ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відкриття провадження у справі

21 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/91/22
Провадження №19/913/91/22
Суддя Косенко Т.В., розглянувши матеріали
про визнання недійсною п.2.1 договору та стягнення 211 000 грн 00 коп.,
Керівник Щастинської окружної прокуратури Луганської області (далі прокурор) 10.02.2022 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» (далі КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня»), та позивача-2 Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області (далі Станично-Луганська селищна ВЦА), з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО» (далі ТОВ «НПО «СЗХНО») про:
визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01, укладеного між КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» та ТОВ «НПО «СЗХНО», у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;
стягнення з ТОВ «НПО «СЗХНО» на корись КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» 211 000 грн 00 коп., сплачених за договором поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 у якості податку на додану вартість.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Комунальним некомерційним підприємством «Станично-Луганське районне територіальне медичне об`єднання», яке у подальшому на підставі розпорядження керівника Станично-Луганської селищної ВЦА від 19.04.2021 №45 змінило найменування на КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня», 13.01.2021 на платформі публічних закупівель оприлюднено інформацію про закупівлю без використання електронної системи Ємності кріогенної для зрідженого кисню (ДК 021:2015:44611600-2 Резервуари, ДК 021:2015:4461000-9: Цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску), переможцем закупівлі визначено ТОВ «НПО «СЗХНО».
Замовником оприлюднено на порталі публічних закупівель інформацію, згідно якої предмет закупівлі входить до Переліку товарів, робіт і послуг необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №225.
11.01.2021 між КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» та ТОВ «НПО «СЗХНО» укладено договір поставки №ТД-11/01/21-01, п.2 якого передбачено, що ціна продукції, що поставляється, обумовлюється в додатках (специфікаціях) до договору та становить 1 266 000 грн 00 коп. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп.
На виконання умов договору КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» перерахувало ТОВ «НПО «СЗХНО» грошові кошти у загальній сумі 1 266 000 грн 00 коп..
Прокурор вважає, що замовник безпідставно до загальної суми за договором поставки включив податок на додану вартість та у подальшому перерахував його відповідачеві.
Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) викладено у новій редакції п.71 пп.2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту198.5 ст.198 цього Кодексу та положення ст.199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.
Перелік товарів, у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224.
Зазначив, що ємності для стиснених або скраплених газів (код УКТЗЕД 7311 00) включені до Переліку №224 в розділі Системи постачання медичних газів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
У той же час замовником, незважаючи на законодавче звільнення від сплати податку на додану вартість, безпідставно включено до загальної суми товару податок на додану вартість та у подальшому перераховано грошові кошти ТОВ «НПО «СЗХНО».
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам ст.ст.162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); підстав для їх повернення чи відмови у відкритті провадження не встановлено.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».
Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1, абз.1 ч.3 та абз.1 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Отже, прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.
Аналіз положень ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Щастинської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня», з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.
Розпорядженням керівника Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області від 19.04.2021 №45 «Про зміну найменування та затвердження Статуту Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганське районне територіальне медичне об`єднання» в новій редакції» змінено найменування юридичної особи Комунальне некомерційне підприємство «Станично-Луганське районне територіальне медичне об`єднання» на Комунальне некомерційне підприємство «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» та внесено зміни до статуту Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» у частині зміни засновника та найменування.
Розпорядженням керівника Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області від 22.06.2021 №147 затверджено статут Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» у новій редакції.
Відповідно до п.1.1 статуту КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної та вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом.
Майно підприємства є власністю територіальної громади (п.1.3 статуту).
Згідно з п.1.5 статуту засновником (власником) підприємства є Станично-Луганська територіальна громада в особі Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.
Підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації (п.4.1 статуту).
Відповідно до п.5.1 статуту майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.
Підсумовуючи викладене суд зауважує, що фінансування закупівлі ємності для кисню за договором поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 здійснювалось за кошти Національної служби здоров`я України (державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення), тому КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» уповноважено головним розпорядником бюджетних коштів на використання державних коштів для медичного обслуговування населення.
На думку господарського суду з наведених положень законодавства випливає, що КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» могло самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача з заявленими вимогами.
Суд відзначає, що не зважаючи на наявність у КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом воно у листі від 26.01.2022 №124 на запит Щастинської окружної прокуратури від 20.01.2022 №54-119 вих-22 повідомило, що на сьогоднішній день не має можливості нести витрати, пов`язані зі зверненням до суду та не заперечує проти звернення до суду в інтересах лікарні Щастинської окружної прокуратури.
Суд зауважує, що сам факт незвернення КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» з цим позовом до суду свідчить про те, що вказаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження відносно повернення безпідставно сплачених грошових коштів у вигляді податку на додану вартість сумі 211 000 грн 00 коп.
Вимога щодо попереднього повідомлення КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з заявленим позовом виконана прокурором, що підтверджується повідомленням від 01.02.2022 №54-258 вих-22.
За таких обставин господарський суд погоджується з твердженням прокурора, що позивачем-1 не вжито заходів, спрямованих на визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 і стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 211 000 грн 00 коп. та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва керівником Щастинської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-2 Станично-Луганської селищної ВЦА, з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 ліквідовано Новоайдарский район та утворено Щастинський район.
Абзацами 1, 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» передбачено, що для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з абз.1-3 ч.1 ст.3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України. У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження: обласної ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації області; районної ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації району. У разі утворення військово-цивільної адміністрації населених пунктів повноваження відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів припиняються з дня призначення керівника такої військово-цивільної адміністрації. Повноваження виконавчих органів зазначених рад, апаратів цих рад та їх виконавчих комітетів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у таких органах та апаратах, припиняються з дня, наступного за днем прийняття рішення зазначеним керівником військово-цивільної адміністрації населених пунктів про можливість цієї військово-цивільної адміністрації здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Абазом 1 ч.2 ст.3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» передбачено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються на території територіальних громад, сільські, селищні, міські ради яких та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, а також у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про неможливість проведення виборів до відповідних органів місцевого самоврядування. Найменування військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, як правило, є похідними від найменувань населених пунктів, визначених адміністративними центрами відповідних територіальних громад, у формі прикметника.
Указом Президента України від 19.02.2021 №62/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» постановлено утворити Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області.
Частиною 2 ст.7 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», зокрема передбачено, що у разі утворення військово-цивільних адміністрацій населених пунктів на територіях територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (далі - новоутворені військово-цивільні адміністрації), де за рішенням Центральної виборчої комісії перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад та відповідних сільських, селищних, міських голів не проводилися, набуття повноважень зазначеними військово-цивільними адміністраціями та припинення повноважень сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, території яких увійшли до складу територій відповідних сформованих територіальних громад (далі - розформовані територіальні громади), їхніх виконавчих органів, реорганізація таких сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб, а також припинення повноважень військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, території яких увійшли до складу територій відповідних сформованих територіальних громад (далі - військово-цивільні адміністрації, що припиняються), реорганізація таких військово-цивільних адміністрацій як юридичних осіб здійснюються з урахуванням таких положень: з дня призначення керівника новоутвореної військово-цивільної адміністрації припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних розформованими територіальними громадами, адміністративні центри яких включені до території відповідної сформованої територіальної громади (пп.1 ч.2 ст.7); майнові зобов`язання, майнові та немайнові права юридичних осіб - органів місцевого самоврядування розформованої територіальної громади та/або військово-цивільних адміністрацій, що припиняються, розподіляються між правонаступниками таких юридичних осіб відповідно до передавальних актів пропорційно обсягу розподілу майна, майнових прав та залишків бюджетних коштів між сформованими територіальними громадами (пп.7 ч.2 ст.7); з дня внесення запису про державну реєстрацію новоутвореної військово-цивільної адміністрації як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад розформованих територіальних громад шляхом їх приєднання до юридичної особи - новоутвореної військово-цивільної адміністрації як юридичної особи, яка тимчасово здійснює повноваження відповідних органів місцевого самоврядування на затвердженій Кабінетом Міністрів України території територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом (пп.9 ч.2 ст.7); юридична особа - новоутворена військово-цивільна адміністрація є юридичною особою, що тимчасово здійснює повноваження правонаступника прав та обов`язків юридичних осіб: рад, що припиняються, - з дня внесення запису про державну реєстрацію такої новоутвореної військово-цивільної адміністрації як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; виконавчих комітетів рад, що припиняються, та/або військово-цивільних адміністрацій, що припиняються, - з дня, наступного за днем прийняття керівником новоутвореної військово-цивільної адміністрації рішення про її можливість здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (пп.11 ч.2 ст.7).
Згідно зі ст.327 Цивільного кодексу України у комунальній власності перебуває майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Як уже зазначалось, згідно з п.1.5 статуту КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» засновником (власником) підприємства є Станично-Луганська територіальна громада в особі Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області.
Частинами 3, 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Пунктом 3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України передбачено, що до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, належать видатки на охорону здоров`я: а) амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні); а-1) первинну медичну допомогу (медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські і фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги та інші заклади охорони здоров`я, що надають первинну медичну допомогу); б) програми медико-санітарної освіти (центри здоров`я і заходи з санітарної освіти); в) інші державні програми медичної та санітарної допомоги (територіальні медичні об`єднання, центри медичної статистики, автопідприємства санітарного транспорту, інші програми і заходи); г) оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальними закладами охорони здоров`я, що надають первинну медичну допомогу, місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну медичну допомогу, та місцеві програми надання населенню медичних послуг з первинної медичної допомоги населенню; ґ) оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення; д) місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, місцеві програми надання населенню медичних послуг понад обсяг, передбачений програмою державних гарантій медичного обслуговування населення; е) місцеві програми громадського здоров`я.
На думку господарського суду з наведених положень законодавства випливає, що Станично-Луганська селищна ВЦА могла самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача з заявленими вимогами.
Суд відзначає, що не зважаючи на наявність у Станично-Луганської селищної ВЦА повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом вона у листі від 31.01.2022 №359 на запит керівника Щастинської окружної прокуратури від 20.01.2022 №54-120 вих-22 повідомила, що обставини звільнення від сплати ПДВ були виявлені лікарнею на підставі інформації, указаної у листі прокуратури. Також зазначила, що претензійно-позовна робота відносно ТОВ «НПО «СЗХНО» не велась і що не заперечує проти звернення до суду в інтересах держави Щастинської окружної прокуратури.
Суд зауважує, що сам факт незвернення Станично-Луганської селищної ВЦА з цим позовом до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 та повернення безпідставно сплачених грошових коштів у сумі 211 000 грн 00 коп.
Викладене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 15.10.2019 (справа №903/129/18), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.
Вимога щодо попереднього повідомлення Станично-Луганської селищної ВЦА про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з заявленим позовом виконана прокурором, що підтверджується повідомленням від 01.02.2022 №54-257 вих-22.
За таких обставин господарський суд погоджується з твердженням прокурора, що позивачем-2 не вжито заходів, спрямованих на визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 і стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 211 000 грн 00 коп. та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
За змістом абз.2 ч.3 ст.12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, категорію та складність справи, суд вважає за необхідне розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Частиною 8 ст.165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Керуючись ст.ст.12, 120, 121, 174, 176, 177, 181, 182, 232 234 ГПК України, суд
1. Підтвердити підстави представництва керівником Щастинської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади», та позивача-2 Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО» про визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 та стягнення 211 000 грн 00 коп.
2. Прийняти позовну заяву прокурора від 10.02.2022 №54-324вих-22 до розгляду та відкрити провадження у справі.
3. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
4. Підготовче засідання призначити на 21 березня 2022 року о 10 год. 00 хв.
5. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Харків, проспект Науки, 5, у залі судових засідань №204.
6. Явку представників сторін та прокурора визнати необов`язковою.
7. Встановити позивачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У випадку подання позивачами відзиву подати суду докази його надіслання (надання) прокурору, іншому позивачу та відповідачу з усіма додатками.
8. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У випадку подання відповідачем відзиву подати суду докази його надіслання (надання) іншим учасникам справи з усіма додатками.
9. Довести до відома учасників справи, що відповідно до п.10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку.
10. Повідомити учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення їх права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України та п.п.45-50 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
11. Звернути увагу відповідача, що він повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ч.3 ст.80 ГПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (відповідно до ст.178 ГПК України).
12. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно п.5.26 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020) відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
13. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3, 5 ст.46 ГПК України).
14. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).
15. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 21.02.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Тетяна КОСЕНКО