ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/5018/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м.Київ
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м.Харків
про стягнення 18658,80 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" як страховик постраждалого у ДТП звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" як страховика винного у ДТП, про стягнення 18658,80 грн. страхового відшкодування .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі №922/5018/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Сторонами надано до суду наступні документи:

- відзив відповідача (вх.№1067 від 18.01.22);

- відповідь позивача на відзив (вх.№1716 від 25.01.22).

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.05.2021 року в м.Дніпро сталась ДТП за участю транспортного засобу (далі -ТЗ) «Рeugeout 207» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ «ОРЕL» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Учасники ДТП скористались наданим їх правом спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «Рeugeout 207» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» (Позивач) відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Наша Автоцивілка» №5038771.

В результаті вказаної ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Сума страхового відшкодування у зв`язку з відновлювальним ремонтом ТЗ «Рeugeout 207» д.н.з. НОМЕР_1 скала 28625,40 грн. відповідно до рахунків СТО.

Згідно з ст.25 Закону України «Про страхування», умов Договору ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 25102,80 грн. (З рахунку-фактури СТО №ЗП-0000040 від 25.05.2021 року було виключено п.п.2-7 з розділу матеріали (фара права, підкрилок передній правий, абсорбер, молдинг переднього бамперу правий, бампер передній, решітка бампера переднього) на загальну суму - 24507,00 грн. (38894,40 грн. (сума рахунку - фактури СТО №ЗП-0000040 від 25 05.2021) - 24507,00 грн. (виключення з рахунку - фактури СТО № ЗП-0000040 від 25 05.2021) = 14387,40 грн.). Вищевказані запчастини були придбані за нижчими цінами у ФОП Бацман С.І., у відповідності до рахунку №АС 000000114 від 02.06.2021 на суму 14238,00 грн.).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 відповідно до актів виконаних робіт (видаткова накладна) №ЗП-0000040 від 15.07.2021, № АС000000115 від 06.07.2021 становить 28625,40 грн.

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2129663-1 від 07.06.2021 року та платіжними дорученнями № 21624 від 07.06.2021, № 21616 від 07.06.2021.

Позивачем при розрахунку ціни позову застосовано коефіцієнт зносу 0,7, оскільки строк експлуатації ТЗ «Рeugeout 207» д.н.з. НОМЕР_1 понад 12 років.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ОРЕL» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , винного в скоєнні ДТП, на момент настання страхової події, була застрахована у АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» (Відповідач) згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/201987022 (надалі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

02.07.2021 року АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» отримало заяву на виплату страхового відшкодування від Позивача, яка залишилась без задоволення.

Позиції сторін.

Відповідач заперечує проти позову та здійснення страхової виплати в порядку суброгації через неможливість встановлення розміру матеріального збитку, оскільки ТЗ «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 на час звернення позивача до нього вже було відремонтовано.

При цьому відповідач посилається на порушення позивачем вимог п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV) щодо обов`язковості протягом 10 робочих днів повідомити страхову про ДТП, а також на п.37.1.3 Закону №1961-ІV як на підставу відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Позивач не погоджується з запереченнями відповідача, посилаючись на те, що обов`язок повідомлення страхову про ДТП та інші обов`язки відповідно до ст.33-1 Закону №1961-ІV застосовуються виключно до клієнта відповідача, водія винного у ДТП, наголошуючи на достатності наданих ним доказів для визначення розміру шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, у зв`язку з чим вважає безпідставним застосування п.37.1.3 ст.37 Закону №1961-ІV.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст.33.2 Закону №1961-ІV, особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору

У зв`язку з настання страхового випадку позивач виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, у зв`язку з чим на підставі ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування» до нього як Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до винної особи на відшкодування суми понесених матеріальних витрат в порядку суброгації - до відповідача як Страховика винного у ДТП. Вина страхувальника відповідача підтверджується Європротоколом.

Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не виникає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону N1961-IV виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна або сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Вартість відновлювального ремонту ТЗ «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 в сумі 28625,40 грн. підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону N1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст.29 Закону N1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі - Методика,) фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до абзацу 2 п.7.41 Методики для складників КТЗ зі значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію датою випуску автомобіля «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 є 2007 рік, а отже на момент ДТП 15.05.2021 року строк експлуатації перевищував 12 років, що є безумовною підставою для врахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,7 (70 %).

Згідно з п.2.4. Методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тобто, матеріальний збиток - це вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез)

де: Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (матеріальний збиток), гри.:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт ,грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - значення коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідно до актів виконаних робіт (видаткова накладна) № ЗП-0000040 від 15.07.2021, № АС000000115 від 06.07.2021:

Ср. = 15366,00 грн. - 10% (знижка) = 13829,40 грн.;

См = 620,00 грн. - 10% (знижка) = 558,00 грн.;

Сс= 14238,00 грн.

Тоді за формулою:

Сврз = 13829,40 + 558,00 + 14238,00 * (1 - 0,70) = 18658,80 грн.

Відповідно до Полісу ЕР/202987022 (надалі - Поліс) ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ВУСО» з Відповідача становить 18658,80грн.

Щодо заперечень відповідача.

Щодо обов`язку позивача повідомити відповідача про ДТП.

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону N1961-IV водій ТЗ має повідомити свою страхову про ДТП, про місцезнаходження пошкодженого майна, тощо.

Відповідно до п.34.2 ст.34 Закону N1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Положення ст.33-1 Закону №1961-IV поширюють свою дію виключно на водія (власника ТЗ), в даному випадку на ОСОБА_2 , винного у ДТП, і не встановлює жодних обов`язків для позивача як страхової компанії, яка здійснила забезпечення ТЗ за договором добровільного страхування майна, постраждалого від ДТП.

Крім того, відповідач залишив поза увагою той факт, що ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право зворотної вимоги на підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» і не є безпосередньо потерпілою особою, а відтак і підстави для застосування приписів ст.33-1 Закону N1961-IV у даному випадку відсутні.

Страховик потерпілого у ДТП за власним розсудом протягом 1 року від дати ДТП (п.37.1.4 Закону N1961-IV) може звернутись до страховика винного у ДТП (ст.35 Закону N1961-IV) або безпосередньо до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року по справі №465/4287/15.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача з цього приводу є безпідставними.

Щодо запрошення представника відповідача для огляду транспортного засобу, то у відповідності до п.5.2 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження у разі потреби.

Таким чином, виклик представників відповідача під час проведення огляду КТЗ може здійснюватися у разі потреби, обов`язковість такого виклику не передбачено, а відтак твердження, що його не повідомили про огляд пошкодженого ТЗ не можуть бути підставою для відмови у позови.

До того ж, у досудову врегулюванні Відповідач неодноразово звертався із запитами для отримання фото, протоколу огляду пошкодженого автомобіля «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 , акту виконаних робіт, на що Відповідачу було надано всі запитувані матеріали та документи для визначення розмір збитку, що підтверджується викопіюванням із електронної пошти щодо переписки між Позивачем та Відповідачем.

ПрАТ «СК «ВУСО» було вчасно та в повному обсязі надано Відповідачу усі необхідні документи.

Крім того суд бере до уваги, що пошкоджений автомобіль «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 18.05.2021 року був оглянутий оцінювачем/спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» у присутності власника, він же і страхувальник ОСОБА_1 , на підставі чого було складено Акт (протокол) огляду ТЗ із зазначенням пошкоджень отриманих при ДТП від 15.05.2021 року. Також велася обов`язкова фотофіксація огляду автомобіля «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 . Акт (протокол) огляду ТЗ був узгоджений та підписаний учасниками, які були присутні під час огляду автомобіля «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 , претензій та зауважень у останніх щодо правильності і повноти проведеного огляду не було.

Доказів звернення відповідача до позивача з жодними додатковими запитами на отримання додаткових документів, фото тощо до суду не надано.

Щодо тверджень Відповідача про визначення розміру матеріального збитку та суми страхового відшкодування у відповідності до ст. 29 Закону N1961-IV.

У Постанові Верховного суду від 06.07.2018 року у справі №924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Спеціальні норми Закону N1961-IV обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст.29 та п.32.7 ст.32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з Фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно з абз.2-м п.36.2 ст.36 Закону N1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже, суд визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту у разі виникнення спору щодо визначення його розміру суд виходить з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Якщо відновлювальний ремонт транспортного засобу не проводився, то розмір шкоди визначається виходячи з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Оскільки відновлювальний ремонт ТЗ «Рeugeout 207» д.р.н. НОМЕР_1 здійснювався на станції технічного обслуговування, підтвердження чого є рахунки-фактури №ЗП-0000040 від 25.05.2021, №АС 000000114 від 02.06.2021 та акти виконаних робіт (видаткова накладна) №АС000000115 від 06.07.2021, №ЗП-0000040 від 15.07.2021, якими визначено, що вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 28625,40 грн., за страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту №2129663-1 від 07.06.2021 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 28625,40 грн.

Виплата даного відшкодування підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 21624 від 07.06.2021 та № 21616 від 07.06.2021.

Норма ч.1 ст.22 Закону N1961-IV, яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Тому, в даному випадку розмір заподіяної шкоди суд визначає виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, враховуючи відповідний коефіцієнт зносу, франшизу (0) та страховий ліміт, який не перевищено.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону №1961-IV, перелік яких є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Законом №1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо неможливості визначення розміру збитків та відмови з цих підстав у здійсненні страхового відшкодування.

Таким чином у Відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (130000,00 грн.) і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача, у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-241, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (адреса: 61057, м.Харків, вул.Донець-Захаржевського, буд.6/8; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (юридична адреса: 03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича, 31; адреса для листування: 03039, м.Київ, вул.Голосіївська,17; ; р/р НОМЕР_4 в АТ "Альфа-Банк", МФО 300346) 18658,80 грн. страхового відшкодування та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" лютого 2022 р.

Суддя К.В. Аріт