номер провадження справи 27/148/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.02.2022 Справа № 908/2197/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засідання Камаєвій О.М., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2197/21
про стягнення 134 551 грн. 72 коп.
представника заявника (відповідача): не з`явився
представник позивача: не з`явився
10.02.2022 до Господарського суду Запорізької області електронною поштою з ЕЦП надійшла заява Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 11.02.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 21.02.2022.
У судовому засіданні 21.02.2022 заяву розглянуто.
Представники заявника (відповідача у справі) та позивача у справі в судове засідання 21.02.2022 не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Заявник (відповідач у справі) 17.02.2022 на адресу суду надіслав клопотання, в якому просив суд:
- залучити до матеріалів справи № 908/2197/21 (номер провадження справи 27/148/21) оригінал договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021р., оригінал довіреності виданої на ім`я Кальченко А.В. та оригінал акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 25.08.2021р. до Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021р. (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги);
- розглянути заяву Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/2197/21 (номер провадження справи 27/148/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брівер» до Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» про стягнення 134 551 грн. 72 коп. без участі заявника;
Клопотання долучено до матеріалів справи.
Заявник (відповідач по справі) свою заяву обґрунтовував наступним: «Рішенням» у задоволенні позову ТОВ «Брівер» було відмовлено повністю. В матеріалах справи знаходиться відзив на позовну заяву від 25.08.2021р., далі -«Відзив». «Відзив» містив вимогу про стягнення з позивача та користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн. До «Відзиву» відповідачем були надані наступні документи: належним чином завірена копія Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021, належним чином завірена копія довіреності виданої на ім`я Кальченко А.В., належним чином завірена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, належним чином завірена копія акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 25.08.2021, до Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021 (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) та оригінал прибуткового касового ордеру № 30 від 25.08.2021. 09.02.2022 із Єдиного державного реєстру судових рішень я дізнався про існування «Рішення», яким не вирішене питання щодо стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Неявка представників сторін не перешкоджає розгляду даної заяви.
Розглянувши матеріали справи та заяву Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія, суд
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 по справі № 908/2197/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Брівер до Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія відмовлено.

Питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу не вирішено, відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач планував понести у зв`язку зі зверненням до суду у сумі 5 000 грн. 00 коп.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було заявлено до стягнення з позивача витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн. 00 коп., що є гонораром адвокату за виконану роботу.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідачем до матеріалів справи надано оригінали та завірені належним чином копії:

- договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021;

- довіреності вих. № 20/08 юр від 20.08.2021;

- акту виконаних робіт про надання правової допомоги до Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021 (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) від 25.08.2021;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 657 від 28.12.2007;

- квитанції до прибуткового касового ордера № 30 від 25.08.2021 на суму 5 000 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що 20.08.2021 між адвокатом Кальченко Андрієм Володимировичем та Приватним акціонерним товариством Агропромислова компанія був укладений договір про надання правових послуг адвоката.

Відповідно до п. 1.1 договору Адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Запорізької області по справі № 908/2197/21 (номер провадження справи 27/148/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брівер» до Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» про стягнення 134 551 грн. 72 коп. Для цього Адвокату надається право представляти інтереси Клієнта окрім і переліченого суду, в Центральному апеляційному господарському суді та Верховному суді з наданням всіх прав та обов`язків, що передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України, підписувати та подавати заяви по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив); заперечення), заяви з процесуальних питань (письмові заяви, клопотання, заперечення), скарги на рішення, ухвали, постанови суду та інші документи, а також з наданням права визнати позов (всі або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; підписати та укласти мирову угоду в господарському процесі на будь-якій стадії судового процесу; оскаржувати судові рішення; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами без обмежень.

25.08.2021 між Адвокатом та Клієнтом підписано акт виконаних робіт про надання правової допомоги до Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021 (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги), в якому зазначено детальний опис послуг, наданих адвокатом, кількість витраченого часу та розрахунок вартості послуг.

Так, Адвокатом здійснено збір доказів: 20.08.2021 - ознайомлення з позовною заявою про стягнення 134 551,72 грн. від 23.07.2021-витрачено 0,5 год. вартість 1 000,00 грн.; 20.08.2021 - зустріч, консультація клієнта, узгодження правових позицій витрачено 0,5год. вартість 1000,00 грн.; 25.08.2021 - складання відзиву на позовну заяву (в порядку ст. 165 ГПК України) від 25.08.2021 витрачено 2,5год. вартість 3 000,00 грн.

Загальний розмір витрат які поніс позивач у зв`язку з розглядом даної справи складає 5 000 грн. 00 коп., що сплачені на користь адвоката Кальченко Андрія Володимировича відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 30 від 25.08.2021.

Слід зазначити, що витрати за надану правничу допомогу в разі підтвердження обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справ незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст.1):

адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, відповідач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Суд вважає встановленим, що відповідачем дотримані вимоги частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України в частині надання детального опису наданих послуг із визначенням їх вартості.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що відповідачем дотримано порядок подання доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі East/West проти України від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Таким чином, керуючись положеннями ч. 5 ст. 129 ГПК України, зокрема щодо визначення обґрунтованості витрат, вказаних заявником у акті виконаних робіт про надання правової допомоги до Договору про надання правових послуг адвоката від 20.08.2021 (детальний опис послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) від 25.08.2021, та частково враховуючи доводи відповідача, суд вважає обмежити витрати на правничу допомогу до розумного та реального розміру.

Так, предметом спору у цій справі є стягнення 15 712 грн. 89 коп. заборгованості, 45 465 грн. 93 коп. пені, 47 157 грн. 97 коп. інфляційних втрат, 26 214 грн. 93 коп. 3 % річних.

Обставини справи свідчать, що справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль (тобто договір є типовим). Доказів того, що результат вирішення справи міг вплинути на репутацію сторони або така справа викликала публічний інтерес матеріали дійсної справи не містять.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, наведеної у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17, відповідно до якої підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини.

З огляду на ступінь складності справи, кількість та обсяг підготовлених процесуальних документів і наданих сторонами доказів, час витрачений адвокатом, категорію справи та суму предмету спору, загальна вартість професійної правничої допомоги підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2197/21 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Брівер (73000 м. Херсон, вул. Декабристів, 49, офіс 7, ідентифікаційний код юридичної особи 38207273) на користь відповідача: Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія (72319 Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ідентифікаційний код юридичної особи 31914947) 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 09.03.2021.

Повний текст додаткового рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова