ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

21 лютого 2022 року Справа № 924/796/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивач - не з`явився;

відповідач - Кучер М.М.;

третя особа - не з`явився;

прокурор - Манжаюк Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.2021, повний текст якого складено 03.12.2021, у справі №924/726/21 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі -

Волочиської міської ради Хмельницької області м.Волочиськ Хмельницької обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача -

Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м.Хмельницький

до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії

«Південно-Західна залізниця» АТ "Укрзалізниця» м.Київ

про стягнення 728 327 грн 52 коп. шкоди,-

У липні 2021 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява керівника Волочиської окружної прокуратури (надалі в тексті Прокурор) в інтересах держави в особі Волочиської міської ради Хмельницької області (надалі в тексті Міська рада) до Акціо-нерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (надалі в тексті Залізниця) про стягнення 728 327 грн 52 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу в результаті незаконної порубки дерев в захисних лісо-смугах залізниці.(т.1, арк.справи 1-16).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.11.2021 у справі №924/726/21 позов Прокурора задоволено. Рішення вмотивоване тим, що Відповідач, як постійний лісокорис-тувач, не забезпечив належну охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустивши незаконну порубку дерев, чим заподіяно матеріальну шкоду лісу (навко-лишньому природному середовищу), яка становить в загальному розмірі 728 327 грн 52 коп.(т.2, арк.справи 61-66).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Залізниця подала скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позову.(т.2, арк.справи 70-73).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди, а отже відшкодування шкоди за незаконну рубку лісу об`єктивно може бути наслідком лише активної фізичної поведінки особи, спрямованої на порубку дерев. Забезпечення охорони лісу дійсно входить до обов`язків постійних лісокористувачів, однак неналежна охорона лісу, відповідно до норм чинного законо-давства України, не є лісовим правопорушенням, яке тягне за собою матеріальну відповідаль-ність за неналежне здійснення контролю за збереженням лісу. У випадку стягнення з постійного лісокористувача шкоди за вказану бездіяльність у такому ж розмірі як за незаконну рубку лісу, Відповідач стає особою, яка фактично відшкодувала шкоду замість іншої, винної особи яка здійснила рубку лісу. Таким чином, позивачем не доведена неправомірність поведінки, яка виражалась би у діях чи бездіяльності особи, до якої заявляється позов про стягнення шкоди. При цьому, така бездіяльність повинна мати конкретне вираження, тобто позивачем має бути доведено, які саме дії не вчинив відповідач, вчинення яких входить до його обов`язків відповідно до закону. Однак у позовній заяві не обґрунтовано, які саме заходи охорони лісів не було вчинено АТ «Українська залізниця» з метою збереження лісів від незаконних порубок, вико-нання яких чітко передбачено законом, та, власне, внаслідок нездійснення/невчинення яких невідомими особами було вчинено незаконну рубку дерев. Доводи прокурора щодо неперешкоджання відповідачем у незаконній рубці дерев особами, які таку рубку здійснювали, є необґрунтованими, оскільки жодними нормативними актами відповідача не уповноважено на здійснення активних дій по затриманню порушника/перешкоджанню йому тощо.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №924/796/21.(т.2, арк.справи 90).

31.01.2022 на адресу суду надійшов відзив Прокурора, у якому він заперечує проти задо-волення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк. справи 92-97).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 21.02.2020 представник Відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників у призначене на 21.02.2022 судове засідання апеляційної інстанції, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями Волочиської міської ради №27-1/2015 від 16.11.2015 та №21-1/2015 від 16.11.2015 припинено юридичні особи Гарнишівську та Користо-вецьку сільські ради, територіальні громади яких увійшли до складу Волочиської міської об`єднаної територіальної громади.(т.1, арк.справи 34-35, 36-37).

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпри-ємців та громадських формувань Гарнишівська та Користовецька сільські ради припинені як юридичні особи 19.03.2016, правонаступник Волочиська міська рада.(т.1, арк.справи 17-33).

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, вбачається, що 13.09.2019 до Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП у Хмель-ницькій області із письмовою заявою звернувся бригадир ПЧЛУ-22 ст.Гречана Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Грех О.М. в якій йдеться про те, що в період часу з 12.08.2019 по 13.09.2019 невідомі особи вчинили незаконну порубку 38 дерев породи ясен та дуб у захисному лісонасадженні (виділ 227, квартал 44, ліва сторона) поблизу с.Гарнишівка Волочиського району, спричинивши матеріальної шкоди. (т.1, арк.справи 49).

13.09.2019 слідчим СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП України в Хмельницькій області лейтенантом поліції Альбанська Є.А. складено протокол огляду місця події (з долученням фотоматеріалів) в присутності понятого, інспектора-криміналіста та майстра лісу у якому зафіксовано незаконну порубку 38 дерев породи ясен та дуб у захисному лісонасадженні поруч із залізничною колією поблизу с.Гарнишівка Волочиського району.(т.1, арк.справи 51-62).

За даним фактом 14.09.2019 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.(т.1, арк.справи 48).

Згідно протоколу огляду місця події від 07.10.2019 Волочиським ВП Городецького ВП ГУНП в Хмельницькій області виявлено незаконної вирубки лісу 17 сироростучих дерев поряд зупиночної платформи неподалік с.Лозова в лісосмузі, що належить АТ «Укрзалізниця».(т.1, арк. справи 68-78).

17.09.2019 та 09.10.2019 Жмеринська дистанція захисних лісонасаджень листом №2822 звернулася до начальника Волочиського районного відділення поліції в Хмельницькій області з проханням провести розслідування та притягнути до відповідальності винних у скоєнні порубки 17 сироростучих дерев (з них 13 дуба звичайного, 3 ясена звичайного та 1 дерева береста), яку виявив 8 жовтня 2019 року майстер 22 Гречанської виробничої дільниці Грех О.М. в захисній лісосмузі залізниці в кварталі 44, виділу 231 по лівій стороні колії 1280 км 1-7 пк лінії Жмеринка-Підволочиськ на перегоні Наркевичі-Волочиськ.(т.1, арк.справи 182, 183, 184-185).

16.07.2020 слідчим СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в області призначено інженерно-екологічну експертизу з метою встановлення збитків завданих незаконними порубками, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м.Київ.

Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №20533/20-48/20696/20-48 від 26.08.2020 розмір збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме 38 сиро ростучих дерев, у лісосмузі, що належить Жмеринській дистанції лісових насаджень виділ 227, квартал 44, 1274+500 ліва сторона поблизу с.Гарнишівка, Волочиського району Хмельницької області становить 463 969,54 грн. Розмір збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме 17 сироросту- чих дерев, у лісосмузі, що належить Жмеринській дистанції лісових насаджень виділ 231, квартал 44, 1279+650 ліва сторона поблизу с.Лозова, Волочиського району Хмельницької області становить 264357,98 грн. Загальна сума збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу становить 728 327, 52 грн. (т.1, арк.справи 79-95).

Зазначені порубки вчинено на територіях земельних ділянок, які на підставі Державних актів перебувають у постійному користуванні ДТГО «Південно-Західна залізниця» (на час розгляду справи в суді Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця»), зокрема: Державного акту серії ЯЯ №332472 від 30.07.2007, виданого на підставі розпорядження голови Волочиської районної державної адміністрації №260/2007р від 27.03.2007 площею 47,0492 га., кадастровий №:02:031:0001; Державного акту серії ЯЯ №332474 від 30.07.2007, виданого на підставі розпорядження голови Волочиської районної державної адміністрації №260/2007р від 27.03.2007 площею 121,0321 га, кадастровий №:04: 016:0001.

Листом №71-280/19 від 04.03.2021 прокурор місцевої прокуратури звернувся до Регіональ-ної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з проханням надати копії документів, необхідних для проведення ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні.(т.1, арк.справи 96-97).

У відповідь на зазначений лист прокуратури, 02.04.2021 Регіональною філією «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» надано копії документів та матеріалів щодо земельних ділянок, де було проведено порубку дерев, поблизу с.Гарнишівка Волочиського району Хмельницької області, інвентаризації земельних насаджень, а також установчих документів ДТГО «Південно-Західна залізниця» (зараз РФ «Південно-Західна залізниця») та його структурних підрозділів і посадових інструкцій осіб, відповідальних за охорону вказаних зелених насаджень. (т.1, арк.справи 98-138).

19.05.2021 окружною прокуратурою на адресу Волочиської міської ради скеровано лист в якому запропоновано міській раді вжити заходів, спрямованих на стягнення із АТ «Укр-залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 728 327 грн 52 коп.(т.1, арк.справи 139-142).

31.05.2021 окружною прокуратурою скеровано лист №51-1112вих-21 (25.06.2021 повторно лист №51-1625вих-21) із запитом інформації про результати вжитих міською радою заходів, спрямованих на стягнення вказаних вище збитків. (т.1, арк.справи 143).

У відповідь на вказаний лист міською радою зроблено посилання на ст.131-1 Конституції України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», в яких закріплено функції прокуратури, у тому числі з представництва інтересів держави в суді.(т.1, арк.справи 145).

07.07.2021 окружною прокуратурою повторно скеровано лист №51-1819вих-21 до міської ради з метою отримання інформації про результати вжитих міською радою заходів, спрямованих на стягнення із АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього при-родного середовища в сумі 728 327 грн 52 коп. Одночасно у вказаному листі запитувалася інформація про те, чи будуть вживатися такі заходи.(т.1, арк.справи 146-147).

У відповідь на вказаний лист міською радою, листом №1224 від 13.07.2021 зроблено посилання на ст.1311 Конституції України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», в яких закріплено функції прокуратури, у тому числі з представництва інтересів держави в суді.(т.1, арк. справи 148).

29.07.2021 керівником Волочиської окружної прокуратури направлено на адресу Волочись-кої міської ради повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.(т.1, арк.справи 149-154).

Оскільки, особу яка здійснила незаконні порубки дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення не встановлено, 30.07.2021 керівник Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради Хмельницької області звернувся з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», як постійного лісокористувача, про стягнення 728 327 грн 52 коп. збитків завданих державі.(т.1, арк.справи 1-16).

Як зазначалось вище, рішенням від 30.11.2021 у справі №924/796/21 господарський суд Хмельницької області відмовив у задоволенні позову.(арк.справи 183-194).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору стягнення заподіяної державі шкоди за вирубку лісу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст.611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов-язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст.1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяль-ністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяною порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відпові-дальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

З огляду на наведене предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Винне діяння це усвідомлений, вольовий вчинок, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її конти-нентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності україн-ського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середо-вища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навко-лишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси

Частиною 1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають та незалежно від права власності на них становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Частиною другою статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями статті 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального вико рис-тання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов-язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Таким чином, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійс-нення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Як вбачається із матеріалів справи регіональна філія «Південно-західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (в минулому ДТГО «Південно-західна залізниця») є постійним лісокористувачем земельної ділянки на території Гарнишівської сільської ради розміром 121,0321 га та земельної ділянки розміром 47,0492 га на території Користовецької сільської ради, що підтверджується державними актами на землю серії ЯЯ №332474 від 30.07.2007 та серії ЯЯ№332472 від 30.07.2007 відповідно.(т.1, арк.справи 99-100, 101-102).

Матеріалами справи стверджено та не спростовано Відповідачем, що на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні Залізниці 13.09.2019 та 07.10.2019 виявлено факт незаконної порубки дерев, про що слідчими СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області в тому числі, в присутності посадових осіб відповідача складені акти огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середо-вища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. В силу статті 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про рослинний світ» також унормовано, що відпо-відальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправ-ному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законо-давства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених за ним лісів встановлено протоколами огляду місця події від 13.09.2019 та 07.10.2019.

Нормами чинного законодавства, зокрема, Лісовим кодексом та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» унормовано, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збере-ження та охорону лісів, зокрема, від незаконних порубок та інших пошкоджень, покладається саме на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділян-ках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісо-користувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення достатніх дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкод-ження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного госпо-дарського суду у складі Верховного Суду у справі від 09.12.2019 №906/133/18, від 09.08.2018 №909/976/17, постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що усвідомлюючи свої дії Відповідач неправомірно не здійснив належних заходів для збереження лісонасаджень, на земельних ділянках постійним користувачем яких він є.

Вказане свідчить про наявність як вини Відповідача, так і протиправної поведінки.

Шкода та її розмір, який є предметом даного позову, підлягає доведенню, оскільки є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи.

16.07.2020 слідчим СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в області призначено інженерно-екологічну експертизу з метою встановлення збитків завданих незаконними поруб-ками, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м. Київ.

Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №20533/20-48/20696/20-48 від 26.08.2020 розмір збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме 38 сиро ростучих дерев, у лісосмузі, що належить Жмеринській дистанції лісових насаджень виділ 227, квартал 44, 1274+500 ліва сторона поблизу с.Гарнишівка, Волочиського району Хмельницької області становить 463 969 грн 54 коп. Розмір збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме 17 сиро ростучих дерев, у лісосмузі, що належить Жмеринській дистанції лісових насаджень виділ 231, квартал 44, 1279+650 ліва сторона поблизу с.Лозова, Волочиського району Хмельницької області становить 264357,98 грн. Загальна сума збитків нанесених державі внаслідок проведення незаконної порубки лісу становить 728 327 грн 52 коп.

Колегія суддів звертає увагу, що альтернативного розрахунку розміру збитків Відповідач не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що звертаючись із позовом Проку-рор правомірно визначив факт заподіяння шкоди та її розмір в сумі 728 327 грн 52 коп.

Причинний зв`язок полягає у тому, що внаслідок протиправної винної поведінки залізниці, яка полягає у нездійсненні комплексу заходів щодо збереження ліку на земельних ділянках, які перебувають у її постійному користування державі завдано збитків в сумі 728 327 грн 52 коп.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив належну охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустивши незаконну порубку дерев, чим заподіяно матеріальну шкоду лісу (навколишньому природному середовищу), яка становить в загальному розмірі 728 327 грн 52 коп.

З огляду на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.2021 у справі №924/726/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №924/726/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Мельник О.В.