ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/1187/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Сичуку І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код - 143360570

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімаксгруп", вул. Миколи Оводова, буд. 60, м. Вінниця, 21000, код - 36365031

до: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1

про стягнення солідарно 6 006,00 грн

В С Т А Н О В И В :

29.11.2021 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімаксгруп" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно 6 006,00 грн, в тому числі 4 293,60 грн інфляційних та 1 712,40 грн 3% річних за період з 14.05.2020 по 09.11.2021 років.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року зобов`язано Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; код - НОМЕР_1 ).

08.12.2021 року до суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшов лист № 04-00-011-81379 від 06.12.2021 року, за змістом якого зазначено, що про відсутність даних щодо зареєстрованого місця проживання громадянина ОСОБА_1 в Реєстрі Вінницької міської територіальної громади. Додатком до листа додано довідку про зняття з реєстрації місця проживання № 90555 від 03.12.2021 року.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року зобов`язано Управління державної міграційної служби у Вінницькій області надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; код - НОМЕР_1 ).

21.12.2021 року від Управління державної міграційної служби у Вінницькій області на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 0501.13-8482/05.2-21 від 15.12.2021 року, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але 11.06.2021 року був знятий з реєстраційного обліку в зв`язку із вибуттям.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі № 902/1187/21 за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляд в підготовчому судовому засіданні на 20.01.2021 року.

В судовому засіданні 20.01.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/1187/21 для судового розгляду по суті на 17.02.2022 року о 09:40 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 17.02.2022 року представники позивача, відповідачів 1, 2 правом участі в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, судом враховується наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на неналежне виконанням відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором б/н від 13.12.2019 року.

Позовні вимоги до відповідача 2 обґрунтовані їхнім солідарним обов`язком як поручителя за кредитними зобов`язаннями позичальника на підставі укладеного договору поруки.

Враховуючи викладене Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось з позовом до суду про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімаксгруп" та ОСОБА_1 4 293,60 грн інфляційних та 1 712,40 грн 3% річних за період з 14.05.2020 по 09.11.2021 років за Кредитним договором б/н від 13.12.2019 року.

Матеріали справи не містять відзиву або письмових пояснень з долученням відповідних доказів в якому би відповідачі 1, 2 (ТОВ "Юнімаксгруп" та ОСОБА_1 ) вказали власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 13.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнімакс Груп" (Позичальник) з однієї сторони та Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) з другої сторони уклали Кредитний договір №б/н, за яким Позичальник приєднався до Умов та Правил надання послуги "КУБ" шляхом підписання анкети-заявки, з умовами кредиту - строковий договір, розмір кредиту - 100 000 (сто тисяч) гривень, строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів; проценти (комісія) за користування кредитом: перші шість місяців 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту (п.1.2-1.4 Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 13.12.2019 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № POR573 (далі - Договір поруки), предметом якого (п. 1.1. Договору поруки) є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання підприємством ТОВ «Юнімакс Груп», (Боржник) зобов`язань за угодами - приєднання до: 1.1.1. розділу 3.2.8. "Кредит КУБ" умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2. Угоди - перші 6 місяців 1,6 відсотка (одна ціла шість десятих) в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4 відсотка (одна ціла чотири десятих) від початкового розміру кредиту;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.3. Угоди 1 - 4,0% (чотири) відсотки в місяць від суми простроченої заборгованості;

б) кредиту в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

На виконання умов Кредитного договору №б/н від 13.12.2019 позивачем 13.12.2019 надано відповідачеві 1 (Позичальнику) кредит в межах кредитної лінії, що підтверджується випискою по рахунку відповідача 1.

Відповідач 1 скористався кредитними коштами в межах ліміту, що вбачається із розрахунків позивача та не заперечується відповідачем 1.

За доводами позивача, відповідачем 1 в порушення відповідних умов Кредитного договору не повернуто кредитні кошти у передбачений означеним договором термін, та не сплачено в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Відповідач, в свою чергу, не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором в частині повного та своєчасного погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка була предметом розгляду у справі № 902/451/20.

21.09.2020 року Господарським судом Вінницької області (суддя Матвійчук В.В.) прийнято рішення у справі № 902/788/20, за яким позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімакс Груп» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 24 999 грн 99 коп. - заборгованості за кредитом; 4 582 грн 73 коп. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімакс Груп» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 436 грн 37 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 436 грн 37 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

16.10.2020 року на виконання вказаного рішення видано накази які надіслано на адресу стягувача.

З урахуванням зазначеного вище дане рішення суду набрало законної сили 16.10.2020 року.

Встановлена рішенням суду заборгованість була погашена починаючи з 21.01.2020 року, а саме: 21.01.2020 року сума в розмірі 2 800,47 грн; 23.01.2020 року сума в розмірі 2 998,17 грн; 29.01.2020 року сума в розмірі 2 534,69 грн; 13.03.2020 року сума в розмірі 3 305,02 грн; 24.03.2020 року сума в розмірі 3 259,62 грн; 27.03.2020 року сума в розмірі 3 429,25 грн; 31.03.2020 року сума в розмірі 316,77 грн; 01.04.2020 року сума в розмірі 606,60 грн; 30.04.2020 року сума в розмірі 14 082,73 грн; 27.11.2020 року сума в розмірі 21 883,51 грн; 04.12.2020 року сума в розмірі 3 979,79 грн; 16.12.2020 року сума в розмірі 2 000,00 грн; 30.12.2020 року сума в розмірі 531,03 грн; 18.06.2021 року сума в розмірі 3 300,00 грн; 12.10.2021 року сума в розмірі 367, 53 грн.

Проте, за період з 14.05.2020 року до 09.11.2021 року, у зв`язку з простроченням виконання відповідачами своїх зобов`язань, позивачем нараховано суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а саме 4 293,60 грн інфляційних та 1 712,40 грн 3% річних.

Загалом, сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 6 006,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України), а тому зобов`язання відповідача щодо сплати суми боргу триває, оскільки не виконано останнім.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, статтею 625 ЦК України передбачено, що нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитом триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання у повному обсязі. Відтак, позивач має право на отримання нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення.

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Враховуючи вищевикладене, позивач правомірно звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів 4 293,60 грн інфляційних та 1 712,40 грн 3% річних за період з 14.05.2020 року по 09.11.2021 року.

Дана позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, відповідно до якого невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає: у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.05.2018 р. у справі № 914/1487/17, від 20.06.2018 р. у справі № 905/2135/17).

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН" за період з 14.05.2020 року по 09.11.2021 року, суд дійшов висновку, що такий розрахунок виконано арифметично вірно.

З огляду на що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 4 293,60 грн інфляційних та 1 712,40 грн 3% річних за період з 14.05.2020 року по 09.11.2021 року підлягають задоволенню у заявлених сумах.

Суд враховує, що відповідачами не подана власного розрахунку заборованості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Процесуальним законом не передбачено солідарного стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідачів в рівних частках.

Позивачем сплачено при подачі позову сплачено 2 270,00 грн судового збору, отже на кожного з відповідачів при розподілі витрат припадає сума 1 135,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімаксгруп" (вул. Миколи Оводова, буд. 60, м. Вінниця, 21000, код - 36365031) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код - 143360570) 4 293,60 грн - інфляційних та 1 712,40 грн - 3% річних (за період з 14.05.2020 року по 09.11.2021 року).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнімаксгруп" (вул. Миколи Оводова, буд. 60, м. Вінниця, 21000, код - 36365031) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код - 143360570) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн у рівних частинах, тобто по 1 135,00 грн з кожного.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник судового рішення направити учасникам справи, які мають офіційну електронну адресу протягом двох днів з дня його складення в електронній формі, за відсутності такої адреси - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

3 - відповідачу 1 (вул. Миколи Оводова, буд. 60, м. Вінниця, 21000)

4 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_1