ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"08" лютого 2022 р.
м. Київ
Справа № 911/2455/21
Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2455/21
за позовом фізичної особи-підприємця Маховецького Дмитра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
про стягнення суми заборгованості із урахуванням штрафних санкцій за договором купівлі продажу № 0402В1 від 04.02.2021,
за участю представників:
позивача: не з`явились;
відповідача: Шупик О. А.
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 10.08.2021 фізичної особи-підприємця Маховецького Дмитра Олексійовича до приватного сільськогосподарського підприємства "Шевченківське" про стягнення суми заборгованості із урахуванням штрафних санкцій за договором купівлі продажу № 0402В1 від 04.02.2021.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 2 цієї ж статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відтак, до Господарського суду Київської області надійшла заява позивача від 12.01.2022 про ухвалення додаткового рішення.
Приписами ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на це, суд ухвалою від 24.01.2022 призначив проведення судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на 31.01.2022 на 15:25.
У судове засідання 31.01.2022 з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення з`явився представник відповідача та заявив усні заперечення щодо покладення витрат на правничу допомогу позивача на відповідача, зважаючи на те, що про розгляд справи останній дізнався лише напередодні засідання. Враховуючи встановлену судом в ухвалі про відкриття провадження у справі письмову форму для подання будь яких заяв та клопотань суд зобов`язав представника відповідача викласти заявлені представником заперечення у письмовій формі та подати до суду до наступного судового засідання.
З огляду на це, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення відкладено судом на 08.02.2022.
У день судового засідання 08.02.2022 до суду були подані заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення. У засіданні 08.02.2022 судом було винесено додаткове рішення у справі.
Суд, дослідивши подані докази, оцінивши пояснення та заперечення сторін встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Між тим, частинами 4, 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Наведена правова позиція викладена в постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
Позивач у заяві про винесення додаткового рішення нагадує, що представником до судових дебатів заявлялося клопотання про надання підтверджень фактичної оплати правових послуг на користь адвоката після винесення рішення. До матеріалів справи додавалася копія договору про надання правової допомоги № 27/05-2 від 27.05.2021, ордер, копію свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю. У договорі сторони узгодили розмір гонорару адвоката 500,00 грн за годину роботи та загальним розміром вартістю до 10 % від суми позову. Позивач зазначає, що на даний час правові послуги на користь адвоката позивачем повністю оплачені що підтверджується актом наданих послуг та розрахунковими документами.
Суд вважає за необхідне одразу ж зазначити, що питання про покладення на відповідача суми судового збору вже вирішувалося під час прийняття рішення по суті спору, а тому, суд змушений відмовити у задоволенні заяви у цій частині.
До суду позивачем подано акт наданих послуг з правової допомоги від 12.01.2022. Зі вказаного акту вбачається, що на виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги № 27/05-2 від 27.05.2021 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги із надання правової допомоги по справі № 911/2455/21. Сторонами погоджено, що розмір адвокатського гонорару становить 500,00 грн за годину роботи адвоката та загальним розміром вартістю до 10% від суми позову. Послуги, що надані адвокатом по справі № 911/2455/21 складаються з:
1) зустріч з клієнтом та з`ясування мети звернення 2 години, 1000,00 грн;
2) вивчення документів наданих клієнтом, проведення аналізу правочину на відповідність Законодавству України 8 годин, 4000,00 грн;
3) збір та оформлення доказів по справі, визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання клієнта 4 години, 2 000,00грн;;
4) здійснення перемовин із боржником 1 година, 500,00грн;
6) подання позовної заяви, контроль за рухом справи 1 година, 500,00грн;
У своїх запереченнях проти заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача акцентує увагу на тому, що категорія даної справи є нескладною і типовою, пакет документів який позивач передав своєму представнику складається всього з 8-ми аркушів. Тому відповідач вважає, що представник позивача не могла витрати на зустріч з клієнтом, з`ясування мети та підстав звернення 2 години, а насправді витратила до 1 години часу.
З тих же підстав відповідач вважає, що представник позивача не могла витратити на вивчення документів наданих клієнтом, проведення аналізу правочину на відповідність законодавству України 8 годин. Відповідач стверджує, що представник позивача жодні докази по справі не збирала (а всі докази, які складаються з 8-ми аркушів, надав їй сам Позивач). Відповідач зазначає, що жодних перемовин із відповідачем не проводилося.
Також на думку відповідача складання позову, розрахунку штрафних санкцій, ціни позову, оформлення позову, додатків, клопотань витратила максимум 6 годин часу.
Відповідач погоджується з тим, що представник позивача витратила на подання позову та контроль за рухом справи 1 годину. Також представник відповідача вважає, що представник позивача не могла витратити на участь у судових засіданнях по даній справі 20 годин часу (із розрахунком: одна година 500 грн), а насправді витратила максимум 2 години з огляду на кількість та тривалість судових засідань. Відповідач наголосив, що договором про надання правової допомоги № 27/05-2 від 27.05.2021 не передбачено окрему вартість за кожне судове засідання, а п. 4.2 такого договору передбачено розмір адвокатського гонорару в сумі 500 грн за годину роботи.
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 року у справі № 910/7586/19.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дослідив подані на підтвердження відповідних витрат докази, перевірив доводи сторін, у тому числі заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення вимог та їх співмірність, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, дійшов наступних висновків.
Суд виключає з суми витрат на правову допомогу зустріч з клієнтом з`ясування підстав та мети звернення, що за твердженнями позивача зайняло 2 години, відповідно коштувало 1000,00 грн, оскільки така зустріч для з`ясування мети звернення до суду за своєю суттю не є правовою допомогою. На цьому етапі, власне, вирішується чи взагалі є необхідність укладення договору про надання правової допомоги, а у потенційного клієнта немає договірних зобов`язань щодо сплати послуг адвоката, принаймні в межах справи 911/2455/21. Позивачем не надано пояснень на підставі чого така попередня зустріч має оплачуватися, як правова допомога за договором. Суд розцінює зазначену послугу адвоката як таку, що не відноситься безпосередньо до звернення з позовною заявою, а є лише етапом прийняття рішення клієнтом про необхідність укладення договору, що не співвідноситься з власне наданням послуг конкретно по справі.
Щодо вивчення документів наданих клієнтом, проведення аналізу правочину на відповідність Законодавству України, які за твердженнями позивача зайняли 8 годин, суд погоджується з запереченнями відповідача щодо того, що обсяг наданих доказів є незначний, справа є типовою, незначної складності (про стягнення заборгованості), а відтак встановлення відповідності нормам законодавства не має займати тривалий час для адвоката, який в силу свого статусу є компетентним правником.
Представник позивача заявляє, що збір та оформлення доказів по справі, визначення правової позиції та судових перспектив вирішення питання клієнта зайняло у нього 4 години, що з урахуванням вищезазначених наданих послуг адвоката є дещо перебільшеним, беручи до уваги також те, що позивачем не надано деталізованих та конкретизованих обставин чому вказані дії адвоката зайняли аж 4 години.
Суд також врахував те, що представник відповідача у судовому засіданні, а також у письмових заперечення повідомив суд, що жодних перемовин з боржником не було проведено, а тому суд у повній мірі відмовляє у додаванні до суми судових витрат 500,00 грн за зазначені в акті виконаних робіт проведення перемовин.
Позивач стверджує що складання позовної заяви, здійснення розрахунку штрафних санкцій, ціни позову, оформлення позову, розрахунку, додатків, складання будь яких клопотань, відповіді на відзив, інших документів по справі зайняло у адвоката 34 години. Суд погоджується з запереченнями відповідача та розраховує надані послуги в цій частині тривалістю в 6 годин, відповідно 3000,00 грн. Здійснення розрахунків щодо заборгованості, підготовка усіх документів у справі, з урахуванням навіть клопотань про проведення судових засідань у порядку відеоконференції в жодному разі не може займати такий значний час для практикуючого адвоката, беручи до уваги також і загальний незначний об`єм наявних у справі документів, заяв клопотань, що надійшли від позивача. Також суд зазначає, що позивачем не подано детального переліку вищезгаданих виконаних робіт, а тому погодитися з тим, що саме це могло зайняти 34 години суд не може.
Щодо зазначеного в акті наданих робіт щодо подання позовної заяви, контроль за рухом справи суд в повній мірі погоджується з заявником, що послуги стосовно цих питань можуть займати у адвоката 1 годину роботи.
Відтак, суд частково задовольняє заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, та вважає за можливе стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Шевченківське" на користь фізичної особи-підприємця Маховецького Дмитра Олексійовича 7000,00 грн витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
В решті вимог заяви відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 23.02.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз