РІШЕННЯ

17 лютого 2022 року м. ТернопільСправа № 921/622/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" (вул. Галицька, буд. 119, м. Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77000)

до відповідача Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (вул. Вокзальна, буд. 4, м. Кременець, Тернопільська область, 47002)

про стягнення 968844,99 грн - основного боргу, 173524,93 грн - інфляційних нарахувань, 79494,16 грн - 3% річних, 260959,89 грн - пені.

За участю від:

позивача Грицишин Б.П.

відповідача Шовкопляс О.Ф.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" про стягнення 968844,99 грн - основного боргу, 173524,93 грн - інфляційних нарахувань, 79494,16 грн - 3% річних, 261079,79 грн - пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві б/н від 24.09.2021 (вх. №686 від 27.09.2021) посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 на постачання природного газу, в частині несвоєчасної та неповної оплати за отриманий природний газ.

У відповіді на відзив б/н від 08.12.2021 (вх. №10036 від 09.12.2021) позивач просив суд повністю задоволити позов та не брати до уваги подане відповідачем клопотання №1045 від 17.11.2021 про зменшення розміру штрафних санкцій.

Зміст поданих 16.02.2022 позивачем пояснень б/н від 15.02.2022 (вх. №1160) зводиться до викладу вимог про стягнення з відповідача 968844,99 грн - основного боргу, 173524,93 грн - інфляційних нарахувань, 79494,16 грн - 3% річних, 260959,89 грн - пені. Тобто на 119,90 грн пені менше.

У зв`язку із проведеною частковою оплатою відповідачем суми боргу в розмірі 100000 грн, позивачем у заяві б/н від 17.02.2022 (вх. №1248 від 17.02.2022) зазначено, що сума основного боргу складає 868844,99 грн, інфляційні нарахування - 173524,93 грн, 3% річних 79494,16 грн, пеня 260959,89 грн.

Позиція відповідача.

Державне підприємство "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" у відзиві №1044 від 17.11.2021 (вх. №9372 від 18.11.2021), клопотанні №1045 від 17.11.2021 (вх. №9388 від 18.11.2021) визнано, що зобов`язання по договору № 2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 ним виконувалось з порушенням строків оплати. У зв`язку з цим станом на 24.09.2021 загальна сума заборгованості підприємства перед ТОВ «ГАЗПРОМСЕРВІС» становила 968844,99 грн.

Відповідач не заперечує проти права ТОВ «ГАЗПРОМСЕРВІС» на нарахування штрафних санкцій за невиконання господарських зобов`язань. Разом з цим, у клопотанні №1045 від 17.11.2021 (вх. №9388 від 18.11.2021) просить суд, застосувавши ч.3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшити суми нарахованих інфляційних нарахувань, 3% річних та пені до розміру у 5% від заявлених позивачем, а в іншій частині (95%) відмовити у задоволенні позову.

17.02.2022 із заявою №339 від 17.02.2022 (вх. №1247) відповідачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення №58 від 24.01.2022 про сплачу 100000 грн, в якості часткового погашення суми основного боргу.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 29.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/622/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 28.10.2021.

Ухвалою суду від 28.10.2021: прийнято до розгляду додаткові пояснення позивача б/н від 20.10.2021 (вх. №8980 від 26.10.2021) з додатками; відкладено підготовче засідання на 18.11.2021.

Ухвалою суду від 18.11.2021: продовжено ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" строк для подання відзиву на позов №1044 від 17.11.2022 (вх. №9372 від 18.11.2021) та прийнято його; продовжено строк підготовчого провадження по справі №921/622/21; відкладено підготовче судове засідання на 09.12.2021.

Надалі, ухвалою суду від 09.12.2021: прийнято до розгляду: клопотання ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" №1045 від 17.11.2021 (вх. №9388 від 18.11.2021) з додатками; відповідь позивача на відзив б/н від 08.12.2021 (вх. №10036 від 09.12.2021) з додатками; відкладено підготовче судове засідання на 23.12.2021.

Ухвалою суду від 23.12.2021 закрито підготовче провадження по справі №921/622/21 та призначено її до розгляду по суті на 24.01.2022. З огляду на тимчасову непрацездатність судді Шумського І.П., розгляд справи 24.01.2022 не відбувся.

Ухвалою суду від 08.02.2022 розгляд справи призначено на 17.02.2022.

Представником позивача в судовому засіданні 17.02.2022 підтримано позовні вимоги, з урахуванням письмових пояснень б/н від 15.02.2022 (вх. №1160 від 16.02.2022) та заяви б/н від 17.02.222 (вх. №1248 від 17.02.2022).

Представником відповідача в судовому засіданні 17.02.2022 підтримано клопотання №1044 від 17.11.2021 про зменшення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань на 95%.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Суд, у судовому засіданні 17.02.2022, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" (надалі постачальником) та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (надалі споживачем) 01.05.2019 укладено договір №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу, згідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2019 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 річний плановий обсяг постачання газу до 7350 куб. м.

Згідно п. 1.6 договору перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання газу постачальником наведено в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.

У п. 2.8.1 договору зазначено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом п`яти робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника, та попередньо постачальник надає споживачу скан-копію акту приймання - передачі природного газу на електронну адресу, яка визначена в розділі XII договору.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.8.2 договору).

У п. 2.10 договору зазначено, що передача газу (оформлення акту приймання-передачі) здійснюється постачальником виключно в тих обсягах, які були використані споживачем за цим договором в тому періоді (періодах), коли споживач був включений в реєстр споживачів постачальника.

Згідно п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4 договору ціна газу визначається шляхом підписання додаткової угоди до договору. Ціна, зазначена в п. 3.2 договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього договору застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку передбаченому додатковими угодами, які укладаються до даного договору (п. 4.2 договору).

У п. 5.1.1 договору зазначено, що постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів ІІІ, ІV договору.

Споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором (п. 5.4.2 договору).

У п. 6.2.1 договору сторонами обумовлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, та додатково штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від загальної вартості газу суми заборгованості, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 7% (сім відсотків) від загальної вартості газу суми такого простроченого платежу.

Відповідно до п. 10.2 договору сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 (три) роки.

Відповідно до п. 11.1 договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.05.2019 до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п. 11.5 договору усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

У додатку №1 до договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 «Переліку точок комерційного обліку споживача» вказано назву комерційної точки ДП «Кременецьке УПРГ», ЕІС код споживача 56Х011.

01.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №1 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №1), у п. 1 якої сторони обумовили: "Споживач сплачує постачальнику вартість замовленої на поточний місяць потужності, яка складає 188,628 грн./тис. м. куб згідно тарифів встановлених AT «Укртрансгаз» та розраховується виходячи з планово замовленого обсягу природного газу. Оплата замовленої потужності на травень місяць поточного року має бути оплачена споживачем на рахунок постачальника до 05.06.2019, починаючи з червня місяця поточного року сплата потужності має бути оплачена споживачем на рахунок постачальника до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки".

П. 7 додаткової угоди №1 визначено, що остання набирає чинності з 01.05.2019 та невід`ємною частиною договору.

Також 01.05.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1/1 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №1/1), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П.1 Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у травні 2019 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 26,756 тис. куб. м.

П.2.Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 травня 2019 року, за 1 тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (AT «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: на обсяг 9,836 тис.м.куб. - 8250,00 грн/тис.м.куб.; на обсяг 16,920 тис.м.куб. - 8 200,00 грн/тис.м.куб.

П.3 Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 219891,00 грн.

4.Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % (сто відсотків) - до 25 червня 2019 року включно".

У п.6 додаткової угоди №1/1 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

31.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №3 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №3), у якій сторони обумовили наступне:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у червні 2019 року, надалі «Місяць передачі», газ в обсязі 21,975 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 червня 2019 року 1 (одну) тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: 7900 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 173602,50 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % до 25 липня 2019 року включно".

У п.6 додаткової угоди №3 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

28.06.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №4), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у липні 2019 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 26,930 тис. куб. м.

П.2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 липни 2019 року за 1 тис. м. куб., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: 6 126,51 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою складає разом з ПДВ - 164986,91 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 26 серпня 2019 року включно".

У п.6 додаткової угоди №4 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

31.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №6 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №6), у якій сторони обумовили наступне:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у серпні 2019 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 23.311 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 серпня 2019 року, за 1 (одну) тис. куб. м. з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: 6680 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою складає разом з ПДВ - 155717,48 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем па поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 21 жовтня 2019 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №6 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

30.08.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №5), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П. 1. Сторони погодили викласти пункт 6.2.1. розділу VI договору у наступній редакції: « 6.2.1. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач, на вимогу постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від суми простроченого платежу.

П. 2. Сторони погодили виключити пункт 6.2.2. та пункт 6.2.3 договору.

П. 3. Пункт 6.2.4. розділу VI договору вважати пунктом 6.2.2.".

У п. 5., п. 6. додаткової угоди №5 вказано, що вона набуває чинності з моменту підписання її сторонами та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на правовідносини, що виникли між сторонами до її укладення, а саме з 01.05.2019. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

30.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №7 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №7), у якій сторони обумовили наступне:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у вересні 2019 року, надалі "Місяць передачі», газ в обсязі 49,450 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 вересня 2019 року за 1 (одну) тис. куб. м. з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність («Укртрансгаз») в українських гривнях складає: 6 040,31 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою складає разом з ПДВ - 298693,23 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 21 жовтня 2019 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №7 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

30.09.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №8 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №8), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у жовтні 2019 року, надалі «Місяць передачі», газ в обсязі 60,920 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 жовтня 2019 року, за 1 (одну) тис. куб. м. з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: - 5 939,40 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 361828,25 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % до 25 листопада 2019 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №8 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

31.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №9 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №9), у якій сторони обумовили наступне:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у листопаді 2019 року, надалі «Місяць передачі», газ в обсязі 109,431 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 листопада 2019 року, за 1 (одну) тис. куб. м., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: - 6449,22 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 705744,59 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % до 24 грудня 2019 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №9 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

29.11.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №10 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №10), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П. 1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у грудні 2019 року, падалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 160,490 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з грудня 2019 року за 1 (одну) тис. куб. м., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність (АТ «Укртрансгаз») в українських гривнях складає: - 6153,66 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 987600,89 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % до 24 січня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №10 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

27.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №11 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №11), у якій сторони обумовили наступне:

"П.1. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік та діє в частині постачання природного газу до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

П.2. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у січні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 184,627 тис. куб. м.

П. 3. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 січня 2020 року, за 1 (одну) тис. куб. м., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: 5850 грн.

П. 4. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 1080067,95 грн.

П. 5. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 24 лютого 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №11 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

28.01.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №12 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №12), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у лютому 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 156,257 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 лютого 2020 року, за 1 (одну) тис. куб. м. з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 5514 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 861601,10 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 23 березня 2020 року включно";

У п. 6 додаткової угоди №12 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №13 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №13), у якій сторони обумовили наступне:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у березні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 181,879 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 березня 2020 року, за 1 (одну) тис. куб. м. з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 4854 грн.

П. 3 Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 882840,67 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 24 квітня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №13 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

31.03.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №14 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №14), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у квітні 2020 року, надалі «Місяць передачі», газ в обсязі 100,567 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 квітня 2020 року, за 1 тис. куб. м., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: 4848 грн.

П. 3. Загальна вартість природного гачу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою у складає разом з ПДВ - 487548,82 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 25 травня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №14 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

30.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №15 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №15), у якій сторони обумовили наступне:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у травні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 63,784 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 травня 2020 року, за 1 (одну) тис. куб. м., з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 3582 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатково угодою, складає разом з ПДВ - 228474,29 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 25 червня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №15 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

29.05.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №16 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №16), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у червні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 28,096 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 червня 2020 року за 1 тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 3280,80 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 92177,36 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 24 липня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №16 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

29.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №17 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №17), у якій сторони обумовили наступне:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у липні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі 27,072 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 липня 2020 року , за 1 (одну) тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 3900 грн.

П. 3. Загальна вартість природного газу, запланованого до передачі згідно з цією додатковою угодою, складає разом з ПДВ - 105580,80 грн.

П. 4. Загальна вартість обсягу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 25 серпня 2020 року включно".

У п. 6 додаткової угоди №17 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

30.07.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №18 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №18), у якій сторони дійшли згоди з приводу наступного:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у серпні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі до 23,000 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 серпня 2020 року за 1 (одну) тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 4455 грн.

П. 3. Загальна вартість обсягу, яка буде зазначена у акті прийому-передачі природного газу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 25 вересня 2020 року включно".

У п. 5 додаткової угоди №18 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

31.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" та Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" укладено додаткову угоду №19 до договору №2105-КВТВ/02 на постачання природного газу від 01.05.2019 (надалі - додаткова угода №19), у якій сторони обумовили наступне:

"П.1. Постачальник зобов`язується передати у власність споживача у вересні 2020 року, надалі - «Місяць передачі», газ в обсязі до 16,000 тис. куб. м.

П. 2. Ціна природного газу, що постачається по договору, починаючи з 01 вересня 2020 року, за 1 (одну) тис. м3, з урахуванням ПДВ 20% та з урахування тарифу на потужність в українських гривнях складає: - 6000 грн.

П. 3. Загальна вартість обсягу, яка буде зазначена у акті прийому-передачі природного газу підлягає оплаті споживачем на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100 % - до 25 жовтня 2020 року включно".

У п. 5 додаткової угоди №19 зазначено, що додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

На виконання умов вищевказаного договору та укладених до нього додаткових угод позивач за період з травня 2019 року по вересень 2020 року поставив, а відповідач прийняв:

- газ спожитий у травні місяці 2019 року обсягом 9,836 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №100 від 31.05.2019 на суму 81147 грн;

- газ спожитий у травні місяці 2019 року, обсягом 16,92 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №101 від 31.05.2019 на суму 138743,95 грн;

- газ спожитий у червні 2020 року, обсягом 21,975 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №113 від 30.06.2019 на суму 173602,50 грн;

- газ спожитий у липні місяці 2019 року, обсягом 26,93 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №119 від 31.07.2019 на суму 164986,91 грн;

- газ спожитий у серпні місяці 2019 року, обсягом 23,311 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №133 від 31.08.2019 на суму 155717,48 грн;

- газ спожитий у вересні місяці 2019 року, обсягом 49,45 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №145 від 30.09.2019 на суму 298693,33 грн;

- газ спожитий у жовтні місяці 2019 року, обсягом 60,92 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №166 від 31.10.2019 на суму 361828,25 грн;

- газ спожитий у листопаді місяці 2019 року, обсягом 109,431 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №190 від 30.11.2019 на суму 705744,59 грн;

- газ спожитий у грудні місяці 2019 року, обсягом 160,49 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №218 від 31.12.2019 на суму 987600,89 грн;

- газ спожитий у січні місяці 2020 року, обсягом 184,627 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №22 від 31.01.2020 на суму 1080067,96 грн;

- газ спожитий у лютому місяці 2020 року, обсягом 156,257 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №59 від 29.02.2020 на суму 861601,10 грн;

- газ спожитий у березні місяці 2020 року, обсягом 181,879 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №93 від 31.03.2020 на суму 882840,67 грн;

- газ спожитий у квітні місяці 2020 року, обсягом 100,567 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №124 від 30.04.2020 на суму 487548,82 грн;

- газ спожитий у травні місяці 2020 року, обсягом 63,784 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №141 від 31.05.2020 на суму 228474,29 грн;

- газ спожитий у червні місяці 2020 року, обсягом 28,096 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №155 від 30.06.2020 на суму 92177,36 грн;

- газ спожитий у липні місяці 2020 року, обсягом 27,072 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №167 від 31.07.2020 на суму 105580,80 грн;

- газ спожитий у серпні місяці 2020 року, обсягом 22,84826 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №182 від 31.08.2020 на суму 101789 грн;

- газ спожитий у вересні місяці 2020 року, обсягом 15,194 тис. куб. м, оформлений актом приймання-передачі №197 від 30.09.2020 на суму 91164 грн, загальною вартістю 6999308,90 грн.

Обставини щодо об`єму і вартості отриманого протягом травня 2019 року вересня 2020 року (включно) природного газу в наведених вище обсягах відповідачем у справі не заперечується.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов договору, свої зобов`язання по оплаті вартості отриманого за період з травня 2019 року по вересень 2020 року (включно) природного газу виконував неналежним чином та з порушенням передбачених умовами договору та додаткових угод термінів розрахунків.

Зокрема, в матеріалах справи містяться довідки по операціях ТОВ «Газпромсервіс» за договором №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019, які вказують про перерахування ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" коштів позивачу на загальну суму 6030463,91 грн, а саме: 14.05.2019 50000 грн; 21.05.2019 2452,16 грн; 20.06.2019 219891 грн; 22.07.2019 173602,50 грн; 20.08.2019 112534,70; 19.12.2019 400000 грн; 21.12.2,55 грн; 12.02.2020 300000 грн; 28.02.2020 600000 грн; 15.04.2020 200000 грн; 22.04.2020 200000 грн; 05.05.2020 200000 грн; 25.05.2020 200000 грн; 04.06.2020 200000 грн; 18.06.2020 500000 грн; 26.06.2020 200000 грн; 22.07.2020 200000 грн; 23.07.2020 100000 грн; 27.07.2020 100000 грн; 22.09.2020 200000 грн; 09.11.2020 50000 грн; 04.03.2021 100000 грн; 09.03.2021 50000 грн; 19.03.2021 100000 грн; 26.03.2021 50000 грн; 20.04.2021 100000 грн; 20.04.2021 100000 грн; 15.06.2021 100000 грн; 02.07.2021 100000 грн.

Таким чином, станом на момент звернення позивача з позовом до суду, решта зобов`язання в сумі (6999308,90 грн - 6030463,91 грн) 968844,99 грн залишилось не виконаним.

В матеріалах справи міститься оформлений у двосторонньому порядку Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 - 10.02.2021, яким сторонами підтверджено, що станом на 10.02.2021 у ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" перед ТОВ "Газпромсервіс" значиться заборгованість в сумі 1668844,99 грн.

Разом з цим, у акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 24.09.2021, обома сторонами підтверджено наявність у відповідача перед позивачем боргу в сумі 968844,99 грн.

З врахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, 11.01.2022 у справі №927/738/19 акт звірки взаєморозрахунків являється підтвердженням наявності боргу суб`єкта господарювання, його розміру, визнання боржником такого боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідачем у відзиві №1044 від 17.11.2021 визнано факт несплати вартості отриманого ним природного газу на суму 968844,99 грн.

Несплата коштів в сумі 968844,99 грн за отриманий природний газ, мала наслідком звернення позивача з даним позовом до суду 27.09.2021.

Після відкриття провадження у справі відповідачем до матеріалів справи подано копію платіжного доручення №58 від 24.01.2022 на суму 100000 грн, в призначенні платежу якого зазначено: за газ природній зг. дог. №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 (кредиторська заборгованість).

Віднесення сплачених 100000 грн саме на погашення виниклої суми основного боргу підтверджено в судовому засіданні 17.02.2022 представниками обох сторін.

Отже, решта зобов`язання в сумі (6999308,90 грн 6030463,91 грн 100000 грн) 868844,99 грн на час прийняття рішення залишилось не виконаним.

Вказана сума боргу визнається відповідачем.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з п. 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить стаття 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України на покупця покладається обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; при цьому, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Частина 2 статті 9 вищевказаного Закону зазначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено факт виконання позивачем умов договору постачання природного газу №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 та передачі природного газу відповідачу.

Отримання природного газу за договором №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 на суму 868844,99 грн, підтверджується вищезгаданими первинними документами копіями актів приймання - передачі природного газу, що містяться в матеріалах справи.

За п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 статті 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вже зазначалось, строки оплати спожитого природного газу сторонами обумовлювались шляхом укладення додаткових угод №1/1 від 01.05.2019, №3 від 31.05.2019, №4 від 28.06.2019, №6 від 31.07.2019, №7 від 30.08.2019, №8 від 30.09.2019, №9 від 31.10.2019, №10 від 29.11.2019, №11 від 27.12.2019, №12 від 28.01.2020, №13 від 28.02.2020, №14 від 31.03.2020, №15 від 30.04.2020, №16 від 29.05.2020, №17 від 29.06.2020, №18 від 30.07.2020, №19 від 31.08.2020, з окремо визначеними кінцевими датами (строками) платежів. У них сторонами обумовлено граничні дати (строки) оплати вартості переданого природного газу за окремі місяці, до яких проплати повинні були бути здійснені, включаючи такі дати в період розрахунку.

В порушення умов договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 та укладених до нього додаткових угод, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193 ГК України, оплати вартості отриманого природного газу в строк визначений у договорі, боржник не провів, заборгувавши станом на час розгляду справи в суді 868844,99 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 868844,99 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані та визнані відповідачем.

У зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача передбачені п. 1 додаткової угоди №5 від 30.08.2019 пеню в сумі 260959,89 грн, а також нараховані в порядку ст. 625 ЦК України 79494,16 грн 3% річних, 173524,93 грн інфляційних нарахувань.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, згідно у п.1 додаткової угоди №5 від 30.08.2019 до договору №2105-КВТВ/02 сторони погодили викласти пункт 6.2.1. розділу VI договору у наступній редакції: « 6.2.1. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору. Споживач, на вимогу постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від суми простроченого платежу».

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України вказано, що нарахування такої штрафної санкції, як пеня, за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 10.2 договору обумовлено, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюються тривалістю у 3 (три) роки.

Вищим господарським судом України у постанові пленуму №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", а саме у п. 1.12. роз`яснено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

При цьому, як визначається п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013 (з наступними змінами та доповненнями) день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Також день фактичної оплати заборгованості не включається до часу прострочення виконання грошового зобов`язання при здійсненні розрахунку 3% річних, оскільки відповідний розрахунок здійснюється у днях, протягом яких не виконувалось грошове зобов`язання. День фактичної оплати заборгованості не може вважатись днем, протягом якого не виконувалось грошове зобов`язання. (Дану правову позицію викладено у Постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі №3-1276г15, постановах Вищого господарського суду України від 24.01.2017 у справі №915/693/16, від 27.04.2016 у справі № 908/5105/15, від 18.10.2016 у справі №914/3794/15, від 20.07.2016 у справі № 914/4004/15, від 12.03.2015 у справі № 904/7361/14, від 15.02.2017 у справі №904/2556/16 ).

Зважаючи на наведене, приписи згаданих норм закону, вказані в розрахунку позивача суми зобов`язання, період нарахування, з врахуванням визначених додатковими угодами термінів виникнення у відповідача зобов`язання по оплаті за отриманий природний газ, початок періоду прострочення, судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення сум інфляційних нарахувань, 3% річних та пені.

Згідно проведеного судом перерахунку встановлено, що правомірним є задоволення до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в сумі 120062,83 грн, 3% річних в сумі 76518,88 грн, пені в сумі 253600,04 грн (проведені судом перерахунки містяться в матеріалах справи). А позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

При цьому, судом враховано зміст додаткових угод до договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019, а також те, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (Постанови Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №927/490/18, від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15).

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" 868844,99 грн - боргу, 253600,04 грн - пені, 76518,88 грн - 3% та 120062,83 грн - інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги в частині стягнення 53462,10 грн - інфляційних нарахувань, 2975,28 грн 3% річних, 7359,85 грн пені задоволенню не підлягають, як необґрунтовано заявлені.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині заявленої до стягнення 100000 грн суми основного боргу.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині позовних вимог ТОВ "Газпромсервіс" про стягнення з ДП "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" 100000 грн боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Судом враховано, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Як вже зазначалось вище, відповідач у клопотанні №1045 від 17.11.2021, підтриманому його повноважним представником у судовому засіданні 17.02.2022, просив суд зменшити розмір заявлених до стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних нарахувань до розміру 5% від нарахованих позивачем, тобто на 95 %.

В обґрунтування наданого клопотання відповідач як на винятковість обставин вказував на наступне:

- на час укладення договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 відповідач здійснював два основних прибуткових види діяльності з розподілу газу та його постачання. Однак 06.08.2021 скасовано ліцензію на постачання природного газу, видану для ДП «Кременецьке УПРГ». У зв`язку з цим, відповідач втратив один із основних джерел грошових надходжень, відбулось зниження платоспроможності підприємства;

- постановою головного державного виконавця Кременецького міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) від 18.02.2020 накладено арешт на усі кошти ДП «Кременецьке УПРГ», в рамках примусового виконання судового рішення у господарській справі №921/14/18, непогашена частина боргу по якому становить 1млн. грн;

- рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.04.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі №921/774/20 стягнуто з ДП «Кременецьке УПРГ» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 22904643,60 грн основного боргу та 343569,65 грн судового збору. На примусове виконання зазначених судових рішень видано наказ, який незабаром буде пред`явлено до виконання;

- 25.08.2021 відповідачем отримано претензію №525/08-2021 ЕНГ від ТОВ «Енергогарантія», з проханням оплатити заборгованість за отриманий природний газ в сумі 1549050 грн . Дана заборгованість залишається непогашеною;

- ДП «Кременецьке УПРГ» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території м. Кременця та 38 населених пунктів Кременецького району Тернопільської області, будучи єдиним балансоутримувачем усіх розподільних газових мереж на визначеній території.

Виходячи із змісту п. 1 ст. 5 Закону України «Про природні монополії» діяльність у сфері розподілу природного і нафтового газу трубопроводами відноситься до виду діяльності, що підпадає під визначення природної монополії. Станом на 30.09.2021 відповідач перебуває у списку суб`єктів природних монополій в переліку операторів ГРМ під номером 40, який опубліковано на сайті Антимонопольного комітету України.

ДП «Кременецьке УПРГ», як оператор ГРМ на закріпленій території відноситься до однієї із чотирьох екстрених служб невідкладного життєзабезпечення населення, є єдиним суб`єктом господарювання, що має законне право та всі матеріальні та технічні можливості підтримувати в належному, технічно справному стані газорозподільну мережу протяжністю більш як 800 км.

З огляду на це є всі підстави вважати відповідача стратегічним підприємством місцевого рівня.

Погіршення фінансово-господарського стану підприємства і так негативно впливає на вчасність та належність виконання окремих робіт по підтримці газорозподільної системи в належному стані. В той же час, витрата додаткових коштів на нараховані штрафні санкції унеможливлюють виконання окремих робіт та заходів для підтримки розподільної газової мережі цілого регіону в робочому стані;

- до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг входить зокрема, встановлення тарифів на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу, послуги установки LNG.

Аналізуючи постанову НКРЕКП від 16.12.2020 № 2467, при формуванні розміру тарифу на розподіл загальна вартість газу для покриття ВТВ у 2021 році для ДП «Кременецьке УПРГ» становила 8847,0 грн./1000м.куб. Якщо визначити різницю між загальною вартістю та запланованим об`ємом (постанова НКРЕКП від 20.11.2020 №2149) виходить середня ціна газу на рівні 5905 гри, за 1.тис.м.куб. Разом з тим, реальна вартість закупівлі газу для ВТВ в 2021 році була значно вищою. Особливо високою дана ціна є у 2021 році, коли оператори ГРМ були змушені купувати газ для ВТВ на ресурсах відкритої Української енергетичній біржі, де ціна змінювалася щодня і у жовтні 2021 року сягала навіть 37800,79 за 1 тис. м. куб. газу.

Своїми дохідним статтями ДП «Кременецьке УПРГ» не мало змоги покрити видатки у відповідні періоди діяльності через невідповідність вартості газу, закладеній у тарифі на послуги розподілу ринковим цінам на енергоносій.

Не маючи змоги купувати природний газ по завищеній ціні оператори ГРМ, у тому числі і ДП «Кременецьке УПРГ» відносили щомісячні об`єми газу, які повинні були купляти на ВТВ в реєстр небалансу. Незакуплені об`єми газу розцінювалися як надання послуг балансування оператором ГРМ, вартість яких сьогодні стягується в судовому порядку за позовами ТОВ «Оператор ГТС». Така ситуація поставила у складне становище всіх операторів ГРМ, в тому числі і відповідача.

Згідно із розшифровкою кредиторської заборгованості та Інформації про дебіторську та кредиторську заборгованість станом на 30.09.2021 загальна сума боргу відповідача перед кредиторами становить 30970 тис. грн. Разом з тим, боржники підприємства заборгували 8854 тис. грн. Різниця складає 22116 тис. грн.

За даним звіту про фінансові результати за підсумками 2020 року ДП «Кременецьке УПРГ» отримало збиток в розмірі 3686 тис. грн, а за даними звіту про фінансові результати за підсумками 2021 року сума збитків складає 1257 тис. грн. Таким чином, в 2020 році та за три квартали 2021 року підприємство є збитковим і нарахування значних штрафних санкцій не тільки є непосильним для відповідача, а може призвести до втрати платоспроможності. А це суперечитиме інтересам самого позивача;

- за даними інформаційних відкритих джерел, зокрема ресурсу OPENDATABOT показники фінансово-господарської діяльності ТОВ "Газпромсервіс" за господарський 2020 рік становили: дохід 49806500 грн; чистий прибуток 2014500 грн; активи 42303200 грн; зобов`язання 0 грн;

- відповідач протягом двох років існування договірних зобов`язань із позивачем щомісяця кількома платежами погашало заборгованість з травня 2019 року та включно до липня 2021 року. Наявність описаних вище фінансових труднощів обумовило затримку в оплатах протягом останніх періодів. У даній ситуації присутні ознаки добросовісності та відповідальності в частині виконання зобов`язань перед позивачем, і їх ступінь можна оцінювати як достатній;

- позивач не доводить суду належними доказами понесення ним жодних майнових витрат (збитків) саме у зв`язку із діями відповідача;

- з метою розв`язання ситуації з енергетичною кризою Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1080 від 20.10.2021, спрямовану на погашення операторами ГРМ заборгованості перед ОГТСУ за так звані послуги балансування (не закуплені по договорах об`єми ВТВ).

На підтвердження наявності відповідних обставин суду представлено:

- постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №896 від 06.07.2017 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ДП «Кременецьке УПРГ»;

- постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1239 від 06.08.2021 «Про анулювання ліцензії з постачання природного газу, виданої ДП «Кременецьке УПРГ», та визнання такою, що втратила чинність» постанову НКРЕКП від 06.07.2017 №895»;

- рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.04.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі №921/774/20, на підставі яких з ДП «Кременецьке УПРГ» стягнуто 22904643,60 грн основного боргу, 343569,65 грн судового збору;

- постанову головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ВП №60919672 від 18.02.2020 про арешт коштів боржника - ДП «Кременецьке УПРГ» при примусовому виконанні наказу від 29.05.2019 у справі №921/14/18 (на загальну суму 5746712,17 грн) в межах суми 209051,55 грн та наказу від 28.11.2019 у справі №921/108/18 в межах суми 20201,58 грн;

- заяви №835 від 27.08.2021, №859 від 08.09.2021, №871 від 16.09.2021 Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", адресовані Кременецькому відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з повідомленням про виникнення зобов`язань з виплати заробітної плати та зняття арешту з рахунків відповідача;

- претензію №525/08-2021 ЕНГ від 20.08.2021 ТОВ «Енергогарантія», адресовану ДП «Кременецьке УПРГ» з вимогою про сплату 1549050 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов договорів постачання природного газу №32/03-2021 НФП від 31.03.2021, №42/04-2021 ЕНГ від 30.04.2021, №52/05-2021 ЕНГ від 28.05.2021;

- постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2467 від 16.12.2020 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ДП «Кременецьке УПРГ» (згідно якої з 01.01.2021 для відповідача вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби склала 8847 тис. грн) та №2149 від 20.11.2020 «Про встановлення розміру нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу для ДП «Кременецьке УПРГ» на 2021 рік» (згідно якої на 2021 рік для відповідача розмір нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу склав 1498 тис. куб.м.);

- інформації про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі станом на липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року;

- звіт про фінансові результати за 2020 рік, згідно якого збитки підприємства склали 3686 тис. грн;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2020;

- розшифровку кредиторської заборгованості, інформацію про дебіторську та кредиторську заборгованість на 30.09.2021, згідно яких сума боргу відповідача перед кредиторами на початок звітного періоду склала 34255 тис. грн, а на кінець звітного періоду - 30970 тис. грн. При цьому, заборгованість боржників підприємства на початок звітного періоду складала 14523 тис. грн, а на кінець звітного періоду 8854 тис. грн;

- звіт про фінансові результати за три квартали 2021 року, згідно якого збитки підприємства склали 1257 тис. грн;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2021;

- зведений перелік суб`єктів природних монополій, у якому під порядковим номером 40 зазначено підприємство відповідача;

- постанову Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/10023/20, від 18.12.2020 у справі №905/591/20.

В свою чергу, у відповіді на відзив б/н від 08.12.2021 (вх. №10036 від 09.12.2021) позивач просив суд не брати до уваги клопотання б/н від 17.11.2021 про зменшення розміру штрафних санкцій. З приводу цього ним зазначено наступне:

- умовами додаткової угоди №5 від 30.08.2019 і так було пом`якшено умови п. 6.2.1 договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019, яка до внесених змін містила умову про відповідальність за порушення строків оплати за переданий природний газ у вигляді штрафу у розмірі 5% від загальної вартості суми заборгованості, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів додатково штраф у розмірі 7% від загальної вартості суми такого простроченого платежу;

- просить суд врахувати факт відстрочки платежу наданий позивачем відповідачу, який у кожному випадку складав більше 3 тижнів з моменту отримання природного газу та підписання актів прийому передачі природного газу;

- згідно поданого відповідачем клопотання та звіту про фінансові результати сума збитків відповідача у 2021 році порівняно з 2020 роком зменшилась. Це вказує на те, що фінансовий стан підприємства покращився. При цьому, фінансовий стан позивача за 2021 рік у порівнянні з 2020 роком навпаки погіршився, на що вказує копія фінансової звітності позивача за 9 місяців 2021 року, не останньою причиною чого слугує і невчасно проведений розрахунок відповідачем за отриманий згідно спірного договору;

- просить не брати до уваги посилання відповідача щодо анулювання 06.08.2021 ліцензії позивача на постачання природного газу, оскільки заявлена до стягнення заборгованість виникла задовго до факту настання даної обставини.

Частина 1 статті 550 ЦК України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

В силу частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 233 цього ж Кодексу закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язання боржником, причини неналежного виконання або не виконання зобов`язання, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи не вжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному окремому випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п. 4.1. Постанови ВГСУ №14 від 17.12.2013, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. (п. 8.33. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 18.03.2020 № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вищенаведена правова позиція Верховного Суду наводять обставини, існування яких надає можливість суду для зменшення лише неустойки та 3%, а не заявлених інфляційних нарахувань.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі № 913/89/18, від 04 грудня 2018 року у справі № 916/65/18, від 03 липня 2019 року у справі № 917/791/18, від 22 жовтня 2019 року у справі № 904/5830/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 903/322/19, від 07 квітня 2020 року у справі № 904/1936/19, від 14 липня 2020 року у справі № 908/1884/19).

При цьому слід враховувати, що правила ст.551 ЦК України та ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, про те, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

При цьому, зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19).

Як вже зазначалося, у п. 1 додаткової угоди №5 від 30.08.2019 до договору №2105-КВТВ/02 від 01.05.2019 сторони обумовили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач, на вимогу постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від суми простроченого платежу.

При цьому, суд враховує, що розмір пені, 3% річних та інфляційних не є значними в порівнянні із сумою основного боргу.

Як на одну із виняткових обставин для зменшення таких нарахувань відповідач посилається на накладення арешту на усі його кошти в рамках виконавчих проваджень у інших господарських справах. Судом не беруться до уваги дані твердження відповідача, враховуючи те, що такий арешт накладено ще 18.02.2020, і доказів його чинності, як і незавершених виконавчих проваджень, станом на час звернення з відповідним клопотання до суду надано не було. Крім того, такий арешт накладено в межах суми 209051,55 грн у справі №921/511/18 та в межах суми 20201,58 грн у справі №921/108/18.

Разом з цим, за період після 18.02.2020, а саме з 28.02.2020 по 02.07.2021 ДП «Кременецьке УПРГ» (боржником) здійснено проплату суми основного боргу на загальну суму 3650000 грн за відсутності перешкод для розпорядження коштами.

Окрім цього, станом на час розгляду справи по суті, відповідачем додатково сплачено 100000 грн на погашення суми основного боргу.

Збитковість підприємства (як особливого суб`єкту природних монополій - оператора ГРМ) за три квартали 2021 року зменшилась у порівнянні з 2020 роком. Наведене вказує лише на покращення його фінансового становища.

Наявність претензійної переписки відповідача з іншими його контрагентами ще не свідчить про існування у відповідача боргу перед ними, а ухвалені судові рішення у інших господарських справах про стягнення з відповідача боргу не є доказом пред`явлення їх до примусового виконання, та не розцінюється судом як виняткова обставина для зменшення пені, 3% річних та інфляційних.

Оцінка динаміки тарифів на газ, їх вставновлення не входить до компетенції суду в межах розгляду даної справи.

З огляду на викладене, судом не вбачається підстав для зменшення сум пені, відсотків річних, інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 2 статті 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

З врахуванням наведеного, суд роз`яснює позивачу, що за його клопотанням, йому може бути повернено судовий збір в сумі 1500 грн відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

У п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивачу може бути повернено 1,80 грн судового збору, за його клопотанням.

Решта сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору, в порядку ст. ст. 123,129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 231, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (вул. Вокзальна, буд. 4, м. Кременець, Тернопільська область, 47002, ідентифікаційний код 39460902) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" (вул. Галицька, буд. 119, м. Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77000, ідентифікаційний код 31767581) 868844 (вісімсот шістдесят вісім тисяч вісімсот сорок чотири) грн 99 коп. основного боргу, 120062 (сто двадцять тисяч шістдесят дві) грн 83 коп. інфляційних нарахувань, 76518 (сімдесят шість тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 88 коп. - 3% річних, 253600 (двісті п`ятдесят три тисячі шістсот) грн 04 коп. пені, 19785 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ.

2. Закрити провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромсервіс" про стягнення з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" 100000 грн боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

3.В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено 22 лютого 2022 року.

Суддя І.П. Шумський