ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 Справа № 917/1418/21

Суддя Мацко О.С., з закритому судовому засіданні розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Антимонопольного комітету України, 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл», вул. Зіньківська, 19-Б, м. Полтава, 36009

про стягнення 5 428 938,00 грн.,

Секретар судового засідання: Токар А.В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

Суть спору:

Розглядається позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» про стягнення 5 428 938,00 грн., з яких 2 714 469,00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, 2 714 469,00 грн. пеня за прострочення сплати штрафу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.09.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Також ухвалою суду від 21.09.2021 р. було вирішено проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні.

16.12.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав рішення Антимонопольного комітету України в частині сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідач у відзиві № 157 від 27.09.2021 р., вх. № 10925 від 30.09.2021 р., проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач, всупереч вимогам ст. 162 ГПК України, не надав обґрунтований розрахунок як суми штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, так і пені за прострочення сплати штрафу.

25.10.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив за № 300-20.3/02-14890 від 19.10.2021 р. (вх. № 11714), яка ухвалою суду від 16.12.2021 р. залишена без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України.

В судовому засіданні 17.02.2022 року представник відповідача зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» було подано звернення до Конституційного суду України щодо окремих норм законодавства України про захист економічної конкуренції.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

21.06.2018 року Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення № 315-р у справі № 128-26.13/102-17 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Зазначеним рішенням, визнано дії групи «Надежда» в особі, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл», які полягали у схожому підвищенні цін на СВГ при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року, при тому, що аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, що призвело до обмеження конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеним рішенням АМКУ на підставі статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» накладено штраф у розмірі 2 714 469,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.04.2019 р. у справі № 910/11579/18 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ постачання», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажналадка», Приватного підприємства «Компанія «Надежда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт Автогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Закарпаття» до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17. Зокрема, визнано недійсним пункт 1 резолютивної частини вказаного рішення в частині визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл», які полягали у: схожому підвищенні цін на скраплений вуглеводневий газ при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року, при тому, що аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, що призвело до обмеження конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

Також вказаним рішенням господарського суду міста Києва визнано недійсним пункт 2.6 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 №315-р у справі № 128-26.13/102-17 щодо накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» штрафу у розмірі 2 714 469,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 р. вказане рішення господарського суду міста Києва залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2020 р. рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 910/11579/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2021 р. було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ постачання», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажналадка», приватного підприємства «Компанія «Надежда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда-Закарпаття» до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 р. та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08.2021 р. вказане рішення господарського суду міста Києва залишено без змін.

Позивач вказує, що відповідач штраф у встановленому рішенням Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17 розмірі не сплатив, з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» 5 428 938,00 грн., з яких 2 714 469,00 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, 2 714 469,00 грн. пеня за прострочення сплати штрафу.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17, рішення господарського суду міста Києва від 09.04.2019 р., постанова Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 р., постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2020 р., рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2021 р., постанова Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 р. та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08.2021 р. у справі № 910/11579/18 та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17 було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» 19.07.2018 р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (копія в матеріалах справи, а.с. 55).

Вказане рішення було оскаржене відповідачем до господарського суду міста Києва.

Як зазначено вище, рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2021 р. у справі № 910/11579/18, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 р. та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08.2021 р., відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ постачання», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажналадка», приватного підприємства «Компанія «Надежда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда-Закарпаття» до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17.

Отже, вказане рішення позивача є чинним та обов`язковим до виконання відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Докази сплати відповідачем штрафу в сумі 2 714 469,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

За даних обставин, позовні вимоги щодо стягнення штрафу на підставі рішення Антимонопольного комітету України у вищезазначеному розмірі є законними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню судом.

При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на відсутність розрахунку суми штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки його розмір встановлений рішенням Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17, яке на даний час не скасоване.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вказано, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 904/3536/18, відповідно до якого тривалість зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу чи відповідного рішення (постанови) господарського суду визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Позивачем надано до суду розрахунок пені за період з 26.06.2020 р. по 19.07.2020 р. та з 02.03.2021 р. по 16.08.2021 р. (за виключенням часу розгляду справи про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17 господарським судом міста Києва, Північним апеляційним господарським судом та Верховним Судом з 06.09.2018 р. до 25.06.2020 р., а також розгляду справи господарським судом міста Києва з 20.07.2020 р. по 01.03.2021 р.).

Вказаним, зокрема, спростовуються твердження відповідача, викладені останнім у відзиві № 157 від 27.09.2021 р., вх. № 10925 від 30.09.2021 р., щодо відсутності у позовній заяві розрахунку пені за прострочення сплати штрафу, визначеного рішенням Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17.

Водночас, як вбачається з реєстру судових рішень, що 19.04.2021 року Північним апеляційним господарським судом було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажналадка» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ постачання» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/11578/18, а 26.05.2021 року прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 р. у справі № 910/11579/18 залишено без змін.

Крім того, 13.07.2021 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду було відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ постачання», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажналадка» на рішення господарського суду міста Києва 01.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі № 910/11579/10, а 12.08.2021 року прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 р. у справі № 910/11579/18 залишено без змін.

З огляду на викладене, судом здійснено перерахунок пені за період з 26.06.2020 р. по 19.07.2020 р., з 02.03.2021 р. по 18.04.2021 р., з 27.05.2021 р. по 12.07.2021 р. та з 13.08.2021 р. по 16.08.2021 р. (за виключенням часу розгляду справи про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17 господарським судом міста Києва, Північним апеляційним господарським судом та Верховним Судом з 06.09.2018 р. до 25.06.2020 р., а також розгляду справи господарським судом міста Києва, Північним апеляційним господарським судом та Верховним Судом з 20.07.2020 р. по 01.03.2021 р., з 19.04.2021 р. по 26.05.2021 р. та з 13.07.2021 р. по 12.08.2021 р. відповідно), з гідно з яким загальна кількість днів прострочення сплати штрафу відповідачем становить 123 дні.

Відповідно, сума пені за прострочення сплати штрафу розраховується наступним чином: 2 714 469,00 грн. x 1,5% x 123 дні = 5 008 195,31 грн.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» законодавства про захист економічної конкуренції, визначеного рішенням Антимонопольного комітету України від 21.06.2018 р. № 315-р у справі № 128-26.13/102-17, становить 2 714 469,00 грн., а отже, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Антимонопольного комітету України в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що, стверджуючи про подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл» звернення до Конституційного суду України щодо окремих норм законодавства України про захист економічної конкуренції, відповідач не надав жодних доказів такого звернення чи доказів його прийняття відповідним органом, а тому вказані твердження судом не приймаються.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Надежда Ритейл ( вул. Зіньківська, 19-Б, м. Полтава, 36009, ідентифікаційний код 32370734) та зарахувати в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувачГУК у м.Києві/Соломян.р-н/21081100, , банк Казначейство України (ЕАП), рахунок:UA0026010, код класифікації доходів:21081100 (символ звітності 106) 2 714 469,00 грн. штрафу та 2 714 469,00 грн. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Надежда Ритейл ( вул. Зіньківська, 19-Б, м. Полтава, 36009, ідентифікаційний код 32370734) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, код ЄДРПОУ 00032767, банк Державна казначейська служба України, рахунок НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 81 434,07 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ГПК України.

Повне рішення складено 28.02.2022 р.

Суддя О.С. Мацко