ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.02.2022 м.Дніпро Справа № 904/8801/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" про забезпечення позову у справі №904/8801/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило суд скасувати оперативно-господарську санкцію, застосовану Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" за результатами перевірки та складання акту від 13.09.2021, оформлену у формі рахунку №88088 від 31.10.2021 за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 53 798,77 грн, стягнути з відповідача на його користь 2 270,00 грн судового збору та 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8801/21 позов задоволено повністю; скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" за результатами перевірки та складання акту від 13.09.2021, оформлену у формі рахунку №88088 від 31.10.2021 за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 53 798,77 грн; стягнуто з Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8801/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Березкіна О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/8801/21; вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, відкладено до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/8801/21.

11.02.2022 справа №904/8801/21 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

14.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Орєшкіної Е.В. у відпустці по справі для вирішення питання відкриття апеляційного провадження здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., суддів Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2022 зазначеною колегією суддів справу №904/8801/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8801/21 прийнято до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8801/21.

18.02.2022 у зв`язку з виходом з відпустки головуючого судді Орєшкіної Е.В. по справі №904/8801/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

21.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до вирішення справи по суті вчиняти дії по припиненню та/або обмеженню водопостачання та водовідведення об`єкту Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. К. Гордієнка, 2.

Подана заява обґрунтована тим, що 07.02.2022 працівниками відповідача був нарочно доставлений на адресу позивача акт рахунок приймання наданих послуг №2404 від 28.01.2022 за договором №11724 від 06.06.2019, в якому також значиться спірна заборгованість у сумі 53 798,77 грн («сверхнорма по каналізації ПДК»); під час передачі цього акту працівник відповідача усно повідомив позивача про заплановане на 22.02.2022 припинення водопостачання та водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" у зв`язку з наявною заборгованістю, не зважаючи на те, що спір стосовно плати за понаднормові забруднення перебуває на розгляді в суді. Позивач вважає, що припинення водопостачання та водовідведення об`єкту прямо порушить його права, адже потягне збитки, що будуть виражені неможливістю відповідною мірою використовувати об`єкт нерухомості, що вплине на роботу підприємства, а також збитки, пов`язані з необхідністю оплатити відповідачу за відключення та підключення водопостачання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2022 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8801/21; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 19.04.2022.

Розглянувши заяву про забезпечення позову від 21.02.2022, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 заява №38722/02).

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише застереження у заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або імовірну неможливість ефективного поновлення прав позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно п. 52 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85) обмеження (припинення) надання послуг здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги.

В той же час, до заяви про забезпечення позову позивачем не надано доказів отримання ним від відповідача попередження, вказано лише на те, що про відключення він був повідомлений представниками відповідача в усній формі. Втім, ч. 4 ст. 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено, що попередження надсилається, тобто законодавцем визначено його письмову форму.

З огляду на викладене, позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, тому апеляційний господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Транс" про забезпечення позову у справі №904/8801/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна