ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.2022м. СумиСправа № 920/1442/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/1442/21

за позовом Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030),

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Рентос (вул. Єнакіївська, буд.19, м. Харків, 61046),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Силам (вул. Єнакіївська, буд. 19, м. Харків, 61046)

про стягнення 144 807 грн 81 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути: з першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Рентос 120190 грн 48 коп. безпідставно збережених коштів за використання 83/100 земельної ділянки кадастровий номер :12:006:0016, без оформлення договору оренди, за період з 28.04.2021 по 31.10.2021; з другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Силам 24617 грн 33 коп. безпідставно збережених коштів за використання 17/100 земельної ділянки кадастровий номер :12:006:0016, без оформлення договору оренди, за період з 28.04.2021 по 31.10.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021, справу призначено до розгляду судді Вдовенко Д.В.

Ухвалою від 04.01.2022 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1442/21; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Копії ухвали від 04.01.2022 про відкриття провадження у справі № 920/1442/21, що були надіслані відповідачам за адресою місцезнаходження, повернуті до суду з відміткою пошти від 10.01.2022 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачам ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме 10.01.2022.

Станом на 21.02.2022 відповідачі відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань чи заяв не подали.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентос» (перший відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Силам» (другий відповідач) є власниками нерухомого майна (нежитлових приміщень площею 998.7 кв.м.), розташованого за адресою: м. Суми, вул. Лебединська 19 (форма власності приватна; вид спільної власності спільна часткова; розмір частки першого відповідача 83/100; розмір частки другого відповідача 17/100). Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентос» на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2019; право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Силам» - 03.08.2019.

Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної форми власності кадастровий номер :12:006:0016, площею 1,4040 га, яка перебувала в оренді у попереднього власника нерухомого майна на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.06.2016 (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.07.2016; інформаційна довідка № 261456176, а.с. 33).

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Договір оренди земельної ділянки від 08.06.2016 був укладений строком до 27.04.2021 (п. 2.2. договору); доказів поновлення договору на новий строк матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:006:0016 від 08.06.2016 припинив свою дію, у зв`язку з закінчення строку, на який його було укладено.

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у листах від 15.06.2021 № 06.01-16/1966 та № 06.01-16/1965 про усунення порушень земельного законодавства, пропонував відповідачам звернутися до Сумської міської ради щодо укладення договору оренди на земельну ділянку за адресою: вулиця Лебединська, 19, м. Суми, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Однак, договори оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:006:0016 відповідачами не укладені.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Головного управління ДПС у Сумській області від 29.06.2021 № 8553/5/18-28-04-05-13, відповідачі не обліковуються як платники орендної плати/земельного податку за 2018-2021 роки.

Листами від 01.11.2021 № 06.01-16/3345 та № 06.01-16/3344 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив відповідачів про розмір недоотриманих доходів за період з 28.04.2021 до 31.10.2021, у зв`язку з не оформленням останніми права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 28.04.2021 до 31.10.2021 відповідачі користувалися земельною ділянкою кадастровий номер :12:006:0016 без оформлення договору оренди, тому, відповідно до положень статей 1212 - 1214 ЦК України, повинні відшкодувати Сумській міській раді всі доходи, які остання могла б одержати від оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Суд встановив, що відповідачі є власниками на праві спільної часткової власності нерухомого майна, розташованого за адресою: вулиця Лебединська, 19, м. Суми, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням відповідачами нерухомим майном, презюмується їх спільне користування спірною земельною ділянкою, якщо іншого не доведено.

Земельна ділянка кадастровий номер :12:006:0016 площею 1,4040 га, на якій розташоване нерухоме майно, належить до комунальної форми власності, є сформованою, пройшла державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-021 від 27.10.2021 (дата формування земельної ділянки 19.10.2006).

Відповідачі не є власниками або постійними землекористувачами спірної земельної ділянки, а тому, відповідно, не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідачів, як землекористувачів, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачами права користування земельною ділянкою у спірний період, зокрема укладення договору оренди з Сумською міською радою та державної реєстрації права.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Згідно з розрахунком позивача, за період з 28.04.2021 до 31.10.2021 місцевий бюджет недоотримав 120190 грн 48 коп. від першого відповідача та 24617 грн 33 коп. від другого відповідача орендної плати, через не оформлення ними права користування земельною ділянкою.

У розрахунку позивач врахував нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 14040 кв.м., що складає 9421542 грн. 00 коп. згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.06.2021; розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з рішенням Сумської міської ради від 24.06.2020 № 7000-МР, що становить 3%, виходячи з цільового призначення земельної ділянки.

Суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою розраховані для кожного з відповідачів окремо, пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на земельній ділянці.

Відповідно до ч. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 922/1646/20 щодо застосування зазначеної норми права (за аналогією) у подібних правовідносинах. Відповідаючи на ключове питання "Чи можливо розрахувати суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці?", Верховний Суд зазначив, що не бачить жодних перешкод для застосування цієї норми права (за аналогією) у спірних правовідносинах і як наслідок з цього доходить до висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Відповідачі не подали обґрунтованих заперечень проти позову, доказів відшкодування позивачу коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення: з першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Рентос 120190 грн 48 коп. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :12:006:0016 без оформлення договору оренди; з другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Силам 24617 грн 33 коп. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :12:006:0016, без оформлення договору оренди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів. З урахуванням того, що Сумська міська рада не має власних банківських рахунків, не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, судовий збір за подання позовної заяви Сумською міською радою, сплачений Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради () на підставі п. 3.2.71, 3.2.72 Положення про Департамент у редакції рішення Сумської міської ради від 23.09.2020 № 7367-МР, як розпорядником бюджетних коштів територіальної громади міста Суми, судовий збір в сумі 4540 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідачів на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, буд. 33, м. Суми, 40009, ).

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рентос (вул. Єнакіївська, буд. 19, м. Харків, 61046, ) на користь Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) 120190 грн 48 коп. за користування земельною ділянкою без договору оренди.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Силам (вул. Єнакіївська, буд. 19, м. Харків, 61046, ) на користь Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) 24617 грн 33 коп. за користування земельною ділянкою без договору оренди.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рентос (вул. Єнакіївська, буд.19, м. Харків, 61046, ) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, буд. 33, м. Суми, 40009, ) 2270 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Силам (вул. Єнакіївська, буд. 19, м. Харків, 61046, ) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, буд. 33, м. Суми, 40009, ) 2270 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.02.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко