ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа№ 910/13198/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021, (повний текст складено 25.10.2021)

у справі № 910/13198/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг»

про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017, договорів фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зловживаючи довірою позивача обманним шляхом переконало останнього оформити право власності на автомобілі марки Audi А8 шляхом укладення договорів купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017, за якими право власності на вищевказані автомобілі перейшло до ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (надалі- відповідач), та цією ж датою за договорами фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017 були передані позивачу в фінансовий лізинг. Таким чином, за доводами позивача, існують підстави для визнання вищевказаних договорів купівлі-продажу та фінансового лізингу недійсними відповідно до ст. 230 ЦК України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у позові відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 15.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 по справі № 910/13198/20, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Газова компанія «Альянс» повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає про фіктивність угод та підписання заяви-анкети, протоколу загальних зборів «заднім» числом.

4.2. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки твердженням позивача, що погодившись підписати договори купівлі-продажу автомобілів та спірні договори фінансового лізингу, який було вже повністю оплачено, вони були переконані посадовими особами ТОВ «Віейбі Лізинг» в тому, що це потрібно для того, щоб вони показавши договори фінансового лізингу та перерахування коштів по ним своєму кредитору, змогли отримати фінансування свого товариства, а кошти ними оплачені по начебто фіктивним договорам фінансового лізингу будуть зараховані в оплату іншого автомобіля взятого позивачем у фінансовий лізинг по договору фінансового лізингу № 160414-1/ФЛ-Ю-А від 14.04.2016. Проте згодом стало відомо, що ТОВ «Віейбі Лізинг» подало до суду позовні заяви про стягнення з позивача заборгованості по всім договорам фінансового лізингу.

4.3. Апелянт вказує на те, що право власності на один із автомобілів він отримав 31.08.2017, а на другий лише 21.11.2017, при цьому ТОВ «Бест Лізинг» обманним шляхом, зловживаючи довірою спонукало посадових осіб позивача підписати спірні договори, умисно вводячи в оману представника позивача шляхом надання неправдивих відомостей щодо підстав укладення спірних договорів, підробляючи дату підписання заяви-анкети та протоколи загальних зборів учасників позивача № 43 та № 44 від 30.08.2017.

4.4. Крім того, скаржник зазначає про ігнорування судом першої інстанції відсутності повноважень у директора позивача на укладення договорів та відмову у задоволенні клопотання позивача про виклик свідків.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 17.12.2021 та 20.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви відповідача на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ «ГК «Альянс» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/13198/20 від 20.10.2021 - залишити без змін.

5.2. У поданих відзивах відповідач зазначає, що діючим законодавством прямо передбачений такий вид господарської операції як зворотній лізинг, а отже укладення договорів по операції зворотній лізинг не можуть визнаватися недійсними через невідповідність вимогам закону. Відповідачем був в повному обсязі та належним чином проведений з позивачем розрахунок за придбані ним автомобілі. Оскаржувані правочини були направлені на настання реальних правових наслідків та внаслідок реалізації вказаних договорів зворотного лізингу позивач за рахунок відповідача отримав поліпшення свого фінансового стану, в т.ч. і тому - вони не можуть вважатися фіктивними.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021, матеріали апеляційної скарги ТОВ "Газова компанія "Альянс" у судовій справі № 910/13198/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Кравчук Г.А.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 910/13198/20 апеляційну скаргу ТОВ "Газова компанія "Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору. Також, вказаною ухвалою зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/13198/20.

6.3. 23.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" отримало копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 910/13198/20 про залишення апеляційної скарги без руху, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 973.

6.4. 23.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/13198/20.

6.5. 30.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" надійшов супровідний лист від 30.11.2021 про усунення недоліків у справі № 910/13198/20, в якому, скаржник на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 910/13198/20, надає докази сплати судового збору.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13198/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021, повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 21.12.2021.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 09.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про обов`язкову участь представника відповідача в судових засіданнях.

7.2. Судове засідання 21.12.2021 не відбулося у зв`язку із хворобою суддів.

7.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 у зв`язку із перебуванням судді Кравчука Г.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи № 910/13198/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

7.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В., повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 25.01.2022.

7.5. 25.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про перенесення розгляду скарги на іншу дату у зв`язку із перебуванням представника апелянта на лікарняному, а директора - на самоізоляції.

7.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 розгляд справи № 910/13198/20 відкладено та повідомлено учасників справи, що наступне судове засідання відбудеться 15.02.2022.

7.7. В судове засідання 15.02.2022 сторони явку своїх представників не забезпечили.

7.8. 15.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням представників на коронавірусну хворобу.

7.9. 15.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про перенесення розгляду скарги на іншу дату у зв`язку із продовженням перебування представника та директора апелянта на лікарняному.

7.10. Вивчивши доводи поданих сторонами клопотань про відкладення та перенесення розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на наступне.

7.11. Як вбачається з матеріалів справи апеляційна скарга ТОВ «Газова компанія «Альянс» надійшла до Північного апеляційного господарського суду 15.11.2021, розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався, в тому числі у зв`язку із поданням стороною апелянта відповідного клопотання про перенесення судового засідання.

7.12. Сторонами не надано підтверджуючих відомостей хвороби представників відповідачів, перебуванням директора та представника апелянта на лікарняних.

7.13. Крім того, колегія суддів зазначає, що сторони є юридичними особами та не позбавлені у праві вибору своїх представників.

7.14. З огляду на наведені доводи, враховуючи встановлені строки розгляду апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги.

7.15. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 11.03.2013 між ТОВ «Газова Компанія «Альянс» та ТОВ «Віейбі Лізинг» було укладено договір №130311-21/ФЛ-Ю-А та договір №130311-22ФЛ-Ю-А фінансового лізингу (т. І, а.с. 58-66, 70-78).

8.2. Відповідно до умов договору №130311-21/ФЛ-Ю-А ТОВ «Віейбі Лізинг» передало ТОВ «ГК «Альянс» в платне користування на умовах фінансового лізингу автомобіль марки Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 .

8.3. Відповідно до умов договору №130311-22/ФЛ-Ю-А ТОВ «Віейбі Лізинг» передало ТОВ «ГК «Альянс» в платне користування на умовах фінансового лізингу автомобіль марки Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 .

8.4. Умови вищевказаних договорів були виконані ТОВ «ГК «Альянс» в повному обсязі, виплачені зазначені у договорі автомобілі та передані Товариством з обмеженою відповідальністю «Віейбі Лізинг» у власність лізингоодержувача, про що свідчить Акти звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу від 31.08.2017 та 21.11.2017 (т. І, а.с. 40-41, 84-86).

8.5. Після переходу до ТОВ «ГК «Альянс» права власності на автомобіль Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 та автомобіля Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , між сторонами були укладені договори купівлі-продажу вищевказаних автомобілів №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017 відповідно (т. І, а.с. 79, 81).

8.6. Відповідно до п. 5.1.1. договору купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 покупець зобов`язаний сплатити продавцю першу частину загальної вартості товару у розмірі: без ПДВ - 233 034,22 грн, ПДВ 20% - 46 606,84 грн, разом з ПДВ 20% - 279 641,06 грн. Сторони погодили, що перша частина загальної вартості товару не сплачується грошовими коштами, а відшкодовується у спосіб зарахування однорідних зустрічних вимог покупця до продавця.

8.7. Другу частину загальної вартості товару у розмірі: без ПДВ - 850 299,12 грн, ПДВ20% - 170 059,82 грн, разом з ПДВ 20% - 1 020 358,94 грн оплачується покупцем на користь продавця не пізніше ніж на 2 (другий) робочий день з моменту передачі покупцю товару та підписання сторонами Акту приймання-передачі товару (п. 5.1.2 договору купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017).

8.8. Відповідно до п. 5.1.1. договору купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017 покупець зобов`язаний сплатити продавцю першу частину загальної вартості товару у розмірі: без ПДВ -363 656,42 грн, ПДВ 20% - 72 731,29 грн, разом з ПДВ 20% - 436 387,71 грн. Сторони погодили, що перша частина загальної вартості товару не сплачується грошовими коштами, а відшкодовується у спосіб зарахування однорідних зустрічних вимог покупця до продавця.

8.9. Другу частину загальної вартості товару у розмірі: без ПДВ -313 193,54 грн, ПДВ20% - 62 638,71 грн, разом з ПДВ 20% - 375 832,25 грн. Сторони погодили, що друга частина загальної вартості товару не сплачується грошовими коштами, а відшкодовується у спосіб зарахування однорідних зустрічних вимог покупця до продавця (п. 5.1.2. договору купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017).

8.10. Третю частину загальної вартості товару у розмірі: без ПДВ - 42233,37 грн, ПДВ 20% - 85046,67 грн, разом з ПДВ 20% - 510 280,04 грн оплачується покупцем на користь продавця не пізніше ніж на 2 (другий) робочий день з моменту передачі покупцю товару та підписання сторонами Акту приймання-передачі товару (п. 5.1.3. договору купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017).

8.11. На виконання вимог вищевказаних пунктів 5.1.1.- 5.1.3. договору купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017 сторонами були підписані Акти №1 та №2 від 21.11.2017 про зарахування зустрічних однорідних вимог по договору купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017, зокрема, 436 387,71 грн в рахунок першого авансового внеску за договором фінансового лізингу № 171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017, та 375 832,25 грн в рахунок оплати простроченої заборгованості по договору фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А від 05.07.2016 (т. І, а.с. 145-146). Згідно платіжного доручення №377 від 22.11.2017 відповідачем було також оплачено 3-ю частину вартості автомобіля згідно з договором купівлі-продажу №171121-1/КП від 21.11.2017 у розмірі 510 280,04 грн (т. І, 148).

8.12. На виконання вимог вищевказаних пунктів 5.1.1.-5.1.2. договору купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 сторонами був підписаний Акт №1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого було зараховано 279 641,06 грн в рахунок погашення вимог за договором фінансового лізингу №70831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 (т. І, а.с. 147). Крім того, згідно платіжного доручення №295 від 01.09.2017 відповідачем було перераховано 1 020 358,94 грн в рахунок оплати за автомобіль згідно з договором купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 (т. І, а.с. 149).

8.13. На підставі Акту приймання-передачі від 31.08.2017 та від 21.11.2017 ТОВ «ГК «Альянс» було передано, а ТОВ «Віейбі Лізинг» прийнято у власність майно, зокрема, автомобіль Ауді А8 номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 та автомобіль Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 відповідно (т. І, а.с. 83, 89).

8.14. У день укладення договорів купівлі-продажу між сторонами були також укладені договори фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та № 171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017, відповідно до яких ТОВ «ГК «Альянс» вдруге отримало вищезазначені автомобілі у фінансовий лізинг (т. І, а. с. 93, 105).

8.15. Відповідно до п. 1.1. ст.1 Загальних умов договору фінансового лізингу лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в додатку "Специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством).

8.16. Розділом 5 договору фінансового лізингу сторонами визначено основні умови лізингу та умови передачі: строк лізингу - 24 місяців, максимальний термін передачі, з врахуванням положень додатку "Загальні умови", мінімальний строк для дострокового придбання (з дати передачі) - 12 місяців та гранична дата сплати авансового лізингового платежу.

8.17. Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (п. 1.2. ст. 1 Загальних умов до договору фінансового лізингу).

8.18. Дані договори фінансового лізингу набирають чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч. обов`язкового підписання сторонами додатків "Загальні умови договору", "Специфікація", "Довідка", "Страхування", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу", "Графік сплати лізингових платежів", "Технічний асістанс", "Поняття нормального зносу" до договору) (п. 10.1. ст. 10 Загальних умов до договору фінансового лізингу).

8.19. Додатком "Графік сплати лізингових платежів" до договору сторонами складено відповідний графік у вигляді таблиці із визначенням періодів лізингу, лізингових платежів (авансовий, черговий), сум відшкодування (компенсації) частини вартості предмета лізингу, сум винагороди (комісії) та сум загального лізингового платежу.

8.20. Згідно додатку "Специфікація" до договору сторонами визначено предмет лізингу.

8.21. Також сторонами договору підписано наступні додатки до договорів: "Довідка (типова форма) про технічний стан предмета лізингу та фактичну адресу базування (зберігання)", "Страхування", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу", "Технічний асістанс", "Поняття нормального зносу".

8.22. Відповідно до Актів прийому-передачі предмета лізингу в користування за договорами фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та № 171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017 лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: автомобіль Ауді WAUZZZ4H0DN022023, номер двигуна НОМЕР_2 та автомобіль Ауді А8, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , а лізингоодержувач прийняв вищевказаний предмет лізингу в користування (фінансовий лізинг) (т. І, а.с. 104, 116).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням між позивачем та відповідачем договорів купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017 автомобілів та договорів фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017, за якими спочатку позивачем було відчужено на користь відповідача спірні автомобілі, а в подальшому повторно отримано вказані автомобілі у лізинг на підставі договорів фінансового лізингу.

9.2. Вказані спірні договори, на думку позивача, виникли з підстав введення останнього в оману зі сторони відповідача під час їх укладення, у зв`язку з чим вважає, що спірні договори мають бути визнані недійсними в силу положень ст. 230 Цивільного кодексу України.

9.3. Таким чином, у розрізі даного спору встановленню підлягають обставини наявності або відсутності підстав вважати, що під час вчинення спірних правочинів позивача було введено зі сторони відповідача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, наявність або відсутність обману позивача.

9.4. З матеріалів справи вбачається, що договори купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017 автомобілів та договори фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017 підписані зі сторони позивача директором Сорокою М.В., про що міститься підпис останнього на спірних договорах.

9.5. Згідно протоколу № 42 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» від 17.07.2017 Сороку М.В. було призначено генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» (т. І, а.с. 19).

9.6. Відповідно до наказу позивача від 17.07.2017 Сорока М.В. приступив до виконання своїх обов`язків генерального директора з 18.07.2017 (т. І, а.с. 20).

9.7. 22.08.2017 Сорока М.В. звернувся до відповідача із заявою-анкетою на отримання послуг фінансового лізингу та укладення договору фінансового лізингу (т. І, а.с. 135-139).

9.8. Відповідно до п. п. 13.2.4. п. 13 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс», затвердженого загальними зборами учасників, протокол № 29 від 22.11.2012, генеральний директор товариства має право діяти без довіреності від імені товариства; розпоряджатись майном товариства в межах, встановлених цим статутом; представляти товариство у відносинах з фізичними та юридичними особами, здійснювати всі інші дії в інтересах товариства в будь-яких установах та організаціях, незалежно від форм власності; вчиняти правочини від імені товариства в межах, встановлених цим статутом.

9.9. Згідно із п.п. 13.1.2. п. 13.1. вказаного Статуту до виключної компетенції зборів учасників належить надання дозволу генеральному директору товариства на укладання та підписання угод (договорів), платіжних документів, не пов`язаних безпосередньо з основною виробничою діяльністю товариства, загальна сумарна вартість яких перевищує 10 000,00 гривень, або суму еквівалентну їй в будь-якій іншій валюті світу за курсом Національного банку України на день здійснення угоди, а також на отримання та видачу векселів, субсидій, позик, кредитів, надання гарантій, поруки, застави.

9.10. Протоколами № 43 та № 44 від 30.08.2017 загальних зборів учасників ТОВ «Газова компанія «Альянс» Сороку М.В. було уповноважено укласти та підписати із ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» договір купівлі-продажу основного засобу, договір фінансового лізингу, додаткові угоди до договорів, а також інші документи та/або договори, які можуть бути необхідні у зв`язку з підписанням договору із правом визначення решти умов на власний розсуд (т. І, а.с. 140-141).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині не доведення позивачем, що спірні правочини не відповідають вимогам закону, не надання доказів наявності умислу у відповідача ввести в оману позивача, щоб спонукати останнього до укладення правочинів як обов`язкової умови для кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 Цивільного кодексу України.

10.2. Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що при укладенні спірних договорів сторонами було досягнуто повної згоди та не порушено жодних норм законодавства, а також укладення останніх відбулося за умов вільного волевиявлення та бажання сторін.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині спонукання відповідачем позивача до укладення спірних договорів шляхом введення в оману, з огляду на наступне.

11.2. Статтею 230 ЦК України встановлено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

11.3. При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману.

11.4. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

11.5. Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

11.6. При цьому, особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

11.7. В той же час матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували, як факт обману позивача щодо істотних обставин під час вчинення спірних правочинів так і умисел відповідача відносно введення позивача в оману щодо істотних обставин та умов вчинених правочинів.

11.8. Твердження про зловживання відповідачем довірою посадових осіб позивача, домовленості щодо зарахування коштів, оплачених по спірним договорам фінансового лізингу, в рахунок іншого договору фінансового лізингу не підтверджуються жодними належними доказами з боку позивача.

11.9. Щодо посилань апелянта на відсутність повноважень у директора позивача на укладення спірних договорів, то колегія суддів зазначає наступне.

11.10. Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс», затвердженого загальними зборами учасників, протокол № 29 від 22.11.2012, генерального директора наділено правом діяти без довіреності від імені товариства; розпоряджатись майном товариства в межах, встановлених цим статутом; представляти товариство у відносинах з фізичними та юридичними особами, здійснювати всі інші дії в інтересах товариства в будь-яких установах та організаціях, незалежно від форм власності; вчиняти правочини від імені товариства в межах, встановлених цим статутом.

11.11. Протоколами № 43 та № 44 від 30.08.2017 загальних зборів учасників ТОВ «Газова компанія «Альянс», якими Сороку М.В. було уповноважено укласти та підписати із ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» договір купівлі-продажу основного засобу, договір фінансового лізингу, додаткові угоди до договору.

11.12. Вказані протоколи засвідчені підписами ОСОБА_2 , Сороки М.В. та ОСОБА_3 , які є учасниками позивача.

11.13. Відповідно до висновку експертів № 2216/2217/21-32 від 10.03.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі № 910/13198/20, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_3 у вказаних протоколах виконані ОСОБА_3 . Встановити ОСОБА_2 або іншою особою виконані підписи від імені ОСОБА_2 не виявилось можливим, проте встановлено, що підписи від його мені виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів (т. ІІ, а.с. 3-10).

11.14. Матеріали справи не містять відомостей про визнання протоколів № 43 та № 44 загальних зборів учасників позивача від 30.08.2017 недійсними.

11.15. Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають по 10% частки статутного капіталу ТОВ «Газова компанія «Альянс», Сорока М.В. , як учасник товариства, має також 10% частки статутного капіталу, решту 70% частки належать ТОВ «С.Р.К.-Груп», від імені якого підпис у спірних протоколах здійснено генеральним директором ТОВ «С.Р.К.-Груп» - Сорокою М.В.

11.16. При цьому неможливість встановлення чи виконані підписи від імені ОСОБА_2 вказаною особою ( ОСОБА_2 ) не слугує підставою вважати, що Сорока М.В. , як генеральний директор позивача, не мав відповідних повноважень на вчинення спірних правочинів згідно статуту.

11.17. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення прав та інтересів позивача, введення позивача в оману відповідачем під час укладення договорів купівлі-продажу №170831-1/КП від 31.08.2017 та №171121-1/КП від 21.11.2017, договорів фінансового лізингу №170831-1/ФЛ-Ю-А від 31.08.2017 та №171121-1/ФЛ-Ю-А від 21.11.2017 та не встановлено підстав для визнання вказаних договорів недійсними у відповідності до ст. 230 Цивільного кодексу України.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

13.7. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

13.8. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

13.9. Згідно із ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.10. Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

13.11. У п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав є визнання правочину недійсним.

13.12. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

13.13. Згідно із ч. 1-3 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

13.14. Відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

13.15. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.16. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

13.18. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 76, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/13198/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс».

4. Справу № 910/13198/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова