагона № 95838751 на трьохплатформеній електронній тензометричній вазі було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: згідно перевізного документа маса нетто 70200 кг, тара 23400 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 75850 кг, маса брутто 99250 кг, тара 23400 кг, вантажопідйомність вагону 70,5 тонни, більше проти документа 5650 кг та вантажопідйомності на 5350 кг.

Комерційний акт № 350002/86 від 25.09.2021 засвідчує, що під час комісійного зважуванні вагона № 95963112 на трьохплатформеній електронній тензометричній вазі було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою, а саме: згідно перевізного документа маса нетто 70200 кг, тара 23400 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 75650 кг, маса брутто 99050 кг, тара 23300 кг, вантажопідйомність вагону 70,5 тонни, більше проти документа 5450 кг та вантажопідйомності на 5150 кг.

Комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року підписані начальником станції Кіяшко В.Г. , агентом комерційним ОСОБА_2 та приймальником поїздів ОСОБА_3 , що є працівником станції. Агент комерційний ОСОБА_2 є працівником станції, який особисто здійснював перевірку та діяв відповідно до ч. 22 п. 2.1 Розділу 2 посадової інструкції, а саме виконував завдання та обов`язки згідно п. 2 Інструкції прийомоздавача вантажу, затвердженої наказом Укрзалізниці № 157-Ц від 02.04.2002 року та п. 4 зазначеної інструкції в частині підписання комерційних актів, як завідувач вантажного двору.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за неправильно зазначену у накладній № 38756573 масу вантажу у вагонах № 9562181, № 95838751, № 95963112, відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України, посилаючись на статтю 129 Статуту залізниць України та комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року. Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 277 815,00 грн.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем вказаного штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній № 38756573 у добровільному порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

У відповідності до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011 року ), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Судом встановлено, що накладна № 38756573 містить, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З огляду на наведене, при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника.

Водночас, відповідачем при заповненні залізничної накладної № 38756573 було допущено помилку у масі вантажу у вагонах № 95602181, № 95838751, № 95963112, що підтверджується комерційними актами № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року.

Отже, має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

Згідно з нормами статті 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У відповідності до накладної № 38756573 розмір провізної плати за вагони № 95602181, № 95838751, № 95963112 становить по 18 521,00 грн. за кожний.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Підсумовуючи викладене, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, надано: накладну № 38756573; акти загальної форми форми ГУ-23 №№ 8342, 8343, 8344, 1095, 1096, 1097; комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року; технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) № 052-Е.

Дослідивши розрахунок заявленого до стягнення штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу, здійснений позивачем, суд дійшов висновку, що він є таким, що виконаний у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Доводи відповідача про те, що комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року складено і підписано особами, які не мають відповідних повноважень визнаються судом необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідного пункту 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

На виконання пункту 10 Правил, комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року начальником станції Кіяшко В.Г. , агентом комерційним ОСОБА_2 та приймальником поїздів, що є працівником станції.

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарства, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, яким призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці яких відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимог щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Повноваження осіб, що підписали комерційний акт підтверджується копіями посадової інструкції, наказу № 339/ос (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 29.12.2011 року, наказу № 525/ос від 04.09.2017 року та наказу № 640/ОС (розпорядження) про переведення на іншу роботу від 10.11.2020 року.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що комерційні акти № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року складені з порушенням.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 року у справі № 916/2450/17, а також у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 905/2360/18, від 21.05.2018 року у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 року у справі № 916/1993/17.

При цьому судом не встановлено обставин оскарження одержувачем відповідачем комерційних актів № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року в порядку пункту 16 Правил складання актів з підстав оформлення цих актів з порушенням вказаних правил та не встановлено обставин звернення відповідача з приводу подання ним скарги на комерційні акти.

На підставі викладених встановлених судом обставин, оскільки факт невідповідності маси вантажу, зазначеної у перевізному документі підтверджується комерційними актами № 350002/84, № 350002/85, № 350002/86 від 25.09.2021 року, відповідачем не подано належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту, вимоги позивача про стягнення з відповідача 277 815,00 грн. штрафу є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4167,22 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (ідентифікаційний код 35617553, адреса: 01015, м. Київ, провулок Запечерний, 2) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40081195, адреса: 79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1) грошові кошти: штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу - 277 815,00 грн. (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень) та судовий збір - 4167,22 грн. (чотири тисячі сто шістдесят сім гривень 22 копійки).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 22.02.2022р.

Суддя О.В. Котков