РІШЕННЯ

24 лютого 2022 року м. ТернопільСправа № 921/779/21

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Ранецької Л.А.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД", 18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Надпільна, 261, офіс №7,

до відповідача Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", 47002, Тернопільська область, м. Кременець, вул. Вокзальна, 4, код ЄДРПОУ

про стягнення заборгованості в сумі 7 914 761,42 грн, з яких: 6 279 658,25 грн - основна заборгованість, 561 842,04 грн пеня, 878 147,81 грн штраф, 160 713,32 грн 3 % річних та 34 400,00 грн інфляційні втрати

за участі представників від:

позивача: не прибув;

відповідача: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" про стягнення заборгованості в сумі 7 914 761,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 купівлі - продажу природного газу в частині своєчасних розрахунків із позивачем за отриманий у січні-лютому 2021 року природний газ, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 7 914 761,42 грн, з яких: 6 279 658,25 грн - основна заборгованість, 561 842,04 грн пеня, 878 147,81 грн штраф, 160 713,32 грн 3 % річних та 34 400,00 грн інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 січня 2022 року на 10:00 год.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року, у зв`язку із перебуванням 10 січня 2022 року судді Охотницької Н.В. у відпустці, повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі № 921/779/21 буде проведено 20 січня 2022 року о 11:30 год.

20 січня 2022 року Державним підприємством "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" подано до суду клопотання № 81 від 19.01.2022 (вх.№ 358) про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, відповідно до якого відповідач просить зменшити суми нарахованих штрафних санкцій, а саме: пені, інфляційних нарахувань, штрафу в рамках договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 та штрафу (3%) до розміру у 5% від заявленого позивачем; відмовити ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" в задоволенні позову до Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" в частині вимог, а саме: у розмірі 95% нарахованих пені, інфляційних нарахувань, штрафу (10% в рамках умов договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020) та штрафу (3%).

20 січня 2022 року суд, враховуючи неявку в підготовче засідання представника позивача, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, надання позивачу можливості надати свої пояснення щодо поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, відклав підготовче засідання без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про відкладення підготовчого засідання у протоколі судового засідання до 07 лютого 2022 року о 12:30 год., про що представник відповідача повідомлявся під розписку, а позивача повідомлено у відповідності до ст. 120 ГПК України.

04 лютого 2022 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій від 02.02.2022 (вх. № 821), згідно яких позивач просить відмовити в задоволенні безпідставного клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки на думку позивача, зменшення розміру штрафних санкцій на 95 % нівелюватиме саме значення неустойки як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора, у зв`язку з порушенням його права на своєчасне отримання грошових коштів за надані ним послуги. Крім того просить проводити підготовче засідання без участі представника позивача.

В підготовчому засіданні 07.02.2022 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу № 921/779/21 до судового розгляду по суті на 24 лютого 2022 року о 10:00 год., із зазначенням про це, у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України.

В судове засідання 24.02.2022 представники сторін не прибули.

Разом з тим, 22.02.2022 від позивача на адресу суду надійшла заява № 197-02/22 від 16.02.2022 (вх.№ 1373 від 22.02.2022) у якій ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 24.02.2022 справу розглянуто по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

26 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" (далі за текстом оптовий продавець) та Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (далі за текстом оптовий покупець) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 (далі за текстом Договір), за умовами якого оптовий продавець зобов`язався передати у власність оптового покупця природний газ приведений до стандартних умов: t= 20С, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325кПа) (далі за текстом Газ), а оптовий покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі.

Строки та обсяги передачі Газу у відповідному місяці передачі визначаються сторонами у Додаткових угодах до цього Договору (п. п. 2.1. , 2.2. Договору).

Згідно п.2.3. Договору обсяги переданого Газу у відповідному місяці передачі Газу визначаються в актах приймання-передачі Газу.

Згідно із п.4.1 Договору, ціна за 1 тис. куб. м та загальна вартість Газу, що передається оптовим продавцем оптовому покупцю за цим Договором, визначається в додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. Договору оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в порядку, що визначається в додаткових угодах до цього Договору. У випадку не оплати або часткової оплати оптовим покупцем газу відповідно до умов цього пункту Договору, оптовий продавець має право передати обсяг газу, що відповідає сумі здійсненої оплати. Датою оплати оптовим покупцем газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок оптового продавця.

Згідно п.6.2. Договору сторони погодили, що у разі не оплати або несвоєчасної оплати за газ, у строки, зазначені у пункті 5.1. Договору, оптовий покупець, крім суми заборгованості сплачує на користь оптового продавця пеню за кожен день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 календарних днів додатково штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Відповідно до п. 10.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31 грудня 2021 року включно, але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, зокрема в частині здійснення взаєморозрахунків.

Протягом дії Договору були укладені додаткові угоди до нього.

Так, згідно Додаткової угоди № 1 від 26.11.2020

1. Оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю в період грудня 2020 року обсяг газу в розмірі 900,000тис.куб.м.

2. Ціна за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою, становить 5 875,00 грн, крім того ПДВ 20% - 1175,00грн. Всього ціна з ПДВ 20% за 1000куб.м газу складає 7050,00 грн.

3. Загальна вартість обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою, становить 5 287 500, 00 грн крім того ПДВ 20% - 1 057 500,00 грн, а всього з ПДВ 6 345 000,00 грн.

5. Оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування гршових коштів на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 20 січня 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 29 січня 2021 року включно.

Згідно Додаткової угоди № 2 від 24.12.2020

1. Оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю в період грудня 2020 року обсяг газу в розмірі 400,000 тис.куб.м.

2. Ціна за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою, становить 5 875,00 грн, крім того ПДВ 20% - 1175,00грн. Всього ціна з ПДВ 20% за 1000куб.м газу складає 7050,00 грн.

3. Загальна вартість обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою, становить 2 350 000,00 грн крім того ПДВ 20% - 470 000,00 грн, а всього з ПДВ 2 820 000,00 грн.

5. Оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування гршових коштів на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 20 січня 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 29 січня 2021 року включно.

Згідно Додаткової угоди № 3 від 28.12.2020

1. Оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю в період січня 2021 року обсяг газу в розмірі 1 600,000 тис.куб.м.

2. Ціна за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою, становить 6 916,67 грн, крім того ПДВ 20% - 1 383,33 грн. Всього ціна з ПДВ 20% за 1000куб.м газу складає 8 300,00 грн.

3. Загальна вартість обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою, становить 11 066 672,00 грн крім того ПДВ 20% - 2 213334,40 грн, а всього з ПДВ 13 280 006,40 грн.

5. Оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування гршових коштів на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 19 лютого 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 26 лютого 2021 року включно.

Згідно Додаткової угоди № 4 від 27.01.2021

1. Оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю в період січня 2021 року обсяг газу в розмірі 100,000 тис.куб.м.

2. Ціна за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою, становить 7500,00 грн, крім того ПДВ 20% - 1 500,00 грн. Всього ціна з ПДВ 20% за 1000куб.м газу складає 9 000,00 грн.

3. Загальна вартість обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою, становить 750 000,00 грн крім того ПДВ 20% - 150 000,00 грн, а всього з ПДВ 900 000,00 грн.

5.Оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 19 березня 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 31 березня 2021 року включно.

Так, відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 26.11.2020 та додаткової угоди № 2 від 24.12.2020 до договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" позивач передав відповідачу в грудні 2020 природний газ в обсязі 1 300 тис. куб. на загальну суму 9 165 000,00 грн, що підтверджується актами прийому передачі природного газу за вказаний період. Відповідачем в повному обсязі проведена оплата за отриманий газ в грудні 2020.

Згідно з додатковою угодою № 3 від 28.12.2020 до Договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 позивач передав відповідачу в січні 2021 1 600,00 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 13 280 006, 40 грн, що підтверджується актом прийому - передачі природного газу від 31.01.2021.

Як уже зазначалось вище, приписами п. 5 Додаткової угоди № 3 від 28.12.2020 Оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 19 лютого 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 26 лютого 2021 року включно.

Відповідачем проведена часткова оплата отриманого природного газу в січні 2021 в розмірі 7 800 348,15 грн. Таким чином, залишається неоплаченим борг за отриманий газ в січні 2021 в розмірі 5 479 658,25 грн.

Також відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.01.2021 до Договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" передано відповідачу в лютому 2021 100,00 тис.куб. м. природного газу на загальну суму 900 000,00 грн, що підтверджується актом прийому передачі природного газу від 28.02.2021.

Приписами п. 5 додаткової угоди № 4 від 27.01.2021 до Договору № ЄЕТ-КУПРГ-ГАЗ-26/11/20 від 26.11.2020 визначено, що оплата за газ проводиться відповідачем в наступному порядку: 25% загальної вартості обсягу газу, що передається за цією Додатковою угодою підлягає оплаті до 19 березня 2021 року включно, решта 75% вартості обсягу газу підлягає оплаті до 31 березня 2021 року включно.

Відповідачем проведена часткова оплата отриманого природного газу в лютому 2021 в розмірі 100 000,00 грн. Таким чином, залишається неоплачений борг за отриманий газ в лютому 2021 в розмірі 800 000,00 грн.

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, і у відповідності із ст. 11 цього кодексу однією з підстав виникнення зобов`язань.

Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору купівлі-продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення із позовом та вирішення даного спору становить 6 279 658,25 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.2. Договору сторони погодили, що у разі не оплати або несвоєчасної оплати за газ, у строки, зазначені у пункті 5.1. Договору, оптовий покупець, крім суми заборгованості сплачує на користь оптового продавця пеню за кожен день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 календарних днів додатково штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано 561 842,04 грн пені, 878 147, 81 грн штрафу, 160 713, 32 грн 35 річних та 34 400,00 грн інфляційних втрат.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків позивача щодо нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань, враховуючи умови договору та норми чинного законодавства, погоджується з ними.

Відповідачем обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог належними засобами доказування не спростовано, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум суду не надано, заперечень щодо нарахованих сум пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних нарахувань не заявлено.

В той же час, відповідачем подано клопотання про зменшення пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних, у якому просив суд скористатись правом, наданим ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшивши суму пені, відсотків річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню на 95%.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій відповідач вказує, що ДП "Кременецьке УПРГ" не заперечує проти права ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" на нарахування штрафних санкцій за невиконання господарських зобов`язань, однак наголошує, що виходячи із судової практики господарські санкції, які встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат.

Разом з тим, позивач не доводить суду належними доказами понесення ним жодних майнових витрат (збитків) саме у зв`язку із діями відповідача.

Також відповідач зазначає, що на сьогодні ДП "Кременецьке УПРГ" не має можливості погасити зазначену заборгованість через те, що дохідна частина від надання основного виду послуг з розподілу газу не забезпечує відповідних видатків із причин невідповідності затвердженого НКРЕКП тарифу на розподіл для підприємства, зокрема в частині вартості природного газу, що у ньому передбачена реальним ринковим цінам на даний час.

Окрім того, відповідач вказує, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, має значну дебіторську заборгованість та є стратегічним підприємством, а заявлені санкції є не співмірними із майновим станом відповідача.

В той же час, відповідач зазначає, оплата отриманих об`ємів природного газу відбувається майже щоденно, що вказує на добросовісну поведінку відповідача та відсутність прямого умислу в його діях.

З приводу заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій суд зазначає наступне.

За приписами статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, за положенням частини першої статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанова Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, суд враховує те, що позивач не надав суду доказів заподіяння йому збитків внаслідок прострочення сплати суми заборгованості за поставлений природний газ.

Суд також враховує, що крім стягнення пені позивач також заявив до стягнення 3% річних та інфляційні, які за своєю природою є компенсацією за користування належними до сплати позивачу коштами, та інфляційні нарахування, які є відшкодуванням втрат позивача, спричинених знеціненням грошових коштів, та які визнано судом обґрунтованими, що в свою чергу забезпечує захист майнових прав та інтересів позивача.

З урахуванням конкретних обставин в їх сукупності суд дійшов висновку, що зменшення розміру пені та штрафу на 40% є оптимальним балансом інтересів сторін та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру інфляційних втрат та 3 % річних виходячи з наступного.

Суд зауважує, що норми ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України передбачають можливість зменшення розміру виключно неустойки (штрафу, пені).

В обґрунтування підстав для зменшення 3% річних та інфляційних втрат відповідач послався на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18.

Згідно висновків викладених у пункті 8.38. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 слідує, що Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

В той же час, як слідує з вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду, під час розгляду справи встановлено, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів (п. 8.18 Постанови).

Проте, в даній справі позивачем нараховано відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі, що встановлений законом - безпосередньо статтею 625 ЦК України.

На переконання суду, в даному випадку правовідносини, яким надано правову оцінку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 не є подібними тим правовідносинам, які досліджені судом в даному конкретному випадку.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача, що нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати є законними, обґрунтованими, та співмірними з розміром заявлених вимог про стягнення заборгованості та не є надмірними.

Крім того, враховуючи можливість зменшення розміру виключно неустойки (штрафу, пені), що прямо встановлено нормами статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України та законодавством не передбачено можливості суду зменшити нараховані інфляційні втрати та відсотки річні, клопотання відповідача в частині їх зменшення не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань з своєчасної оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача, на підставі чого позовні вимоги про стягнення - 6 279 658 (шість мільйонів двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн 25 коп. заборгованості за отриманий природний газ в січні-лютому 2021 року, 160 713 (сто шістдесят тисяч сімсот тринадцять) грн 32 коп. 3% річних, 34 400 (тридцять чотири тисячі чотириста) грн 00 коп. інфляційних втрат, 337 105 (триста тридцять сім тисяч сто п`ять) грн 22 коп. пені, 526 888 (п`ятсот двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 69 коп. штрафу є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Тоді як, в задоволенні позовних вимог про стягнення 224 736, 82 грн пені та 351 259, 12 грн штрафу слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує викладене в пункті 4.3. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 (яка хоча і стосується попередньої редакції ГПК України та наразі є чинною), у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Окрім того, в частині зменшення штрафу та пені витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача в повному обсязі відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Отже, оскільки часткове задоволення позову обумовлено зменшенням штрафу та пені, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача повністю в сумі 118 721 (сто вісімнадцять тисяч сімсот двадцять одну) грн 42 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" (47002, Тернопільська область, м. Кременець, вул. Вокзальна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" (18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Надпільна, 261, офіс №7, ):

- 6 279 658 (шість мільйонів двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн 25 коп. заборгованості за отриманий природний газ в січні-лютому 2021 року;

- 160 713 (сто шістдесят тисяч сімсот тринадцять) грн 32 коп. 3% річних;

- 34 400 (тридцять чотири тисячі чотириста) грн 00 коп. інфляційних втрат;

- 337 105 (триста тридцять сім тисяч сто п`ять) грн 22 коп. пені;

- 526 888 (п`ятсот двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 69 коп. штрафу;

- 118 721 (сто вісімнадцять тисяч сімсот двадцять одну) грн 42 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні позовних вимог про стягнення 224 736, 82 грн пені та 351 259, 12 грн штрафу відмовити.

5. Копію рішення надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД", 18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Надпільна, 261, офіс №7;

- Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", 47002, Тернопільська область, м. Кременець, вул. Вокзальна, 4;

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 28.02.2022.

Суддя Н.В. Охотницька