УХВАЛА

23 лютого 2022 року

м. Київ

Cправа № 910/1873/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Зернокомплекс «Сиваш» (далі - Комплекс)

на рішення господарського суду міста Києва від 12.07.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021

зі справи № 910/1873/20

за первісним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (далі - Товариство)

до Комплексу

про стягнення 369 598,24 грн.,

за зустрічним позовом Комплексу

до Товариства

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комплекс 02.02.2022 звернувся з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 12.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 зі справи.

За результатами розгляду матеріалів поданої скарги касаційний суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

За приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) учасник справи, якому повне судове рішення не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання Комплексу про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження мотивоване обчисленням строку з дати отримання повного тексту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, а саме з 21.01.2022. Водночас скаржник не подав жодних доказів на підтвердження зазначеного ним у клопотанні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстави для поновлення встановленого законом процесуального строку відсутні, однак в силу положень статті 292 ГПК України встановлює скаржникові строк для надання доказів, які підтверджують дату вручення йому оскаржуваного судового рішення, або навести інші підстави на підтвердження того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк заявник не мав можливості.

За приписами частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу першого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

За приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційній скарзі Комплекс вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди при розгляді справи не врахували висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Водночас із касаційної скарги не вбачається, які норми права (пункт, частина, стаття) неправильно застосували суди у прийнятті відповідного висновку, а зміст касаційної скарги зводиться до цитування висновків окремих рішень Верховного Суду. Викладене стосується і посилання на порушення норм процесуального права, які обов`язково повинні наводитись у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Отже, скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

Касаційна скарга Комплексу за змістом не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки в ній не зазначено норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосували суди у прийнятті відповідного висновку.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних

вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Комплексу необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати докази, які підтверджують дату вручення йому оскаржуваного судового рішення або навести інші підстави, для поновлення строку на касаційне оскарження і виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та зазначити норми права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосували суди у прийнятті відповідного висновку викладеного у постановах Верховного Суду.

На підставі викладено та керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зернокомплекс «Сиваш» на рішення господарського суду міста Києва від 12.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 зі справи № 910/1873/20 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Зернокомплекс «Сиваш» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Документи про усунення недоліків надсилати на адресу: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Зернокомплекс «Сиваш», що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скаржнику буде повернуто касаційну скаргу або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова