ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа№ 911/1217/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Телеком"

на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2021

у справі № 911/1217/21 (суддя В.М. Антонова)

за позовом Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Телеком"

про визнання укладеним договору

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 15.02.2022

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі позивач, Спілка) звернулася до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Телеком" (далі - відповідач), згідно прохальної частини якого просила вважати укладеним між позивачем та відповідачем договір №09-26/02/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" (далі Закон №2415-VIII).

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.09.2021 позов задоволено частково, визнано вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" і Товариством з обмеженою відповідальністю ""Терра-Телеком" Договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Ключовими мотивами рішення є:

- відповідачем здійснюється ретрансляція телеканалів, а тому, відповідач є провайдером програмної послуги, що здійснює ретрансляцію телепрограм та передач;

- користувачі зобов`язані до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (ч. 3 ст. 20 Закону №2415-VIII);

- умови запропонованого для укладення відповідачу договору відповідають вимогам ЦК України щодо строку договору, а ціна договору є прийнятною та оприлюдненою Мінекономіки у визначеному законом порядку;

- оскільки предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, відповідно, договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, тож днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Терра-Телеком" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Ключовими аргументами скарг є:

- прийнята судом редакція договору не враховує можливість його припинення за ініціативою відповідача, якщо відповідач змінить свій пакет телеканалів;

- проект договору виходить за межі дозволеної сфери акредитації позивача;

- позивач не надав доказів на підтвердження факту використання відповідачем об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Від Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовими аргументами відзиву є:

- відповідач в порушення ч. 3 ст. 20 Закону №2415-VIII взагалі відмовлявся від укладення договору;

- акредитована організація колективного управління має права укладати договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 911/1217/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Терра-Телеком" на рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2021 у справі № 911/1217/21, справу призначено до судового розгляду на 28.12.2021.

В судовому засіданні 28.12.2021 суддя Пантелієнко В.О. подав заяву про самовідвід у вказаній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №911/1217/21 задоволено, відведено суддю Пантелієнка В.О. від участі у розгляді справи №911/1217/21, матеріали справи №911/1217/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду), справа №911/1217/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Доманська М.Л., Копитова О.С.

Розпорядженням керівника апарату від 11.01.2022 у зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 для розгляду справи №911/1217/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Доманська М.Л., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Телеком" на рішення Господарського суду Київської області від 07.08.2021 у справі № 911/1217/21 до провадження складі колегії суддів: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Доманська М.Л., Гарник Л.Л. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.02.2022.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Приймаючи рішення у справі, господарський суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що Спілка, як акредитована організація колективного управління у сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, здійснює колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), а тому у відповідача в силу вимог частини третьої статті 20 Закону №2415-VIII існує прямий обов`язок укласти з позивачем договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні визначені Законом №2415-VIII.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №2415-VIII організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції, зокрема: укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Частиною третьою статті 20 Закону №2415-VIII установлено, що користувачі зобов`язані до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права" укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства користувачі зобов`язані укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на те, що укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організації мовлення на програми організації мовлення для відповідача, як провайдера програмної послуги (користувача у розумінні Закону №2415-VIII) з позивачем як єдиною в Україні акредитованою організацією колективного управління у сфері кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, є обов`язковим у силу вимог чинного законодавства, обставинами, які підлягають обов`язковому доведенню позивачем у даному спорі та встановленню судами, є: 1) наявність/відсутність у ТОВ "Терра-Телеком" відповідної ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення; 2) обставини щодо здійснення/нездійснення відповідачем кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі позивач, спілка) єдина в Україні акредитована організація в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю Терра-Телеком (далі відповідач) юридична особа, яка є провайдером програмної послуги на підставі ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення серії НР № 00071-п, що діє з 11.08.2021 по 11.08.2021, НР № 00072-п, що діє з 09.08.2013 по 09.08.2023, НР № 00070-п, що діє з 29.04.2015 по 29.04.2025 та здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, що підтверджується Додактом 4 до Положення про порядок видачі ліцензій провайдера програмної послуги, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 28.12.2011 № 2979.

26.02.2021 позивач звернувся до відповідача з листом-офертою № 09-26/02/21 від 26.02.2021, до якого зокрема додано два примірники проекту договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, підписаних Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та скріплених його печаткою (номер рекомендованого відправлення 413).

У відповідному листі позивач просив відповідача у двадцятиденний строк з дня отримання листа підписати такі примірники та один повернути позивачу на його адресу, а також повідомив, що у разі не укладення договору в обумовлений строк, позивач звертатиметься до суду з вимогою визнання договору укладеним.

При цьому, запропонований позивачем проект відповідачем не погоджено та не підписано; відповідач зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину, укладення якого є обов`язковим в силу частини 3 статті 20 Закону №2415-VIII не визначив, протокол розбіжностей до нього не склав, мотивовану відмову від його підписання не надіслав.

Вказане стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом про визнання укладеним з 10.04.2020 між сторонами у справі договору №09-26/02/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на умовах наведених вище.

Як вбачається з проекту договору запропонований позивачем та це встановлено місцевим судом, він містить всі необхідні (істотні) умови, а ціна договору у запропонованій позивачем редакції відповідає остаточним тарифам і є обов`язковою для відповідача як користувача об`єктами авторського та суміжних прав за відповідною категорією.

Відповідно до частини сьомої статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Так, звертаючись з позовом, позивач просив суд визнати укладеним договір з моменту затвердження в установленому Законом порядку остаточних тарифів, тобто з 10.04.2020 (пункт 5.1 проекту договору).

Зокрема, зміст оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що місцевий суд дійшов висновку щодо можливості розповсюдження дії договору на правовідносини сторін, які виникли до його укладення.

Колегія суддів зазначає про помилковість таких висновків з огляду на таке.

Положеннями частини третьої статті 631 ЦК України визначено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Колегія суддів зазначає, що принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Так, у розгляді даного спору апеляційний суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 зі справи №906/1205/20 згідно з якою "у переддоговірному спорі, який виник щодо договору, укладання якого є обов`язковим в силу закону, фактично судовим рішенням утверджуються права та обов`язки для сторін цього договору зміст яких є обов`язковим в силу вимог закону або такі, що погоджені сторонами".

Поряд з тим, позивачем не доведено існування будь-яких правовідносин з відповідачем з 10.04.2020 тобто з дати затвердження тарифів до звернення позивача з пропозицією укласти спірний договір. З огляду на наведене висновок місцевого суду про можливість укладення спірного договору з 10.04.2020 колегія суддів вважає необґрунтованими.

При цьому місцевим судом також не встановлено обставин щодо волевиявлення відповідача на укладання договору, зокрема з урахуванням умов пункту 3.1.2 саме у редакції, запропонованій позивачем.

Водночас, укладаючи договір у редакції позивача суд застосував положення частини третьої статті 631 ЦК України та включив до його умов положення, які містять обов`язок провайдера надати інформацію щодо найменувань програм організації мовлення, що ним ретранслюються станом на 10.04.2020, та інформацію про кількість абонентів за перший квартал 2020 року (пункт 3.1.2). Поряд з тим зазначена норма матеріального права не може бути застосована судом у разі укладення господарського договору у судовому порядку.

Так, згідно з частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Правило частини першої статті 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов`язки особа зобов`язана виконувати у межах, встановлених договором. Отже, за висновком суду, особа не може бути зобов`язана судом виконати цивільні обов`язки , які не існували раніше до дати набрання чинності рішенням суду про укладення договору між його сторонами (частина друга статті 14 ЦК України).

Колегія суддів наголошує, що умови щодо розповсюдження дії договору на правовідносини сторін, які виникли до його укладення, можуть бути передбачені лише за волевиявленням сторін договору.

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, то, відповідно, і договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, а днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Відтак, оскільки такого погодження сторонами на попередній період судами не встановлено, то, відповідно, у суду відсутні були підстави застосовувати умови договору до правовідносин, що виникли між сторонами з 01.04.2020.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що пункт 3.1.2 договору підлягає виключенню з умов договору.

Крім того, зміст оскаржуваного судового рішення свідчить, що судами також розділ 5 "Строк дії та зміни умов Договору" укладено в редакції, запропонованій позивачем, зокрема, пункт 5.2 в такій редакції: "Сторони домовились, що строк дії цього договору встановлюється до 31.12.2025 за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку". Колегія суддів зазначає про необґрунтованість відповідних висновків з огляду на таке.

У частині першій статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналогічне визначення строку господарського договору містить і частина сьома статті 180 ГК України.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина перша статті 251 ЦК України).

Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Водночас положення частини третьої статті 20 Закону №2415-VIII не містять будь-яких вимог щодо строку дії договору про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав. Будь-яких обставин щодо погодження сторонами такого строку на основі вільного волевиявлення судами також не встановлено.

Отже, з урахуванням положень частини першої статті 13 ЦК України, згідно з якою цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що строк дії договору має бути визначений до 31.12.2025.

Колегія суддів зазначає, що вчинення будь-яких дій Спілки, пов`язаних з управлінням у сфері використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції, безумовно, здійснюється у межах строку її акредитації. Саме тому строк дії договору має бути визначений з урахуванням строку акредитації позивача, тобто в межах повноважень Спілки, визначених законом і має бути встановлений до 10.09.2022.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що пункт 5.2 договору має бути викладений в такій редакції: "Сторони домовились, що строк дії цього договору встановлюється до 10.09.2022".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваних судових рішень у мотивувальній частині та зміни резолютивної частини рішення шляхом виключення з умов договору пункту 3.1.2 та викладення пункту 5.2 договору у такій редакції: "Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється до 10.09.2022".

Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом в ідентичній справі (постанова від 15.11.2021 справа №910/17099/20).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції в незмінній частині.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Телеком" на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/1217/21 задовольнити частково.

2. Викласти мотивувальну частину Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/1217/21 в редакції цієї постанови.

Змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/1217/21, виключивши з умов договору пункт 3.1.2.

3. Змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/1217/21, змінивши умови пункту 5.2 договору та виклавши його у такій редакції: "Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється до 10.09.2022 ".

4. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/1217/21 залишити без змін.

5. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

6. Справу №911/1217/21 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

Л.Л. Гарник

Повний текст складено 21.02.22