ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2022 р. м. Житомир Справа № 906/153/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом: ОСОБА_1

до Андрушівської міської ради

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання Андрушівської міської ради Житомирської області надати дозвіл на реєстрацію права власності на кафе-магазин, площею 74,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та укласти договір оренди на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований кафе-магазин, площею 74,8 кв.м., та виготовлення паспорту прив`язки кафе-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить зупинити дію рішення виконкому Андрушівської міської ради Житомирської області №304 від 14.12.2021р. про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд та заборонити Андрушівській міській раді Житомирської області та іншим органам державної влади вирішувати питання про знесення кафе-магазину площею 74,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи - підприємця і кафе-магазин площею 74,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у його користуванні, однак Андрушівська міська рада не надає дозволу на реєстрацію права власності за ним.

Вказує, що існують вагомі підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Андрушівській міській раді Житомирської області та іншим органам державної влади вирішувати питання про знесення кафе-магазину, оскільки їх невжиття може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що вона не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.2 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту, метою запровадження якого є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за умови існування очевидної небезпеки шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

З огляду на предмет спору у даній справі, судове рішення, у разі задоволення якого, не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку не підлягає з`ясуванню та дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а підлягає дослідженню та встановленню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання Андрушівської міської ради Житомирської області надати дозвіл на реєстрацію права власності на кафе-магазин, площею 74,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укласти договір оренди на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований кафе-магазин, площею 74,8 кв.м., та виготовлення паспорту прив`язки кафе-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник просить суд зупинити дію рішення виконкому Андрушівської міської ради Житомирської області №304 від 14.12.2021р. про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд та заборонити Андрушівській міській раді та іншим органам державної влади вирішувати питання про знесення кафе-магазину площею 74,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, матеріали заяви про забезпечення позову не містять рішення виконкому №304 від 14.12.2021р., що позбавляє суд можливості ознайомитися з його змістом та оцінити чи дійсно виконання даного рішення впливає на законні інтереси заявника та може порушувати його майнові права.

Крім того, слід вказати, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони Андрушківській сільській раді та іншим органам державної влади вирішувати питання щодо знесення кафе-магазину, може розцінюватись як пряме втручання в діяльність органу місцевого самоврядування та державних органів, що є недопустимим.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної осіб, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, заявник не надав суду обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Слід вказати, що сам факт зазначення в тексті заяви, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду не є достатньою підставою для задоволення зазначеної заяви.

Подана заява мотивована виключно припущенням про ймовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, яке не підтверджене доказами, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні достатні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що є підставою для відмови у їх застосуванні.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- заявнику (рек. з повід)