СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/2571/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гетьман Р.А. , суддя Склярук О.І.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича (вх. №3698Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 (рішення ухвалене суддею Пономаренко Т.О. 10.11.2021 о 13:13 год. у приміщенні Господарського суду Харківської області, повне рішення складено 22.11.2021) та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 (додаткове рішення ухвалено суддею Пономаренко Т.О. 17.11.2021 о 13.11 год. у приміщенні Господарського суду Харківської області, повний текст додаткового рішення складено 23.11.2021) у справі №922/2571/21

за позовом фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича, м. Луцьк,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016, м. Харків,

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Повар Григорій Григорович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 в погашення боргу за виконане перевезення суму у розмірі 122840,00 грн., а також покласти на відповідача обов`язок відшкодування судового збору у розмірі 2270,00 грн., суму судових витрат понесених на правову допомогу у розмірі 11700,00 грн. та при задоволенні позову стягнути з відповідача суму гонорару успіху, який має бути виплачений адвокату, у розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 у справі №922/2571/21 у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 про стягнення заборгованості відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 у справі №922/2571/21 заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Фізична особа-підприємець Повар Григорій Григорович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 у справі №922/2571/21 скасувати, позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 3405,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, а також 12000,00 грн. витрат, понесених позивачем на правову допомогу адвоката під час апеляційного перегляду основного та додаткового рішень суду, перерозподілити судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на таке:

- суд першої інстанції маючи достатній обсяг доказів виконання перевезення, вийшов за межі позовних вимог і зосередив свою увагу на дослідженні питання заподіяння позивачем збитків відповідачу. Проте, вимоги про компенсацію збитків за рахунок вартості перевезення могли бути розглянуті судом виключно в межах зустрічного чи окремого позову;

- місцевий господарський суд на підстави графи 24 CMR встановив, що перевезення завершилось 23.04.2021, а претензія перевізнику була направлена лише 25.05.2021, тобто більш ніж через місяць від дати розвантаження. Однак, не звернув увагу, що претензія була надіслана з порушенням строків, встановлених ст. 30 КДПВ;

- суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків щодо неотримання відповідачем документів на оплату. Позивач стверджує, що ним направлявся пакет документів на оплату та за весь період прострочення грошового зобов`язання відповідач не зробив перевізнику будь-яких заяв щодо некомплектності направленого пакету документів, а навпаки відповідач здійснив часткову оплату перевезення; направлення роздруківки температурного режиму не є умовою для здійснення оплати.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Повара Г.Г. на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 у справі №922/2571/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25.01.2022; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2571/21.

10.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2571/21.

13.12.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін; стягнути з ФОП Повара Г.Г. на свою користь витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 10000,00 грн. (вх.№14575, 14648).

31.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу та клопотання, в якому він зазначав, що повністю підтримує вимоги апеляційної скарги та просив розглядати справу без участі представника позивача за наявними у справі документами (вх.№15291, №15292).

05.01.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№108).

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 у зв`язку із відпустками судді Тарасової І.В. та судді Шевель О.В., які входили до складу колегії суддів, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

11.01.2022 від представника відповідача адвоката Бруцької Т.А. надійшли копії документів, що посвідчують її особу та повноваження (вх. №294).

17.01.2022 від позивача надійшла заява з приводу заперечень відповідача (вх.№579).

У судовому засіданні 25.01.2022 оголошено перерву до 16.02.2022.

08.02.2022 від позивача надійшло клопотання про слухання справи без участі представника позивача за наявними у справі документами, в якому він також зазначав, що повністю підтримує вимоги апеляційної скарги (вх.№1551).

У судовому засіданні представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

14.04.2021 між ТОВ "Валері 2016" (експедитор) та ФОП Поваром Григорієм Григоровичем (перевізник) укладено договір на перевезення вантажу №1 (надалі - договір), за умовами якого експедитор залучає перевізника для доставки вантажів автомобільним транспортом в міжнародних сполученнях, при цьому перевізник доставляє заявлені експедитором вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника на умовах, передбачених чинним договором.

Згідно п.2.1 договору експедитор, діючи на підставі цього договору, зокрема: передає перевізнику факсом, електронною поштою або іншими видами зв`язку заявку на перевезення вантажу не пізніше, ніж за 48 годин до моменту початку запланованого перевезення вантажу, завірену підписами та печатками експедитора. Всі транспортні заявки між експедитором і перевізником є невід`ємною частиною цього договору. Скановані копії цього договору та заявок на перевезення вантажу з підписами і печатками експедитора і перевізника мають повну юридичну силу та можуть використовуватися в суді в якості офіційних документів до моменту обміну сторонами оригіналами заявок (п. 2.1.1); вказує в заявці на перевезення вантажу дату і час завантаження і вивантаження, адреси завантаження і вивантаження, строки подачі транспортного засоби під завантаження, контактні телефони та адреси відповідальних осіб на місцях завантаження і вивантаження автомобіля, найменування і вага вантажу, тип рухомого складу, вартість перевезення, терміни оплати та інші відомості, що не врегульовані цим договором, але встановлені чинним законодавством (п. 2.1.2); оплачує перевізнику вартість перевезення в порядку і на умовах, передбачених договором (п.2.1.4).

Перевізник зобов`язаний, зокрема: перевірити цілісність і комплектність товару в момент його прийняття для перевезення, перевірити цілісність і придатність упаковки товару в момент його прийняття для перевезення. Наявність підпису перевізника в документі, який підтверджує прийом товару для перевезення, без вказівки зауважень щодо цілісності, комплектності товару, цілісності та придатності упаковки, свідчить про те, що перевізник прийняв товар до перевезення в належній якості і комплектності, в придатній упаковці і в точній відповідності з товаросупровідними (товаротранспортними) документами (п.3.1.2.); забезпечити збереження вантажу і упаковки, а в разі опломбування дбати про безпеку митної пломби під час перевезення, відповідно до міжнародної конвенції КДПВ (п.3.1.4.); контролювати правильність заповнення товаросупровідних (товаротранспортних) документів, а також правильність розміщення та надійність кріплення вантажів в кузові; точно слідувати інструкціям експедитора і відправника щодо порядку видачі товару; перевірити повноваження особи, яка приймає вантаж, і отримати у нього оригінал або завірену копію довіреності від вантажоодержувача (якщо особа, яка отримує вантаж, не є вантажоодержувачем, а діє від його імені) (п.3.1.5.); негайно будь-яким видом зв`язку інформувати експедитора про виникаючі перешкоди, пошкодження, затримки при виконання перевезення (п.3.1.6.); за свій рахунок здійснювати можливі і необхідні заходи для запобігання збиткам і зменшення ступеня ризику будь-яких пошкоджень вантажу (п.3.1.7.); при псуванні, втраті або пошкодженні вантажу перевізник зобов`язаний вжити всіх можливих і необхідних заходів щоб запобігти збитку чи зменшити його (п.3.1.10.); перевіряти відповідність вантажу, який приймається, відомостям, вказаним в накладних CMR та Carnet-TIR. У разі невідповідності довести до відома експедитора та зробити відповідний запис в товарно-транспортних накладних (п.3.1.15.); перевізник зобов`язаний протягом 7 днів з моменту виконання перевезення направити експедитору рекомендованим листом з описом вкладення пакет документів, необхідних для здійснення оплати перевезення: оригінал рахунку, оригінал товарно-транспортної накладної CMR, оригінал акта виконаних робіт (п.3.1.17.).

Згідно п.4.1. договору перевізник взяв на себе відповідальність за збереження вантажу, що перевозиться і своєчасність його доставки.

Відповідно до п.4.6. договору перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу. У разі, якщо в процесі виконання договору вантаж був пошкоджений перевізник виплачує експедитору грошову компенсацію, яка покриває матеріальний збиток вантажоодержувача та штраф в розмірі 5 відсотків від вартості пошкодженого вантажу на протязі трьох днів з моменту отримання відповідної вимоги. Розмір грошової компенсації, яка покриває матеріальний збиток вантажоодержувача, розраховується вантажоодержувачем і направляється експедитору.

Надання транспортно-експедиторських послуг здійснюється відповідно до умов CMR (КДПВ - Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів) та іншими нормами і правилами, як міжнародними, так і України, а також цим договором, Правилами перевезень в Україні (п.5.1).

Пунктом 5.2. договору визначено, що факсимільна копія, а також документи електронної пошти, угоди мають юридичну силу на рівні з оригіналом.

Згідно п. 6.1 договору експедитор оплачує транспортні послуги перевізника з коштів, що надходять від замовника, за вирахуванням своєї експедиторської винагороди за умови отримання від перевізника всіх необхідних для взаєморозрахунків документів: оригіналу рахунку, копії транспортної накладної, оригіналу акта виконаних робіт і оригіналів інших документів, що закривають перевезення.

Претензії, що виникають в рамках цієї угоди, пред`являються протягом одного місяця після виникнення підстави для їх пред`явлення (п.7.2. договору).

Датою пред`явлення претензії вважається дата штемпеля на листі або дата позначки факсимільного апарату. Сторона, яка отримала претензію, зобов`язана розглянути її і відповісти по суті (підтвердити згоду на повне або часткове її задоволення або повідомити про повну або часткову відмову в її задоволенні) не пізніше двох тижнів від дати отримання претензії (п.7.3.договору).

14.04.2021 сторонами погоджено та підписано заявку №7 до договору №1 від 14.04.2021 (далі - заявка), в якій сторони дійшли згоди щодо: маршруту: Іспанія - Україна; дати завантаження - 15.04.2021, дати розвантаження - 23.04.2021, місця завантаження та місця розвантаження; суми фрахту - 3700 євро за курсом покупки Ощад Банку на сайті Мінфін (на день розвантаження); строків оплати: 12-15 б.д. днів після отримання оригіналів документів (ЦМР, рахунку, акту, заявки, договору), платіжний день четвер. Особливі умови: після розвантаження надати фото ЦМР. Авокадо, селера, апельсин, температура суворо за CMR, температурний режим постійний, під час завантаження вимірювати температуру продукції, вписати в ЦМР, на розвантаженні зробити роздруківку температури + 5 С термологгер. Додаткові умові, зокрема, оригінали направляти Новою поштою: Харків, проспект Ювілейний, 54 а, офіс 232.

Відповідно до заявки перевезення вантажу здійснювалось перевізником ФОП Поваром Григорієм Григоровичем на автомобілі марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій Лех Андрій Петрович).

Згідно міжнародної товаро-транспортної накладної (CMR) відправник уточнив місце розвантаження, вказавши таким місцем с. Мартусівка (Бориспільський р-н, Київська обл.). Розвантаження вантажу відбулося 23.04.2021 (графа 24 CMR).

Звертаючись з позовом ФОП Повар Г.Г. зазначав, що послуга перевезення за обумовленим в заявці маршрутом була виконана ним належним чином без зауважень вантажоодержувача та замовника перевезення, що підтверджує наявність підпису відповідальної особи та відтиск штампу вантажоодержувача у графі 24 накладної CMR та відсутність будь-яких зауважень у цій графі. Оригінали документів, які є підставою для здійснення оплати, 27.04.2021 направлені на адресу замовника перевезення поштовим перевізником ТОВ «Нова пошта» за експрес накладною №9551. Однак, враховуючи те, що сервіси вказаної служби доставки не передбачають конкретизації опису вкладення (зазначається лише документи), такий не здійснювався. Разом з цим, у травні 2021 документи на оплату перевезення повторно направлені на адресу замовника перевезення, рекомендованим листом з описом вкладення. Проте, вказане відправлення не було отримане адресатом під час доставки та повернулось адресату.

Позивач зазначає, оскільки обумовлена в заявці ціна перевезення визначена у розмірі 3700 євро за курсом Ощадбанку, встановленим на день розвантаження, а подія розвантаження відбулася 23.04.2021, оплата за перевезення складає 122840,00 грн. Не виконання ТОВ «Валері- 2016» обов`язків за договором в частині оплати перевезення, стали підставою для звернення з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на таке.

Основним доводом позовної заяви є те, що поряд із належним виконанням своїх зобов`язань позивач направив відповідачу всі необхідні документи для оплати послуг перевезення. При цьому, аналіз умов п. 6.1 договору свідчить про протилежне. Так, поряд із оригіналом рахунку, копією транспортної накладної, оригіналом акту виконаних робіт, необхідним є надання інших документів, необхідних для перевезення. Обставини виконання умов договору №1 свідчать про те, що температурний режим був однією із визначальних вимог транспортування вантажу, а роздруківка показників температури вантажу (термограма) є документом, який підтверджує повноту та якість виконання зобов`язання за договором. Тому, за твердженням відповідача, вимагаючи вчасної оплати за послуги з перевезення, позивач сам затримав надання відповідних документів. Термограма була надана позивачем за додатковою вимогою відповідача лише 18.05.2021, отже, за висновком відповідача, саме позивач не виконав свого обов`язку щодо своєчасного направлення всіх документів, які необхідні для взаєморозрахунків.

Відповідач стверджував, що за результатами здійснення перевезення вантажу відповідно до умов договору №1 та заявки №7 перевізник неналежним чином виконав свою частину зобов`язань, а саме допустив порушення температурного режиму транспортування вантажу, що потягнуло за собою псування частини товару. При цьому, факт узгодження сторонами договору №1 умов щодо температурного режиму транспортування вантажу зафіксований в таких CMR від 16.04.2021 та заявці №7 до договору від 14.04.2021. Підставою для висновку про порушення перевізником способу транспортування вантажу є те, що у графі 13 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 16.04.2021 містилась чітка вказівка на те, що вантаж (авокадо, апельсини, селера) необхідно транспортувати в температурному режимі +5 градусів за Цельсієм безперервно. Аналогічна вказівка зазначалась і у заявці №7 від 14.04.2021 до Договору №1 від 14 04.2021. У графі особливі умови заявки №7 було вказано для авокадо, селери, апельсинів температура строго по CMR, температурний режим - постійний; під час завантаження виміряти температуру продукції та внести ці дані в CMR, а під час розвантаження зробити роздруківку температурних показників. При цьому, з боку перевізника умова про вимірювання температури вантажу та внесення в CMR відомостей про температуру вантажу під час завантаження не була виконана, а роздруківка температурних показників під час розвантаження також не була надана, що свідчить про виконання умов договору №1 неналежним чином. Окрім того, у заявці №7 вказувалось, що водій зобов`язаний брати участь у процедурі завантаження і якщо виникають невідповідності, одразу повідомити про це виконавцю. Відсутність повідомлень або застережень водія щодо вантажу або процедури завантаження у момент прийняття вантажу до перевезення свідчить про те, що водій ФОП Повар Г.Г. прийняв для транспортування вантаж у належному стані. Також обов`язок перевізника перевірити якість і комплектність товару і упаковки визначений пунктами 3.1.2. та 3.1.15 договору №1.

В свою чергу, роздруківка температурних показників (термограма) пристрою ThermoKingWinTraс5 свідчить про те, що постійний температурний режим +5 градусів за Цельсієм не був дотриманий з моменту завантаження продукції та її охолодження, під час транспортування аж до розвантаження в пункті призначення. Характер та обсяги пошкодження вантажу зафіксовані у висновку про дослідження збитків "Damage survey report" від 26.04.2021, наданому Trust Control. Характер пошкоджень вантажу зумовлений особливостями його транспортування. Через коливання температури в дорозі на продукції утворився конденсат, що спричинив її гниття. У звіті про дослідження збитків від 26.04.2021 зазначено, що псування авокадо могло бути спричинене неналежним температурним режимом у вантажівці марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 під час транспортування фруктів в період з 15.04.2021 по 23.04.2021. Вартість пошкодженого вантажу зафіксована у претензійному рахунку відправника вантажу Соnsorfrut С21V000228 від 17.05.2021 на суму 2016,56 Євро.

Крім того, відповідач звертав увагу на те, що в даних правовідносинах, вантажовідправником є іспанська компанія Consofrut S.L., вантажоодержувачем є ТОВ «Фудком». Компанія Consorfrut S.L. уклала договір із UAB «ASA Prekyba» щодо перевезення вантажу, у свою чергу між UAB «ASA Prekyba» та ФОП Огризок В.В. був укладений договір, відповідно до якого «ASA Prekyba» замовило послуги із перевезення вантажу автомобільним транспортом з метою його доставки від пунктів відправлення до пунктів призначення за маршрутом, вказаним у разовому замовлені. ФОП Огризок В.В. залучив ТОВ «Валері 16» - експедитора -2 за договором до даного перевезення, а вже 14.04.2021 ТОВ «Валері 16» був укладений договір на перевезення вантажу №1 з перевізником ФОП Повар Г.Г. ТОВ «Фудком» (вантажоодержувач), дотримуючись вимог ст. 30 Конвенції зафіксувало пошкодження вантажу у звіті про дослідження збитків від 26.04.2021, з якого вбачається, що перевірка вантажу здійснена у день розвантаження 23.04.2021. Також вантажовідправнику, Consorfrut S.L., була направлена кредит-нота від 23.04.2021.

В подальшому Consorfrut S.L. звернулась до компанії UAB «ASA Prekyba», яка по відношенню до компанії вантажовідправника Consorfrut S.L. є перевізником. У свою чергу, UAB «ASA Prekyba» 23.04.2021 звернулась до ТОВ «Валері 2016» засобами електронної пошти з вимогою надати термограму для встановлення обставин пошкодження вантажу, оскільки при розвантаженні товару виникли проблеми по якості товару та невідповідність температурних показників. Також, 29.04.2021 UAB «ASA Prekyba» надало звіт про дослідження збитків та повторно вимагали надати термограму. ТОВ «Валері 2016» стверджувало, що 25.05.2021 позивачу засобами електронної пошти була направлена претензія відповідача щодо необхідності відшкодування суми збитку завданого пошкодженням вантажу шляхом зниження суми фрахту на суму вартості пошкодженого вантажу та у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань згідно договору.

Відповідач звертає увагу, що за умовами договору ТОВ «Валері 2016» повинно було здійснити оплату послуг позивача з коштів, які мали надійти від UAB «ASA Prekyba», а враховуючи факт пошкодження вантажу, зафіксований у звіті з оцінці збитку, та те, що ФОП Повар Г.Г. затримав направлення термограми, від UAB «ASA Prekyba» до ФОП Огризок В.В., а в подальшому і до ТОВ «Валері 2016» була направлена претензія, у якій йшлось, зокрема про те, що у випадку неотримання відповіді на претензію до 23.06.2021 сума збитку буде утримана із оплати фрахту за дане перевезення.

Враховуючи те, що позивач не надав жодних пояснень причин недотримання температурного режиму, а направлену йому претензію від 25.05.2021 залишив без відповіді, UAB «ASA Prekyba», розраховуючись із ФОП Огризок В.В., утримала вартість пошкодженого вантажу із вартості послуг за дане перевезення, а решту суми направила на рахунок ФОП Огризок В.В. (платіжне доручення №7548 від 19.07.2021), який в подальшому направив ці кошти на рахунок ТОВ «Валері 2016» (платіжне доручення №3596 від 20.07.2021), а ТОВ «Валері 2016» негайно провела розрахунки із ФОП Повар Г.Г. Як стверджує відповідач, за таких обставин з боку ТОВ «Валері 2016» відсутня заборгованість перед ФОП Повар Г.Г., а тому зобов`язання за договором №1 від 14.04.2021 виконані належним чином.

Також, відповідач на підтвердження своїх доводів зазначав, що із наявної в матеріалах справи роздруківки термограми вбачається, що холодильна установка транспортного засобу позивача працювала в режимі «Сycle Sentry», тобто працювала не в тому режимі, який визначався CMR і періодично відключалась, про що свідчить значення «Null», яке означає, що при досягненні зазначеної температури «SETPT 5.0» холодильна установка відключалася. Отже, позивачем не були дотримані вимоги температурного режиму, визначеного в товаросупровідних документах. Цей факт додатково підтверджує причинний зв`язок між діями позивача під час транспортування вантажу і його псуванням та те, що позивачем неналежно виконані обов`язки по договору №1 від 14.04.2021. Враховуючи факт недотримання позивачем температурного режиму транспортування вантажу UAB «ASA Prekyba» під час розрахунків із ФОП Огризок В.В., утримали вартість пошкодженого вантажу із вартості послуг за дане перевезення, а решту суми направила на рахунок ФОП Огризок В.В., який в подальшому направив ці кошти на рахунок ТОВ «Валері 2016», а ТОВ «Валері 2016» негайно провела розрахунки із ФОП Повар Г.Г. На підтвердження зазначеного відповідач надає платіжні доручення №7548 від 19.07.2021, №3596 від 20.07.2021, №1133 від 20.07.2021.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання в частині доставки вантажу та його передачі вантажоодержувачу було виконано ФОП Поваром Г.Г. у строк погоджений сторонами, а після виконання перевезення на підтвердження доставки вантажу вантажоодержувачу ФОП Поваром Г.Г. було оформлено рахунок-фактуру №31 від 23.04.2021 та акт надання послуг №31 від 23.04.2021 на суму 122840,00 грн., які було надіслано на адресу ТОВ «Валері 2016».

Разом з цим, посилаючись на пункти 4.6 та 6.1 договору місцевий господарський суд:

- надав оцінку висновку про дослідження збитків Damage survey report від 26.04.2021, наданому Trust Control, в якому зазначено, що псування авокадо могло бути спричинене неналежним температурним режимом у вантажівці марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_4 під час транспортування фруктів в період з 15.04.2021 по 23.04.2021;

- прийняв до уваги, що вартість пошкодженого вантажу зафіксована у претензійному рахунку відправника вантажу Consorfrut C21V000228 від 17.05.2021 на суму 2016,56 євро;

- враховував факт недотримання температурного режиму транспортування вантажу, а також те, що UAB «ASA Prekyba» під час розрахунків із ФОП Огризок В.В. утримала вартість пошкодженого вантажу із вартості послуг за дане перевезення, а решту суми направила на рахунок ФОП Огризок В.В., який в подальшому спрямував ці кошти на рахунок ТОВ «Валері 2016»; крім того, урахував, що відповідач (експедитор) оплатив транспортні послуги позивача (перевізника) у сумі, що склала 55890,50 грн., з коштів, що надійшли від замовника, за вирахуванням своєї експедиторської винагороди, як-то було передбачено сторонами п.6.1. договору.

- зазначив, що сторонами в заявці було погоджено строк оплати послуги перевезення, який становить 12-15 робочих днів після отримання оригіналів документів, однак доказів отримання відповідачем оригіналів документів матеріали справи не містять.

Також, посилаючись на положення ст. 611 ЦК України, місцевий господарський суд зазначив, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. А тому, враховуючи вищевикладене дійшов висновку, що не вбачає в діях відповідача порушення умов спірного договору, оскільки розрахунок з позивачем відповідач здійснив на підставі п.4.6. та 6.1. договору, з урахуванням, зокрема висновку про дослідження збитків Damage survey report від 26.04.2021, наданого Trust Control, та претензійного рахунку відправника вантажу Consorfrut C21V000228 від 17.05.2021.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Предметом даного позову є стягнення грошових коштів за надані послуги з перевезення за договором перевезення вантажу №1 від 14.04.2021.

Правовідносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні регулюються ГК України, ЦК України, а також Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно положень ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно із ст. 909 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 311 ГК України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до Закону України від 01.08.2006 "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

Статтями 4, 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів встановлено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про перевезення вантажу №1 від 14.04.2021 позивачем надані відповідачеві (експедиторові) послуги перевезення вантажу за маршрутом: Іспанія - Україна, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною CMR, яка 23.04.2021 підписана та засвідчена печаткою вантажоодержувача.

Отже, позивачем виконано зобов`язання щодо доставки вантажу у строк, погоджений сторонами.

Відповідач не заперечує факт надання йому позивачем послуг з перевезення вантажу у міжнародному сполученні та їх вартість.

Як вже зазначалось, у заявці №7 від 14.04.2021 сторони погодили строки оплати: 12-15 б.д. днів після отримання оригіналів документів (ЦМР, рахунку, акту, заявки, договору).

Позивач стверджує, що документи, передбачені умовами договору, ним направлялись ТОВ «Нова Пошта» 27.04.2021.

В матеріалах справи наявна квитанція ТОВ «Нова Пошта» від 27.04.2021, в якій зазначено відправника - ФОП Повар Г.Г.; одержувача ТОВ «Валері 2016», м. Харків, просп. Ювілейний, 54 а, офіс 232; тип відправлення: документи.

Водночас, з цієї квитанції не вбачається, які саме документи направлялись відповідачу.

Крім того, в матеріалах справи міститься накладна «Укрпошта» від 28.05.2021 та опис вкладення, з якого вбачається направлення відповідачу таких документів: акт надання послуг №31 від 23.04.21; розрахунок на оплату №31 від 23.04.21; договір на перевезення вантажу №1 від 14.04.21; CMR б/н від 14.04.21; акт звірки; заявка №7 від 14.04.21 до договору №1 від 14.04.21.

Проте, матеріали справи не містять доказів отримання вказаного поштового відправлення відповідачем. Крім того, позивач у позові зазначає, що документи, які направлялись «Укрпошта» одержувач не отримав.

Разом з цим, обставини отримання пакету документів, визначених п. 3.1.17 договору відповідач не заперечує. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про неотримання документів по перевезенню відповідачем (оригіналів рахунку, товарно-транспортної накладної CMR, акту виконаних робіт).

В свою чергу, відповідач посилаючись на п. 6.1 договору зазначав, що позивачем, у строк встановлений договором, не надано оригіналів інших документів, що «закривають перевезення», якими в даному випадку є роздруківка температурних показників (термограма). Такі документи, за твердженням відповідача, були надані позивачем лише 18.05.2021, що і стало причиною затримки розрахунку.

Отже, позивачем виконано вимоги пунктів 3.1.17 та 6.1, а також умови заяви щодо надання документів, а тому строк оплати, встановлений в заявці №7 від 14.04.2021, настав.

Згідно умов заявки №7 від 14.04.2021 сума фрахту становить 3700 євро за курсом покупки Ощадбанку, що за розрахунком позивача складає 122840,00 грн.

Таким чином, позивачем доведено обставини доставки вантажу у строк, встановлений у заявці, та направлення всіх документів на оплату послуг (їх отримання не заперечується відповідачем), у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок оплатити надані послуги.

При цьому, відповідач не оспорює розмір вартості послуг перевезення за договором.

Проте, у зв`язку з тим, що позивач не забезпечив схоронність вантажу та частина вантажу була пошкоджена у зв`язку з недотриманням температурного режиму, а також враховуючи умови договору щодо оплати транспортних послуг перевізника з коштів, що надходять від замовника, відповідач вказує, що повністю розрахувався з позивачем, на підтвердження чого надав платіжне доручення від 20.07.2021 на суму 55890,50 грн. з призначенням платежу «оплата за транспортні послуги згідно рахунку №31 від 23.04.2021».

Крім того, посилаючись на п. 4.6 договору, відповідно до якого перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу, відповідач стверджує, що показники термограми свідчать про те, що водієм ФОП Повар Г.Г. не був заданий температурний режим рефрежиратора +5 градусів за Цельсієм безперервно, що призвело до пошкодження вантажу.

На підтвердження характеру та обсягу пошкодження вантажу відповідачем надано звіт про дослідження збитків від 26.04.2021, в якому зазначено, що псування авокадо могло бути спричинене неналежним температурним режимом у вантажівці марки під час транспортування фруктів в період з 15.04.2021 по 23.04.2021.

На підтвердження вартості пошкодженого вантажу відповідачем надано претензійний рахунок відправника вантажу Consorfrut C21V000228 від 17.05.2021 на суму 2016,56 євро.

Також, відповідач зазначає, що враховуючи факт недотримання температурного режиму транспортування вантажу UAB «ASA Prekyba» під час розрахунків із ФОП Огризок В.В. утримали вартість пошкодженого вантажу із вартості послуг за дане перевезення, а решту суми направили на рахунок ФОП Огризок В.В., який направив ці кошти на рахунок ТОВ Валері 2016, а в подальшому ТОВ «Валері 2016» провело розрахунки із ФОП Повар Г.Г.

На підтвердження зазначеного відповідач надає платіжне доручення №7548 від 19.07.2021 та меморіальний ордер №1 від 21.07.2021 на суму 1784 євро (перерахування коштів від UAB «ASA Prekyba» ФОП Огризок В.В); платіжне доручення №3596 від 20.07.2021 на суму 55890,50 (платник ФОП Огризок В.В., отримувач ТОВ «Валері 2016», призначення платежу «оплата за організацію транспортних послуг згідно рахунку №14 від 23.04.2021, штрафні санкції 66949,50 грн), платіжне доручення №1133 від 20.07.2021 на суму 55890,50 грн. (платник ТОВ «Валері 2016», отримувач Повар Г.Г., призначення платежу «оплата за транспортні послуги згідно рахунку №31 від 23.04.2021»).

Отже, в даному випадку, за твердженням відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки він повністю розрахувався за послуги перевезення з урахуванням утриманих замовником коштів, що складають вартість пошкодженого вантажу.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи відповідача безпідставними оскільки, по-перше, предметом даного позову є правовідносини, які виникли між ФОП Поваром Г.Г. та ТОВ «Валері 2016» на підставі договору на перевезення вантажу №1 від 14.04.2021. Правовідносини ТОВ «Валері 2016» з іншими контрагентами не є предметом розгляду даного спору. По-друге, розділом 8 договору №1 від 14.04.2021 встановлені обставини, за яких сторони звільняються від виконання зобов`язань, до яких віднесено лише форс-мажорні обставини. По-третє, зобов`язальною стороною за цим договором з оплати послуг перевезення є ТОВ «Валері 2016», а не ФОП Огризок В.В., з яким відповідач уклав договір.

Крім того, в силу приписів ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи, а отже договір на перевезення вантажу №1 від 14.04.2021 не породжує обов`язку у ФОП Огризок В.В. перерахувати кошти позивачеві або відповідачеві на виконання спірного договору, оскільки між відповідачем і ФОП Огризок В.В. виникли зобов`язання на підставі іншого договору.

Стосовно тверджень відповідача про неналежне виконання позивачем умов договору, зокрема, недотримання температурного режиму, що призвело до пошкодження вантажу та відповідно спричинило збитки, колегія суддів зазначає таке.

Відповідач заперечує, що в даному випадку мова йде про спричинення збитків. При цьому наполягає, що не сплачена сума у розмірі 66949,50 грн. це лише вартість пошкодженого вантажу, яка була утримана замовником, відповідно до п. 4.6 договору.

Згідно статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до положень п. 4.6 договору у разі, якщо в процесі виконання договору вантаж був пошкоджений перевізник виплачує експедитору грошову компенсацію, яка покриває матеріальний збиток вантажоодержувача та штраф в розмірі 5 відсотків від вартості пошкодженого вантажу на протязі трьох днів з моменту отримання відповідної вимоги. Розмір грошової компенсації, яка покриває матеріальний збиток вантажоодержувача, розраховується вантажоодержувачем і направляється експедитору.

Водночас, в межах даної справи не заявлено вимог про стягнення грошової компенсації, яка б покривала матеріальний збиток вантажоодержувача внаслідок дій (бездіяльності) перевізника.

При цьому, з огляду на доводи відповідача, підлягає доведенню протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії.

Натомість відшкодування збитків під час перевезення є окремою складовою даних правовідносин, яка обумовлена іншим предметом доказування та матеріально-правовим обґрунтуванням вимог. Суд першої інстанції, досліджуючи питання наявності чи відсутності збитків в результаті пошкодження вантажу та наявності вини позивача під час перевезення товару, не врахував, що предметом позову у справі є встановлення факту здійснення позивачем перевезення товару та наявність чи відсутність підстав для стягнення заборгованості за договором перевезення. Тоді як позовних вимог щодо відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням вантажу у даній справі не заявлялось (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 910/8772/17).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вказані доводи відповідача можуть бути покладені в обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків.

Слід зазначити, що відповідач в межах даної справи звертався із зустрічною позовною заявою про стягнення відшкодування за пошкодження вантажу, яка була повернута судом першої інстанції у зв`язку з не усуненням недоліків, що не позбавляє відповідача права звернутися з позовною заявою до суду в загальному порядку.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що зобов`язання в частині доставки вантажу та його передачі вантажоодержувачу було виконано ФОП Поваром Г.Г. у строк, погоджений сторонами, помилково вийшов за межі позовних вимог та вдався до дослідження обставин дотримання температурного режиму перевізником, встановлення факту пошкодження вантажу і його вартості, і відповідно прийшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Водночас, колегія суддів зазначає, що за обставин доведеності обставин доставлення позивачем вантажу відповідачу відповідно до умов договору, а також відсутності спору між сторонами щодо вартості послуг з перевезення, підстави вважати позовні вимог необґрунтованими відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те, що під час розгляду справи відповідачем на виконання умов договору №1 від 14.04.2021 сплачено суму у розмірі 55890,50 грн., що підтверджується платіжним доручення №1133 від 20.07.2021, в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно в частині стягнення оплати за надані послуги перевезення у сумі 66949,50 грн. позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із скасуванням рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 та прийняттям нового, про часткове задоволення позову, підлягає скасуванню додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 у справі №922/2571/21, прийняте за результатами розгляду заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Згідно ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При цьому, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Так, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суми витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 11700,00 грн., а також при задоволення позову стягнути з відповідача суму гонорару успіху у розмірі 5000,000 грн. Також, позивач просив покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Згідно матеріалів справи інтереси позивача у суді першої інстанції представляв адвокат Лоза В.М на підставі ордеру на надання правничої допомоги та договору про правову допомогу.

До позовної заяви позивачем надано договір про правову допомогу від 18.06.2021, який укладений між ФОП Повар Г.Г. (клієнт, довіритель) та Лозою В.М. (повірений, адвокат), відповідно п.1.1 якого повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя здійснити наступні дії: Надати правову допомогу у спорі з ТОВ «Валері 2016». З цією метою, (1) здійснити огляд вивчення та попередню оцінку доказів за їх місцезнаходженням (5 год); (2) провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,5 год); (3) підготувати пакет документів, необхідних для звернення до суду, підготувати позовну заяву (9 год); (4) здійснити арифметичні розрахунки (0,5 год); (5) вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання рішення (5 год).

У пунктах 2.1, 2.2 цього договору встановлено, що за здійснення дій, що визначені у п.1.1 договору, довіритель сплачує повіреному винагороду у розмірі 11700,00 грн. Розрахунок здійснюється в момент передачі підготовленої позовної заяви. При задоволені позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у розмірі 5000,00 грн.

22.06.2021 між ФОП Повар Г.Г. та адвокатом Лозою В.М. складений акт приймання-передачі наданих послуг, за яким Лоза В.М. надав ФОП Повар Г.Г. наступні послуги: правова допомога у спорі з ТОВ «Валері 2016»; вивчення та огляд документів та інших доказів за їх місцезнаходженням (5 год.); проведення заходів досудового врегулювання, проведення переговорів на предмет повернення боргу (0 год. 30 хв); підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, виготовлення позовної заяви (9год); здійснення арифметичних розрахунків (0 год. 50 хв); вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання (5 год). Загальна вартість послуг 11700,00 грн.

Факт оплати наданих послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22.06.2021 №07-06.

При цьому, у позовні заяві зазначено, що розрахунок витрат проведений шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначених договором про правову допомогу: 2700 грн. - за огляд, вивчення та попередню оцінку документів та інших доказів за їх місцезнаходженням; 100 грн. - за проведення переговорів на предмет повернення боргу; 5500 грн. за підготовку позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду; 200 грн. проведення арифметичних розрахунків; 3300,00 грн. за вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (в.ч. підготовка пояснень, заяв на виконання ухвал та заяв по суті, клопотань, тощо), в тому числі забезпечення виконання судового рішення.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідач зазначав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, заявлений ФОП Повар Г.Г. у дані справі, не є співмірним із обсягом виконаних адвокатом роботи. Так, представник позивача оцінив у 100 грн. свої послуги з проведення переговорів, однак матеріали справи не містять доказів проведення таких переговорів; такий вид діяльності як арифметичні розрахунки, які оцінені й 200 грн. не потребують спеціальних знань чи відповідної освіти; такі послуги як огляд, вивчення та попередню оцінку документів та інших доказів за їх місцезнаходженням (2700 грн.) та послуги пов`язані з підготовкою позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду (5500 грн) становлять єдиний процес, оскільки робота з вивчення, огляду, оцінки документів здійснюються в процесі підготовки позову, тому виділення цих послуг у два окремі види роботи штучно збільшує обсяг витрат позивача на правничу допомогу.

Оцінюючи розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу за критеріями розумності, необхідності, неминучості та співвідношення ціни послуг до ринкових цін, колегія суддів зазначає таке.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.

При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним, у порівнянні з ринковими цінами, вартістю адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Надаючи оцінку доводам сторін, колегія суддів враховує, що предметом позову було стягнення 122840,00 грн., тобто за ціною позову ця справа є малозначною.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції скасовано рішення суд першої інстанції та задоволено позов лише частково, а саме прийнято нове рішення про стягнення 66949,50 грн., а також закрито провадження у справі в іншій частині у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості та, відповідно, відсутністю предмету спору.

Колегія суддів враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста не є спором дуже значної складності; великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час.

Так, позивачем не доведено та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що адвокатом проведені будь-які заходи (вчинені будь-які дії) досудового врегулювання спору за договором №1 від 14.04.2021, зокрема, проведення переговорів на предмет повернення боргу; послуги на стадії примусового виконання не могли бути надані на стадії звернення позивача з позовом, тобто до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили; вивчення, оцінка документів та інших та послуги пов`язані з підготовкою позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду становлять єдиний процес, оскільки робота з вивчення, огляду, оцінки документів здійснюються в процесі підготовки позову; під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем складено позов, відповідь на відзив та додаткові пояснення. При цьому, зазначені позивачем обсяг та вартість вказаних послуг зі складання позовної заяви та інших документів апеляційний господарський суд вважає явно завищеними, оскільки позов є незначними за обсягом - складений на 4-х аркушах, відзив на 3 арк., додаткові пояснення на 3 арк.

З огляду на подані відповідачем заперечення, оцінивши фактичний обсяг наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи (суд враховує, що справа з огляду на ціну позову є малозначною), відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем, у відповідності до вимог статті 74 ГПК України, надання їм адвокатом Лозою В.М. послуг на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, враховуючи часткове задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги в суді першої інстанції у розмірі 6000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, як було зазначено, позивачем на підставі п. 2.2 договору про правову допомогу від 18.06.2021 було заявлено про стягнення з відповідача 5000,00 грн гонорару успіху.

Колегія суддів зазначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Не погодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Відтак, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин, в яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Поряд з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом, стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають гонорар успіху, ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі Пакдемірлі проти Туреччини (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала гонорар успіху у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Вказана правова позиція щодо можливості віднесення до судових витрат додаткового гонорару, передбаченого договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто, так званого гонорару успіху викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18.

Виходячи із визначених Європейським судом критеріїв дійсності, необхідності, а також розумності, враховуючи те, що внаслідок подання позову заявник досяг повного "успіху" у вигляді часткового погашення відповідачем заборгованості та задоволення позовних вимог в іншій частині, з огляду на співмірність розміру гонорару успіху із розміром позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування гонорару успіху у заявленому розмірі 5000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3405,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, а також 12000,00 грн. витрат, понесених позивачем на правову допомогу адвоката під час апеляційного перегляду основного та додаткового рішень суду, перерозподілити судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Згідно матеріалів справи правову допомогу у суді апеляційної інстанції позивачу надавав адвокат Лоза В.М на підставі ордеру на надання правничої допомоги та договору про правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про правову допомогу №2 від 26. 11.2021, який укладений між ФОП Повар Г.Г. (клієнт, довіритель) та Лозою В.М. (повірений, адвокат), відповідно п.1.1 якого повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя здійснити наступні дії: Надати правову допомогу у спорі з ТОВ «Валері 2016» під час апеляційного перегляду. З цією метою, (1) здійснити огляд та аналіз оскаржуваного рішення (6 год); (2) провести аналіз судової практики, що склалася в аналогічних спорах (4 год); (3) підготувати апеляційну скаргу (12 год); (4) вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в апеляційному суді (5 год).

У пунктах 2.1, 2.2 цього договору встановлено, що за здійснення дій, що визначені у п.1.1 договору, довіритель сплачує повіреному винагороду у розмірі 12000,00 грн. Розрахунок здійснюється в момент передачі підготовленої апеляційної скарги.

29.11.2021 між ФОП Повар Г.Г. та адвокатом Лозою В.М. складений акт приймання-передачі наданих послуг, за яким Лоза В.М. надав ФОП Повар Г.Г. наступні послуги: правова допомога у спорі з ТОВ «Валері 2016» під час апеляційного перегляду рішення (6 год); здійснення аналізу судової практики, що склалася в аналогічних спорах (4 год. 20 хв.); підготовка апеляційної скарги (12 год); вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в апеляційному суді (5 год). Загальна вартість послуг 12000,00 грн.

Факт оплати наданих послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.11.2021 №05-11.

В апеляційній скарзі зазначено, що розрахунок витрат проведений шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначених договором про правову допомогу: 2300 грн. - за огляд та аналіз оскаржуваного рішення; 1900,00 за аналіз судової практики; 4800,00 грн. за підготовку апеляційної скарги; 3000,00 грн. за вчинення інших дій під час апеляційного перегляду рішення (в т.ч. підготовка пояснень, заяв на виконання ухвал та заяв по суті, клопотань, тощо).

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції відповідач зазначав, що заявлена сума витрат на правову допомогу є необґрунтованою, оскільки згідно акта №2 приймання передачі наданих послуг від 29.11.2021 адвокатом Лозою В.М. надана послуга «вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в апеляційному суді» і зазначено, що витрачено 5 годин. При цьому, матеріали справи не містять інформації та доказів, які саме інші необхідні для розгляду справи дії були вчинені адвокатом Лозою В.М. ніж ті, що визначені в акті №2.

Колегія суддів враховує, що апеляційна скарга задоволена лише частково у сумі 66949,50 грн.

При цьому, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат мав би витратити значний час в суді апеляційної інстанції. Позивачем, окрім апеляційної скарги надано відповідь на відзив та заяву з приводу заперечень. Заявлені позивачем обсяг та вартість вказаних послуг зі складання апеляційної скарги та інших документів апеляційний господарський суд не може вважати повністю обгрунтованими, оскільки апеляційна скарга є незначною за обсягом складена на 7 аркушах, відповідь на відзив на 3 арк, а додаткові пояснення на 2 арк.

З огляду на подані відповідачем заперечення, оцінивши фактичний обсяг наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та розміром заявлених і задоволених вимог (суд враховує, що справа з огляду на ціну позову є малозначною), відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем, у відповідності до вимог статті 74 ГПК України, надання адвокатом Лозою В.М. послуг на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про відшкодування понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 у справі №922/2571/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 (61153, м. Харків, проспект Ювілейний, буд 54 А, офіс 232, ) на користь Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 66949,50 грн.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 (61153, м. Харків, проспект Ювілейний, буд 54 А, офіс 232, ) на користь Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 55890,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 (61153, м. Харків, проспект Ювілейний, буд 54 А, офіс 232, ) на користь Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 2270,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу у суді першої інстанції і 5000,00 грн. гонорару успіху.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 у справі №922/2571/21 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 про стягнення витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Валері 2016 (61153, м. Харків, проспект Ювілейний, буд 54 А, офіс 232, ) на користь Фізичної особи-підприємця Повара Григорія Григоровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 3405,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.02.2022.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук