РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2022Справа № 910/17518/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспромсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Димовент ЛТД"

про стягнення 410 595,22 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Дарменко В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспромсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Димоент ЛТД" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №20210224/01 від 04.03.2021, яка складається з 390 100 грн - суми попередньої оплати, 780,20 грн - штрафу, 6 701,17 грн - 3% річних, 13 013,85 грн - інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.12.2021.

Протокольною ухвалою суду від 01.12.2021 відкладено підготовче засідання на 12.01.2022.

12.01.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Протокольною ухвалою суду від 12.01.2022 закрито підготовче засідання та призначено підготовче засідання на 08.02.2022.

У судове засідання 08.02.2022 представники сторін не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду були належним чином повідомлені.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 08.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 між ТОВ "Димовент ЛТД" (постачальник) та ТОВ "Транспромсервіс" (покупець) укладено договір поставки №20210224/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, вказаний у специфікації (додаток №1 та додаток №2 до даного договору), що іменується товаром, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його.

Найменування, асортимент, кількість та вартість товару, що постачається вказуються у відповідних специфікаціях, які складаються окремо на кожну партію товару та становлять невід`ємну частину даного договору. Найменування, асортимент та кількість товару в партії визначається згідно заявки покупця, яка має містити посилання на номер та дату договору (п. 1.2-1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна вартість товару за цим договором зафіксована у специфікації, що є невід`ємною частиною договору. Кінцева ціна становить собою вартість партій поставленого товару, що визначена у всіх видаткових накладних до цього договору.

Згідно п. 2.2 договору, оплата товару здійснюється наступним чином:

після підписання договору покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 90% від суми специфікації наведеної у додатку №1 до даного договору;

після поставки товару на об`єкт покупець здійснює доплату у розмірі 10% від суми товару наведеної у додатку №1 у строк 3 робочих дні;

після підписання договору покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 70% від суми специфікації, наведеної у додатку №2 до договору;

після поставки товару на об`єкт покупець здійснює доплату у розмірі 30% від суми товару наведеної у додатку №2 у строк 3 робочих дні.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що термін поставки товару складає 14 робочих днів, з дня отримання заявки на поставку, якщо в специфікації не вказаний інший термін поставки.

Відповідно до п. 9.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Між сторонами підписано наступні специфікації: №1 від 04.3.2021 на суму 164 528,00 грн; №2 від 04.03.2021 на суму 344 333,51 грн.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату у загальному розмірі 390 100,00 грн, згідно платіжних доручень №168 від 11.03.2021 та №167 від 11.03.2021.

Спір у справі виник у зв`язку із нездійсненням відповідачем поставки оплаченого товару та неповерненням позивачу суми попередньої оплати

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було перераховано на рахунок відповідача попередню оплату за товар, який відповідач мав поставити позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів поставки оплаченого товару або повернення відповідачем попередньої оплати, з огляду на що, вимоги позивача про повернення попередньої оплати у розмірі 390 100,00 грн підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф, 3% річних та інфляційні витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що за прострочення терміну поставки або додаткової поставки товару вказаного в специфікації, а також невиконання чи/або неналежного виконання постачальником обов`язків, передбачених пп. 5.2 та/або 5.5 даного договору, постачальник на вимогу покупця зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 0,2% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Разом з тим, у специфікаціях до договору зазначено, що поставка товару здійснюється у строк згідно п. 3.1 договору.

Як передбачено умовами договору, термін поставки товару складає 14 робочих днів, з дня отримання заявки на поставку, якщо в специфікації не вказаний інший термін поставки (п. 3.1 договору).

Матеріали справи не містять відповідних заявок, через що суд позбавлений можливості встановити чи виник у відповідача обов`язок поставити товар, та відповідно, чи прострочено термін поставки, період прострочення.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу, 3% річних та інфляційних витрат задоволенню не підлягають з огляду на недоведеність вимог належними та допустимими доказами.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за договором, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспромсервіс" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Димовент ЛТД" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 60, код ЄДРПОУ - 35895180) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспромсервіс" (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шлюзова, буд. 1, код ЄДРПОУ - 30535707) 390 100 (триста дев`яносто тисяч сто) грн - суми попередньої оплати та 5 851 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) грн 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.02.2022.

Суддя Н.І. Зеленіна