ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9539/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК", м. Київ

до Акціонерного товариства " Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договорм у сумі 267 923,28 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 256200,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 39/77 від 12.04.2021; пені - 9964,78 грн. та 1758,50 грн. - суму річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 39/77 від 12.04.2021 в частині оплати отриманої продукції.

У межах визначеного законом строку, відповідачу була надана можливість скористались своїми правами на подання відзиву з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 відкрито провадження у справі № 904/9539/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач обізнаний про відкриття провадження у справі, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриману продукцію за договором.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТК" (Постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (Покупець) укладено Договір № 39/77 від 12.04.2021, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно пункту 1.2 Договору найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій (пункт 2.3 Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату продукції протягом 30 календарних днів з дати отримання продукції та оригіналу рахунку на оплату продукції, якщо інше не зазначено в Специфікації.

Відповідно до пункту 4.5 Договору право власності на продукцію за цим Договором, переходить до Покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної/акту приймання-передачі продукції/товарно-транспортної накладної.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що в разі порушення Покупцем строку оплати продукції, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

За приписами пункту 12.1 Договору, він набирає чинності після його підписання і діє до 31.12.2021. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

Між сторонами підписана Специфікація №2 від 11.08.2021 до Договору. Сторони узгодили поставку товару на загальну суму 331 200,00 грн.

Відповідно до пункту 2 вказаної Специфікації сторони визначили умови оплати: 100% вартості товару протягом 30 календарних днів після поставки товару.

Специфікація №2 від 11.08.2021 до Договору підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

На виконання умов Договору та Специфікації №1 від 27.07.2020 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 331 200,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 8402 від 26.08.2021 та довіреністю № 2927 від 25.08.2021.

З огляду положення пункту 2 Специфікації до Договору, відповідач був зобов`язаний сплатити позивачу вартість товару, поставленого згідно накладної № 8402 від 26.08.2021 до 27.09.2021 (включно) з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України.

Відповідач розрахувався за поставлений товар частково, сплативши позивачу грошові кошти у загальній сумі 75 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 17426 від 13.10.2021, № 17611 від 19.10.2021, № 17733 від 25.10.2021, № 19945 від 26.11.2021, наявними в матеріалах справи. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 256 200,00 грн. Строк оплати вказаної суми є таким, що настав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 256 200,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 9 964,78 грн. та 3% річних у загальній сумі 1 758,50 грн. розраховані за загальний період з 26.09.2021 по 09.12.2021 з урахуванням часткових оплат.

Перевіркою розрахунків судом виявлено помилку у початковій даті нарахування за прострочення оплати товару, а саме - не враховано вимоги статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку, а також позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних та пені.

Після здійснення судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, до стягнення підлягають пеня у загальній сумі 9 656,27 грн. та 3% річних у загальній сумі 1 676,83 грн., з яких:

- пеня у сумі 2 468,12 грн., 3% річних у сумі 408,33 грн. за період з 28.09.2021 по 12.10.2021 із заборгованості у сумі 331 200,00 грн., з урахуванням оплати 13.10.2021 у сумі 20 000,00 грн.;

- пеня у сумі 869,65 грн., 3% річних у сумі 153,47 грн. за період з 13.10.2021 по 18.10.2021 із заборгованості у сумі 311 200,00 грн., з урахуванням оплати 19.10.2021 у сумі 25 000,00 грн.;

- пеня у сумі 799,79 грн., 3% річних у сумі 141,14 грн. за період з 19.10.2021 по 24.10.2021 із заборгованості у сумі 286 200,00 грн., з урахуванням оплати 25.10.2021 у сумі 20 000,00 грн.;

- пеня у сумі 3 967,47 грн., 3% річних у сумі 700,14 грн. за період з 25.10.2021 по 25.11.2021 із заборгованості у сумі 266 200,00 грн., з урахуванням оплати 26.11.2021 у сумі 10 000,00 грн.;

- пеня у сумі 1 551,24 грн., 3% річних у сумі 273,75 грн. за період з 26.11.2021 по 09.12.2021 із заборгованості у сумі 256 200,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до договору про надання правової допомоги № 05г21 від 01.12.2021, які визначені на суму 6 000,00 грн. та 171,07 грн. - суми витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальний дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Статус адвоката Чуфарова Володимира Миколайовича підтверджується копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 1151 від 14.01.2004.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем до матеріалів справи надано: договір № 05г21 від 01.12.2021 надання правової допомоги; акт прийняття-передачу наданих послуг №1 від 09.12.2021, рахунок-фактура №5-21 від 09.12.2021 на суму 10 189,86 грн., платіжне доручення № 9228 від 09.12.2021 на суму 10 189,86 грн.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що Адвокат зобов`язується надати Клієнтові правову допомогу (послуги) в Господарському суді Дніпропетровської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення грошової заборгованості та фінансових санкцій за договором № 39/77 від 12.04.2021.

Згідно з актом прийняття-передачу наданих послуг №1 від 09.12.2021 до Договору розмір гонорару становить 10 189,86 грн., яка складається з таких послуг:

- здійснення збору та аналізу первинних документів зі спірних правовідносинах; надання рекомендації стосовно порядку стягнення заборгованості та фінансових санкцій з боржника; складання та підготовки позовної заяви про стягнення грошової заборгованості за договором № 39/77 від 12.04.2021 - вартість послуги становить - 6000,00 грн.;

- поштові витрати - 89,00 грн.; судовий збір - 4018,85 грн.; банківська комісія за сплату судового збору - 82,01 грн., загальна вартість - 4 189,86 грн.

На підтвердження оплати за надані послуги позивачем надано платіжне доручення № 9228 від 09.12.2021 на суму 10 189,86 грн.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, господарський суд зазначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Таким чином, судом встановлено, що відповідна сума обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, та є гонораром адвоката, тож належить до судових витрат.

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу.

Розподіл судового збору за подання позову у сумі 4018,85 грн., витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. та 171,07 грн. - суми витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальний дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 526, 549, 611, 625, 655 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 68 ) 256 200,00 грн. - основного боргу, 1 676,83 грн. - річних, 9 656,27 грн. - пені, 4 013,00 грн. - судового збору, 5 991,26 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 170,76 грн. - витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальний дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 18.02.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко