РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022Справа № 910/15421/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський Елеватор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС Енергія Країни"

про зобов`язання вчинити дії

Представники:

від позивача: Винник Т.М.

від відповідача: Ігнатенко О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Андрушівський Елеватор» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Енергія Країни» про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору постачання природного газу № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19.08.2019 не виконав зобов`язання з поставки природного газу позивачу, з огляду на що позивач просить суд зобов`язати відповідача поставити позивачу природний газ у кількості 80,2467 тис.м3 відповідно до поданих заявок.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрушівський Елеватор» залишено без руху.

04.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, зважаючи на категорію та складність спору, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 02.11.2021.

01.11.2021 електронною поштою до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

02.11.2021 електронною поштою до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 02.11.2021 представники сторін не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 07.12.2021.

11.11.2021 електронною поштою до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву, яке обґрунтоване неможливістю подачі відзиву у встановлений судом строк через відсутність у відповідача необхідних документів для його підготовки, а також запровадженням в м. Києві карантинних заходів.

24.11.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просив поновити строк на його подання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

З огляду на викладені обставини, з метою дотримання основоположних принципів господарського судочинства, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подачу відзиву.

У підготовче засідання 07.12.2021 прибули представники сторін.

Представник позивача у підготовчому засіданні подав відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.12.2021.

10.12.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовче засідання 21.12.2021 прибув представник відповідача, представники позивача в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 21.12.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2022.

У судове засідання 08.02.2022 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 08.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС Енергія Країни» (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Андрушівський елеватор» (споживач, позивач) укладено Договір № ТАС-ЕК-351-08/2019 постачання природного газу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу протягом жовтня-грудня 2019 р. природний газ (далі - газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору постачальник зобов`язується передати споживачу наступний об`єм газу: природний газ (Т=20, Р=101,325 кПа), 340 тис. м. куб., крім того, з розподілом споживання по місяцях наступним чином: жовтень 100 тис.м.куб, листопад 190 тис.м.куб., грудень 50 тис.м.куб.

Вказаний у п. 1.2 обсяг газу постачальник зобов`язується передати на зберігання до ПСГ АТ «Укртрансгаз» (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання споживачем умов договору щодо проведення розрахунків, для постачальника не є обов`язковим додержання обсягів постачання природного газу для споживача.

Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, є наявність у споживача укладеного в установленому порядку договору транспортування газу з оператором ГРМ та ГТС (п. 1.6 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору приймання-передача газу протягом місяця здійснюється в об`ємах, згідно заявок споживача. Право власності на газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

За змістом п. 3.1 Договору загальна вартість за 1000 куб.м газу складає 5510,23 грн без ПДВ, ПДВ 1102,05 грн, а всього 6612,28 грн. Детальний розрахунок вартості газу наведений у Додатку 1 до договору. Вказана ціна газу не включає вартості транспортування газу по території України.

Згідно з п. 3.2 Договору, до 22 серпня 2019 року споживач оплачує завдаток в розмірі 15% від загальної вартості всього обсягу газу, визначений у нижченаведеній таблиці. Завдаток є гарантією відбору покупцем договірного обсягу. Якщо покупець відмовляється від договірного обсягу, завдаток залишається у продавця і продавець не матиме подальшого зобов`язання з поставки будь-якої кількості природного газу покупцю в рахунок будь-якої суми отриманого завдатку. Подальший порядок та строки проведення споживачем вартості газу встановлюється наступним чином: до 22 серпня 2019 року - 337 226,28 грн, до 31 жовтня 2019 року - 661 228,00 грн, до 30 листопада 2019 року - 1 249 720,92 грн.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє по 30 квітня 2020 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір розірвати та/або внести зміни до нього, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на аналогічних умовах з урахуванням всіх додатків до нього на кожен наступний рік (п. 9.1 Договору).

Судом встановлено, що 25.09.2019 сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди про те, що починаючи з 01 жовтня 2019 року ціна за 1000,000 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України складає 6612,28 грн. Споживач замовляє на жовтень 2019 року ліміт газу в обсязі 100,000 тис куб м. Обсяги можуть бути змінені в залежності від потреб виробництва згідно умов договору.

Поряд з цим, у зв`язку з набранням чинності постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 «Про встановлення тарифів для ТОВ «Оператор ГТС України» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки», 26.12.2019 сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою сторони, зокрема, погодили виключити абзац шостий п. 3.1 договору; викласти п. 3.5 та п. 3.5.2 договору в новій редакції; включити до договору п. 3.5.4. та викласти його в наступній редакції: «споживач сплачує компенсацію вартості замовленої споживачем потужності (послуги транспортування природного газу) на рахунок постачальника згідно наданого рахунку, до першого числа місяця постачання природного газу».

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 від 26.12.2019 до Договору, дана угода вважається укладеною після її підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє з 01 січня 2020 року та є невід`ємною частиною договору.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем Договору та додаткових угод до нього, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору, постачальник вистатив покупцю рахунок на оплату № 1417 від 20.08.2019, з якого вбачається, що загальна вартість природного газу у кількості 340 тис.куб.м становить 2 248 175,20 грн з ПДВ.

На підставі виставленого рахунку, позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 337 226,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3900 від 21.08.2019, у розмірі 211 228,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4168 від 08.11.2019, у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4177 від 11.11.2019, у розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4827 від 30.10.2020, у розмірі 406 245,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4823 від 30.10.2020. Загальна сума коштів, сплачена позивачем відповідачу на підставі рахунку на оплату № 1417 від 20.08.2019 становить 1 454 700,12 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів прийому передачі №ЕК000001562 від 31.10.2019, №ЕК000001820 від 30.11.2019, № 000001974 від 31.12.2019 ,№ЕК000000178 від 31.01.2020, №ЕК000003875 від 31.07.2020, №ЕК000004564 від 31.08.2020, №ЕК000005323 від 30.09.2020, №ЕК000006374 від 31.10.2020, №ЕК000007853 від 30.11.2020, №ЕК000019788 від 31.12.2020, №ЕК000000243 від 31.01.2021, №ЕК000024580 від 28.02.2021, №ЕК000078101 від 31.03.2021, №ЕК000093289 від 30.04.2021, №ЕК000104767 від 31.05.2021, №ЕК000126029 від 30.06.2021 по договору № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19 серпня 2019 р., які підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток, відповідач передав, а позивач прийняв природний газ на суму 924 045,29 грн.

Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу заявку Вих. № 26 від 26.07.2021, у якій позивач просив виділити ліміт природного газу на серпень 2021 року в обсязі 1 тис.куб.м.

Листом Вих. № 1572 від 28.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тас Енергія Країни» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Андрушівський Елеватор» про те, що станом на 26.07.2021 між сторонами відсутні будь-які договірні зобов`язання, відтак, у разі необхідності споживати природний газ, ТОВ «Андрушівський Елеватор» може звернутися до ТОВ «Тас Енергія Країни» для укладання договору на постачання природного газу.

29.07.2021 позивачем було направлено відповідачу вимогу про надання заявленого ліміту газу відповідно до заявки № 26 від 26.07.2019.

У свою чергу, листом вих. № б/н від 28.07.2021 відповідачем направлено позивачу Додаткову угоду № 1 від 28.07.2021 до Договору, яка підписана зі сторони ТОВ «Тас Енергія Країни» та відповідно до якої ціна газу з 01.08.2021 за 1000,0 кубічних метрів, без урахування вартості транспортування газу по території України складає 15 550,00 грн з ПДВ.

Листом Вих. № 1579 від 03.08.2021 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку зі зміною позивачем з 01.08.2021 постачальника природного газу на ТОВ «ЙЕ Енергія», ТОВ «Андрушівський Елеватор» необхідно звернутися до ТОВ «Тас Енергія Країни» та надати актуальні власні банківські реквізити для можливості повернення 530 654,83 грн, які не були використані за жодним із укладених між сторонами договорів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору постачання природного газу № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19.08.2019 не виконав зобов`язання з поставки природного газу позивачу, з огляду на що позивач просить суд зобов`язати відповідача поставити позивачу природний газ у кількості 80,2467 тис.м3 на загальну суму 530 613,83 грн відповідно до поданих ним письмових заявок.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивачем було порушено умови Договору в частині повної оплати вартості газу, обумовленої Договором, при цьому відповідно до п. 1.2 Договору постачання природного газу здійснюється протягом жовтня-грудня 2019 року в обсязі 340 тис.м.куб. на підставі письмових заявок споживача, однак, позивачем було спожито менший обсяг природного газу, ніж передбачено умовами Договору. При цьому, постачання природного газу за Договором № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19.08.2019 є неможливим у зв`язку із закінченням строку поставки природного газу відповідно до положень п.п. 1.1, 1.2 зазначеного договору та укладанням нового Договору № ТАС-ЕК-784-12/2020.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»).

Так, судом було встановлено, що 19.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС Енергія Країни» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Андрушівський елеватор» укладено Договір № ТАС-ЕК-351-08/2019 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу протягом жовтня-грудня 2019 р. природний газ, в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору постачальник зобов`язується передати споживачу наступний об`єм газу: природний газ (Т=20, Р=101,325 кПа), 340 тис. м. куб., крім того, з розподілом споживання по місяцях наступним чином: жовтень 100 тис.м.куб, листопад 190 тис.м.куб., грудень 50 тис.м.куб.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, до 22 серпня 2019 року споживач оплачує завдаток в розмірі 15% від загальної вартості всього обсягу газу, визначений у нижченаведеній таблиці. Завдаток є гарантією відбору покупцем договірного обсягу. Якщо покупець відмовляється від договірного обсягу, завдаток залишається у продавця і продавець не матиме подальшого зобов`язання з поставки будь-якої кількості природного газу покупцю в рахунок будь-якої суми отриманого завдатку. Подальший порядок та строки проведення споживачем вартості газу встановлюється наступним чином: до 22 серпня 2019 року - 337 226,28 грн, до 31 жовтня 2019 року - 661 228,00 грн, до 30 листопада 2019 року - 1 249 720,92 грн.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі виставленого рахунку № 1417 від 20.08.2019, позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 337 226,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3900 від 21.08.2019, у розмірі 211 228,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4168 від 08.11.2019, у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4177 від 11.11.2019, у розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4827 від 30.10.2020, у розмірі 406 245,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4823 від 30.10.2020. Загальна сума коштів, сплачена позивачем відповідачу на підставі рахунку на оплату № 1417 від 20.08.2019 становить 1 454 700,12 грн.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання споживачем умов договору щодо проведення розрахунків, для постачальника не є обов`язковим додержання обсягів постачання природного газу для споживача.

З наведеного вбачається, що позивачем не було належним чином виконано зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, що в силу приписів п. 1.4 Договору надає постачальнику право на недотримання обсягів постачання природного газу, встановлених Договором.

Разом з тим, як зазначає сам позивач у позовній заяві, на виконання умов Договору, ТОВ «Тас Енергія Країни» закупило та відповідно до п. 1.3 Договору передало на зберігання в сховища ПСГ АТ «Укртрансгаз» 340 тисяч метрів кубічних природного газу, тобто, виконало зобов`язання щодо передачі природного газу в обсязі, передбаченому Договором, однак, ураховуючи відсутність у позивача фінансової можливості оплатити всю вартість закупленого газу, 120 тисяч метрів кубічних природного газу було передано ТОВ «Бердичівський елеватор».

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами зміни обсягів природного газу та внесення відповідних змін до Договору. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі, за якими ТОВ «ТАС Енергія Країни» передало ТОВ «Бердичівський Елеватор» природний газ містять посилання на договір № ТАС-ЕК-350-08/2019 від 19.08.2019, який укладено між ТОВ «ТАС Енергія Країни» та ТОВ «Бердичівський Елеватор», а відтак, самі по собі акти не є належним підтвердженням отримання ТОВ «Бердичівський Елеватор» частини обсягу природного газу, що визначена саме Договором № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19.08.2019, який укладено між ТОВ «ТАС Енергія Країни» та ТОВ «Андрушівський Елеватор» та відповідно не підтверджують належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором.

Щодо обов`язку відповідача здійснити поставку природного газу у визначеному позивачем обсязі в межах суми 530613,83 грн, що була сплачена позивачем відповідачу на виконання умов Договору, однак сторонами не використана, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.3 Договору приймання-передача газу протягом місяця здійснюється в об`ємах, згідно заявок споживача. Право власності на газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

З наведеного вбачається, що обов`язку постачальника здійснити поставку природного газу в період та обсягах, визначених умовами Договору кореспондує обов`язок споживача подати відповідну письмову заявку.

При цьому, відповідно до п. 9.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє по 30 квітня 2020 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про свій намір розірвати та/або внести зміни до нього, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на аналогічних умовах з урахуванням всіх додатків до нього на кожен наступний рік.

Однак, жодних додаткових угод до Договору щодо погодження сторонами ліміту споживання природного газу на серпень 2021 року (період визначений у заявці Вих.№26 від 26.07.2021) матеріали даної справи не містять.

Більше того, судом встановлено, що 28.12.2020 між ТОВ «ТАС Енергія Країни» та ТОВ «Андрушівський Елеватор» було укладено Договір № ТАС-ЕК-784-12/2020 від 28.12.2020 (далі - Договір 2), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується протягом дії договору поставити споживачу природний газ в необхідних для нього обсягах і порядку, передбаченому даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 9.10 Договору 2 визначено, що з підписанням даного Договору втрачають чинність всі інші угоди з цього предмету, укладені сторонами раніше.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 9.1 Договору № ТАС-ЕК-784-12/2020 від 28.12.2020).

Відтак, з 28.12.2020 відносини сторін щодо постачання природного газу регулювалися положеннями Договору 2.

Суд зазначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами (стаття 202 ГК України).

Отже, за загальним правилом, зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України, стаття 202 ГК України).

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України.

Разом з тим, станом на день подання позивачем відповідачу письмових заявок, зобов`язання за якими позивач просить суд зобов`язати відповідача виконати, Договір № ТАС-ЕК-351-08/2019 від 19.08.2019 припинив свою дію.

Доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу заявок щодо здійснення постачання природного газу у період дії Договору, що не були виконані відповідачем (зокрема, заявок на постачання 80,2467 тис.м.куб. природного газу), суду надано не було.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки, позивачем не доведено обставин виникнення у відповідача зобов`язань, які мали місце під час дії Договору та їх невиконання останнім, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Андрушівський Елеватор» про зобов`язання відповідача поставити позивачу природний газ у кількості 80,2467 тис.м.куб відповідно до поданих заявок, є необґрунтованими, зважаючи також і на ту обставину, що наявна в матеріалах справи заявка № 26 від 26.07.2021 подана вже після закінчення строку дії спірного Договору та включає ліміт природного газу в обсязі 1 тис.м.куб., а не 80,2467 тис.м.куб, як визначено у позові позивачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрушівський Елеватор» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Енергія Країни» про зобов`язання поставити позивачу природний газ у кількості 80,2467 тис.м3 відповідно до поданих заявок.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.02.2022

Суддя Ю.В. Картавцева