ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 918/854/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Сичик М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (Майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33013, )

до відповідача-1 Рівненської міської ради (вул. Соборна, 12-А, м. Рівне, 33028 ),

до відповідача-2 Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (вул. Лермонтова, 6, м. Рівне, 33028, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання припиненим права користування земельною ділянкою

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача: ОСОБА_2 ;

- від відповідача-1: не з`явився;

- від відповідача-2: ОСОБА_3 ;

- третя особа: не з`явився.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAP636YF14215923.

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

04.10.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (далі - позивач) надійшов позов до Рівненської міської ради (відповідач-1), Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 116, 120, п. "е" ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України, ст. ст. 7, 31 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 4, 5, 162, 164 ГПК України, просить суд визнати припиненим право користування земельною ділянкою площею 109 кв. м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 - із 24.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/854/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 09.11.2021 року, залучити ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, зобов`язано позивача у термін до 22.10.2021 року надати суду оригінали доказів направлення позовної заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.10.2021 року запропоновано сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 05.11.2021 року;

б) відповідачам-1, -2: подати суду відповідно до ст. 165 ГПК України протягом 15-ти днів з моменту отримання даної ухвали відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив іншим учасникам справи та надати суду докази такого скерування;

г) відповідачам-1, -2: у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення іншим учасникам справи, надати суду докази такого скерування;

д) третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали надати суду пояснення щодо суті позовних вимог, одночасно надіслати пояснення позивачу та відповідачу, докази такого направлення надати суду.

08.11.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшов відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

09.11.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Рівненської міської ради надійшов відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 року відзив Рівненської міської ради (вх. № 9440/21 від 09.11.2021 року) залишено без розгляду, відзив Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (вх. № 9413/21 від 09.11.2021 року) залишено без розгляду, відкладено підготовче засідання на 24.11.2021 року.

15.11.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника відповідача-2 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку, в якому останній просить поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно з клопотанням про поновлення процесуального строку через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника відповідача-2 надійшов відзив в порядку ст. 165 ГПК України.

15.11.2021 року від через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідача-1 та відповідача-2.

23.11.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника відповідача-1 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву в якому останній просить поновити Рівненській міській раді процесуальний строк для подання відзиву та долучити до матеріалів справи відзив та додані до нього докази.

24.11.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації надійшла заява про остаточне визначення позовних вимог у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021 року поновлено відповідачу-1 та -2 пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, долучено до матеріалів справи відзив Рівненської міської ради (вх. № 9440/21 від 09.11.2021 року) та відзив Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (вх. № 3447/21 від 15.11.2021 року), підготовче засідання відкладено на 08.12.2021 року.

08.12.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від позивача надійшло клопотання про зміну предмету позову та заміну первісного відповідача 2 належним відповідачем.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 08.12.2021 року відкладено підготовче засідання на 14.12.2021 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.12.2021 року:

- продовжено процесуальний строк підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів до 12.01.2022 року;

- відкладено підготовче засідання на 12.01.2022 року;

- заяву Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про остаточне визначення позовних вимог у справі задоволено частково;

- клопотання Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про зміну предмету позову задоволено частково;

- прийнято вимогу про зміну предмету позову, постановлено вважати предметом позову наступну вимогу: визнати припиненим право користування Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33028, ) земельною ділянкою площею 109 кв.м., яка розташована за адресою м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108 та перебуває в оренді відповідно до договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований Рівненською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що зроблено запис від 30 листопада 2006 року за реєстраційним номером 42 у книзі записів державної реєстрації договорів, укладеним між Управлінням капітального будівництва Рівненської обласної державної адміністрації як Орендарем та Рівненською міською радою як Орендодавцем із 24 квітня 2019 року;

- у задоволенні вимоги Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про зміну предмету позову шляхом стягнення з розпорядника бюджетних коштів Рівненської міської ради - виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12а, ) на користь Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33028, ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 384 від 01.10.2021 р. відмовлено;

- у задоволенні вимоги Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації про заміну відповідача-2 Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради на належного відповідача - виконавчий комітет Рівненської міської ради - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 918/854/21, призначено справу № 918/854/21 до судового розгляду по суті на 01.02.2022 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 23.02.2022 року.

23.02.2022 року представник відповідача-1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися.

Відповідач-1 належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на його офіційну електронну адресу ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Із адреси ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повернулося рекомендоване повідомлення за трек-номером 407 про невручення конверту із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року із підстав "за закінченням терміну зберігання".

Будь-якої іншої адреси для листування із третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Господарському суду Рівненської області не відомо.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Повідомити відповідача телефонограмою не виявилося можливим, оскільки господарському суду не відомо засоби зв`язку із третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання 23.02.2022 року, при цьому суд здійснив усі можливі заходи для його повідомлення.

Суд дійшов висновку, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача проявила процесуальну бездіяльність та не повідомила суд про зміну поштової фактичної адреси перебування, не отримувала поштові відправлення, а саме - ухвали Господарського суду Рівненської області від 11.10.2021 року (трек-номер 584), від 09.11.2021 року (трек-номер 454), від 24.11.2021 року (за трек-номером 208), від 08.12.2021 року (трек-номер 553), від 14.12.2021 року (трек-номер 033), від 12.01.2022 року (трек-номер 741), від 01.02.2022 року (трек-номер 407).

Явка представників сторін у судове засідання 23.02.2022 року обов`язковою не визнавалася.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак суд дійшов висновку про проведення судового засідання 23.02.2022 року з розгляду справи по суті без участі Рівненської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи та заперечення відповідачів-1 та -, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

13.10.20226 року між Управлінням капітального будівництва Рівненської обласної державної адміністрації (далі - орендар) та Рівненською міською радою (далі - орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки , який зареєстрований Рівненською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що зроблено запис від 30.11.2006 року за реєстраційним номером 42 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі - Договір).

Відповідно до п.п 2-4 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 109 кв.м., на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, а саме будівля складу. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі складу.

Згідно з п. 8 Договору, останній укладено на 50 (п`ятдесят) років.

Пунктами 9-11 Договору зокрема визначено, що орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів своєї діяльності та становить 126,12 гривень в рік. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції без внесення змін до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України. Орендна плата сплачується Орендарем щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктами 15-16 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі складу. Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування будівлі складу.

Абзацом 5 п. 31 Договору до обов`язків Орендаря земельної ділянки належить надання копії описаного Договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

13.10.2006 року між сторонами Договору підписано Акт приймання - передачі земельних ділянок в оренду, відповідно до змісту якого Рівненська міська рада передала, а Управління капітального будівництва Рівненської обласної державної адміністрації прийняло в оренду земельну ділянку площею 109 кв.м., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108.

31.01.2007 року сторони Договору уклали між собою додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди землі № 42, згідно з якою обумовили, що розмір орендної плати в рік на земельну ділянку складає 190 грн 10 коп. (розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-19/33-1 виконаний Рівненським міським управлінням земельних ресурсів на 18.01.20227 року).

Облікування на балансі УКБ РОДА складського приміщення за адресою м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108 підтверджується, зокрема інформацією у рішенні Рівненської обласної ради від 14.12.2007 року № 563 "Про перелік об`єктів спільної власної територіальних громад області".

16.04.2008 року Рівненським міським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт № 60586 на нежитлове двохповерхове складське приміщення літ. «Б-2», номери частин приміщень № 3 № 4, площа частин приміщення 128, 3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

26.09.2008 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого, тип об`єкта: складські приміщення (№ 3, 4 літ. «Б-2»; адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ; власники: територіальні громади області в особі Рівненської обласної ради; форма власності: комунальна; загальна площа 128, 3 кв.м.

Відповідно до розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 5 березня 2009 року N 27-к «Про внесення змін у структуру обласної державної адміністрації» Головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації стало правонаступником Управління капітального будівництва облдержадміністрації та Управління з питань будівництва та архітектури облдержадміністрації.

Відповідно до розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 13.11.2012 року № 156-к «Про впорядкування структури Рівненської обласної державної адміністрації» Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації є правонаступником Головного управління з питань будівництва та архітектури облдержадміністрації.

18.02.2013 року на підставі додаткового договору про внесення змін до Договору, зокрема, внесено зміни, згідно з якими зазначено сторони Орендаря як «Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації».

Рішенням Рівненської обласної ради від 18.12.2014 року № 1379 вирішено обліковувати на балансі Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації складське приміщення за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108.

Рішенням Рівненської обласної ради від 07.12.2018 року № 1198 Про приватизацію (відчуження) складських приміщень (№ 3, 4 літ. «Б-2»), що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області та обліковуються на балансі департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації вирішено, зокрема, здійснити приватизацію (відчуження) зазначених складських приміщень (№ 3, 4 літ. «Б-2»), які знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108 шляхом продажу на аукціоні без умов та визначено Рівненську товарну біржу організатором аукціону з продажу об`єкта приватизації, вказаного в п. 1 рішення.

11.03.2019 року відбувся електронний аукціон з найменуванням лоту: Складські приміщення ( № 3, 4 літ. «Б-2»), переможцем якого визначено Мічуду Андрій Ігорович.

23.04.2019 року Рівненська обласна рада листом № 01/14-133р звернулася до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації з проханням передати оригінали документів, що посвідчують право власності на складські приміщення (№ 3, 4 літ. «Б-2»), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , площею 128, 3 кв.м.

24.04.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Рівненською обласною радою як Продавцем та ОСОБА_1 як Покупцем передано складські приміщення (№ 3, 4 літ. «Б-2»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 128, 3 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 2, 0964 га, кадастровий номер якої :01:008:0040, про що між вказаними сторонами договірного зобов`язання складено Акт приймання - передачі.

24.04.2019 року головою Рівненської обласної ради О. Данильчуком затверджено Акт приймання - передачі основних засобів, укладеного між Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 , згідно з яким на підставі зазначеного вище рішення Рівненської обласної ради від 07.12.2018 року № 1198 проведено огляд та здійснено передачу складських приміщень (№3, 4 літ. «Б-2»), загальною площею 128, 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 з переліком документації, а саме Свідоцтвом та витягом права власності на нерухоме майно; технічним паспортом.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 260211264 (сторінка 12-13) складські приміщення (№3, 4 літ. «Б-2»), загальною площею 128, 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 перебувають на праві приватної власності у ОСОБА_1 .

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації листами від 15.05.2019 року № 668/07-11/19; від 11.03.2020 року № 452/01-81/20; 02.07.2020 № 999/01-81/20; 01.04.2021 № 651/01-09/21 та від 10.06.2021 № 1182/01-09/21 звертався до Рівненської міської ради з проханням припинити дію Договору, обґрунтовуючи відсутністю подальшої потреби в оренді земельної ділянки, призначеної для обслуговування будівлі складу, у зв`язку з набуттям права власності на такі склади Іншою особою.

Рівненська міська рада та Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради листами від 28.08.2019 року № 01-09/10; від 18.03.2020 року № 01-09/08; від 10.07.2020 року № 04-235/20; від 19.04.2021 року № 04-354, від 30.06.2021 року № 04-605/21 та від 30.07.2021 року № 04-354/21 відмовляла Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації у задоволенні законної вимоги посилаючись на вимоги Регламенту, які передбачають, що рішення Рівненської міської ради приймаються на її пленарних засіданнях та вважаються прийнятими, якщо вони набрали не менше 22 голосів.

Позивач вказує, що у період часу з 15.05.2019 року по 10.06.2021 року вимога департаменту про припинення права користування орендованою земельною ділянкою на підставі Договору жодного разу не набирала достатньої кількості голосів на пленарних засіданнях Рівненської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Єдиною підставою оформлення 13.10.2006 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , є саме те, що на орендованій ділянці знаходилося складське приміщення, яке обліковувалося на балансі позивача.

У зв`язку з тим, що з 24.04.2019 року власником вказаних складських приміщень став Мічуда Андрій Ігорович, у позивача відповіла реальна потреба оренди означеної земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що відповідачі-1 та -2 відмовляли позивачеві у припиненні дії Договору оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року, Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів із даним позовом. А саме позивач обґрунтовує необхідність пред`явлення даного позову тим, що на його переконання у нього наявний обов`язок сплачувати кошти за Договором, адже відповідач-1 не припинив права користування земельною ділянкою своїм рішенням, незважаючи на те, що позивач не є власником нерухомого майна, яке знаходиться на даній земельній ділянці, із 24.04.2019 року. У період з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року, тобто після припинення користування земельною ділянкою, позивачем на рахунок відповідача перераховано 9 392 грн 00 коп. коштів за Договором. При цьому позивач звертався до відповідачів-1 та 2 із листами від 15.05.2019 року, від 11.03.2020 року, від 02.07.2020 року, від 01.04.2020 року, від 10.06.2020 року з проханням припинити дію договору, однак відповідачі-1 та 2 відмовляли позивачу у задоволенні вимоги. У період часу з 15.05.2019 року по 10.06.2021 року вимога позивача про припинення дії Договору не набирала достатньої кількості голосів на пленарних засіданнях відповідача-1.

Позивач вважає пасивною та такою, що порушує права та законні інтереси вищевказану позицію Рівненської міської ради щодо невизнання припиненим права користування земельною ділянкою на підставі Договору. Позивач наголошує, що порушення його прав полягає в тому, що департамент змушений перераховувати та сплачувати бюджетні кошти за землю, яка не перебуває у його фактичному користуванні, що не може бути в залежності від того, що належний користувач не оформив право власності за собою.

Щодо визначення відповідачів у справі, позивач вказує, що визначив:

- Рівненську міську раду відповідачем-1, оскільки рада є стороною договору та до її компетенції відноситься вирішення питань про припинення права користування позивачем земельною ділянкою;

- Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідачем-2, оскільки воно підпорядковується виконавчому комітету РМР та міському голові. До компетенції управління належить підготовка проектів рішень РМР про передачу в оренду земельних ділянок, оформлення договорів оренди після прийняття відповідних рішень РМР, здійснення контролю за їх державною реєстрацією та підготовка актів прийняття-передачі земельних ділянок, що додаються до договорів оренди землі. Тобто у разі задоволення позову саме управління буде здійснювати підготовку акту передачі спірної земельної ділянки та вчиняти активні дії щодо забезпечення виконання рішення суду, у тому числі оформлення договору оренди із власником майна, яке знаходиться на означеній земельній ділянці.

Відповідач-1, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у відзиві вказує, що всупереч ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України позивачем не надано доказів того, що наявні всі умови для розірвання договору оренди земельної ділянки. Рівненська міська рада зазначає, що при виникненні в іншої особи права власності та нерухоме майно право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони в зобов`язанні.

Відповідач-2, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що для підготовки на повторний розгляд сесії міської ради проекту рішення "Про припинення права оренди земельної ділянки Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, та розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Кн. Володимира, 108" необхідно звернутися в Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (м. Рівне, майдан Просвіти, 2) із відповідним клопотанням на ім`я міського голови щодо припинення права оренди земельної ділянки і розірвання договору оренди землі та додати документи, які були надані при первинному розгляді вищезгаданого питання. Про дані обставини позивача було повідомлено листами від 28.08.2019 року, від 10.07.2020 року, від 30.07.2021 року.

Відповідач-2 звертає увагу, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин.. Відтак, як зазначає віфдповідач-2, у разі відчуження об`єкту нерухомого майна на орендованій земельній ділянці новому набувачу, то в такому разі заміна сторони (орендаря) на нового набувача у договорі оренди землі відбувається автоматично.

Відповідач-2 стверджує, що враховуючи те, що на законодавчому рівні врегульовано порядок та механізм вирішення питання пов`язаного з орендою земельних ділянок комунальної власності, тому керуючись ст. ст. 25, 26, 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 25, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 188 Господарського кодексу України, ст. ст. 12, 124, 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 638, 651-654 Цивільного кодексу України, управління земельних відносин вважає, що позовні вимог є передчасними та не підлягають до задоволення.

У відповідях на відзив відповідачів-1 та 2, позивач звертає увагу, що правовідносини які є предметом розгляду у справі № 918/854/21 не регулює рішення Рівненської міської ради № 6023 "Про врегулювання земельних відносин пов`язаних з орендою земельних ділянок комунальної власності" у зв`язку з тим, що вказане рішення прийняте 22.05.2019 року, тоді як спірні правовідносини виникли у квітні 2019 року після набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно.

Позивач самостійно звертає увагу, що в силу Закону договір оренди є припиненим із 24.04.2019 року, що не потребує додаткового його розірвання.

Департамент вважає, що заперечення відповідача-2, які ґрунтуються на обов`язковій необхідності прийняття виключно міською радою рішення про розірвання договору та про припинення права користування земельною ділянкою, яка перебуває в оренді є необґрунтованими.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину та є відносинами з оренди землі, регулюються нормами ЦК України, ГК України, ЗК України та Законом України "Про оренду землі".

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (частина перша). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, (частина друга).

Отже, згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (споруду), яка розміщена на земельній ділянці, що перебуває в оренді до набувача одночасно переходить відповідно право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

При цьому, відповідно до абз. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Так, пунктом «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Водночас, абз 8 ст. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Тобто, з аналізу вищезазначених норм слідує, що законодавець прямо пов`язує момент набуття права власності на нерухомість новим власником із моментом припинення землекористувачем права користування земельною ділянкою під нерухомістю.

У постанові від 04.12.2018 року у справі №910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що за змістом ст. ст. 120, 140 та 141 ЗК України законодавець встановив імперативний припис щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду та передбачив відповідну підставу для припинення права користування земельною ділянкою у випадку набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Перехід права на земельну ділянку до нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою. Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК У країни, інших положеннях законодавства (пункти 7.40, 7.42, 8.5).

Верховний Суд у постанові від 21.12.2019 року у справі № 644/651/19 дійшов висновку, що системне тлумачення наведених вище норм матеріального права, дає підстави дійти висновку про те, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь - якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов`язанні. Вищевикладена позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/3655/17, від 05 вересня 2018 року у справі № 904/9027/17, від 07 листопада 2018 року у справі № 910/20774/17, від 29 листопада 2018 року у справі № 915/1416/17, від 06 грудня 2018 року у справі № 902/1592/15, від 27 лютого 2019 року у справі № 913/661/17, від 06 березня 2019 року у справі № 914/2687/17, від 04 квітня 2019 року у справі №910/7197/18.

Так, у постанові Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17 суд дійшов висновку, який полягає у тому, що відчуження об`єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Аналогічну правову позицію Верховний Суд вислови у постанові від 05.06.2018 року у справі № 920/717/17.

Отже зважаючи на викладене у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що оскільки право власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, яка перебувала в оренді позивача, перейшло 24.04.2019 року до ОСОБА_1 , позивач із 24.04.2019 року не є балансоутримувачем такого нерухомого майна, відтак право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , яке Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації набув на підставі договору оренди земельної ділянки укладеного 13.10.2006 року, припинено за позивачем та із 24.04.2019 року в силу закону перейшло до ОСОБА_1 .

При цьому судом встановлено, що між сторонами тривають спірні правовідносини відносно наявності або відсутності у позивача права користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , та наявності обов`язку сплачувати орендні платежі за Договором.

Суд зауважує, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, - земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули право власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18 (провадження № 61-6807св19).

Враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступає закон.

У постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що за змістом статей 120, 140 та 141 ЗК України законодавець встановив імперативний припис щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду та передбачив відповідну підставу для припинення права користування земельною ділянкою у випадку набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Перехід права на земельну ділянку до нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою. Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (пункти 7.40, 7.42, 8.5).

За висновками, викладеними у п.п. 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у ст. 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. У пункті 49 цієї ж постанови зазначено, що ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Таким чином, в даному випадку припинення права користування земельною ділянкою Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації відбувається автоматично, в силу прямої норми закону (ст. 120, п. "е" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України) і не потребує прийняття судового рішення.

Суд підкреслює, що із 24.04.2019 року за Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації припинено право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , яке у нього було за Договором оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року, який зареєстрований за реєстраційним номером 42 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 припинено за позивачем у зв`язку із набуттям 24.04.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Рівненською обласною радою як Продавцем та ОСОБА_1 як Покупцем права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер якої :01:008:0040, про що між вказаними сторонами договірного зобов`язання складено Акт приймання - передачі.

Відтак із 24.04.2019 року у Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації відсутній обов`язок сплачувати орендні платежі за Договором оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року, оскільки відбулася заміна сторони в зобов`язанні - у зв`язку із набуттям ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, яка є предметом Договором оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року.

У разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договору оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2019 року у справі №922/2427/18).

Відтак суд дійшов висновку, що заміна орендаря земельної ділянки та перехід користування земельною ділянкою за адресою м. Рівне, вул. Князя Володимира, 108, за Договором оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року до нового набувача нерухомого майна - ОСОБА_1 - відбувся в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою - Рівненської міської ради.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що у позивача відсутнє порушене право відповідачами-1 та -2 за Договором оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року, як і відсутній обов`язок сплачувати орендні платежі за даним Договором із 24.04.2019 року в силу закону. При цьому Договір оренди земельної ділянки від 13.10.2006 року діє, відбулася заміна сторони в зобов`язанні за договором - з Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на ОСОБА_1 .

Господарський суд відмовляє у задоволенні позову, додаткового визнання судом вищевказаних обставин (а саме визнання припиненим права користування земельною ділянкою) не потребується, а право позивача не є порушеним.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 28.10.2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 року - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачі-1 та -2 своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви є 1 немайнова вимога.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з немайновою вимогою позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 384 від 01.10.2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2022 року.

Суддя Заголдна Я.В.