ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"15" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/439/21

За позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури, м. Луцьк Волинської області в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк Волинської області, Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського, м. Луцьк Волинської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", м. Ужгород Закарпатської області

про стягнення 219 729 грн. 30 коп.,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Райніш М.І.

представники:

Прокуратури -

Позивача 1 - не з`явився

Позивача 2 - не з`явився

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури, м. Луцьк Волинської області звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк Волинської області, Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського, м. Луцьк Волинської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 219 729 грн. 30 коп.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі № 907/439/21 у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.09.2021 року. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого прокурору та позивачам, а доказів надіслання - суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачам строк для надання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали. Встановлено прокурору та позивачам строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву.

Ухвалою суду від 23.09.2021 року підготовче засідання відкладалося з підстав, наведених в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 907/439/21 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 02.12.2021 року.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року судове засідання відкладалося з підстав, наведених в ухвалі суду.

В судове засідання 15.02.2022 року, призначене для розгляду справи по суті, позивачі та відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, не з`явилися.

Разом з тим, позивач 1 поданим суду клопотанням від 08.02.2022 року № 119/11/2-22 (вх. № 02.3.1-02/1018/22 від 15.02.2022 року) просив розглянути дану справу за відсутності його уповноваженого представника.

Заявами від 08.09.2021 року № 388/1-10 (вх. № 02.3.1-02/6519/21 від 14.09.2021 року) та від 12.10.2021 року № 444/1-10 (вх. № 02.3.1-02/7343/21 від 18.10.2021 року) позивач 2 також просив здійснювати розгляд справи без участі його уповноваженого представника у зв`язку зі значною територіальною віддаленістю від Господарського суду Закарпатської області.

Надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" поштова кореспонденція (ухвали суду від 07.10.2021 року, 02.11.2021 року та 02.12.2021 року) повернута на адресу господарського суду поштовим відділенням зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У свою чергу, надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" поштова кореспонденція (ухвали суду від 10.08.2021 року, 23.09.2021 року, 26.10.2021 року та 02.12.2021 року) повернута на адресу господарського суду поштовим відділенням зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно з приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивачів та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих прокурором.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА ТА ПОЗИВАЧІВ

Позовні вимоги в даній справі обґрунтовані прокурором покликанням на те, що між Волинським коледжем культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" укладено Договір постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року, за умовами якого плановий обсяг постачання газу у 2018 році складає 53,23 тис.куб.м.; ціна 1 000 куб.м. природного газу на момент укладення договору становить 7 980 грн. із урахуванням ПДВ.

Разом з тим, у позові зазначає, що Додатковими угодами № 1 від 05.10.2018 року, № 2 від 09.10.2018 року, № 3 від 10.10.2018 року, № 4 від 11.10.2018 року, № 5 від 27.11.2018 року, № 6 від 28.11.2018 року зменшено обсяг постачання природного газу та підвищено ціну природного газу за 1 000 куб.м.

За твердженням прокурора, Додаткові угоди № 1 від 05.10.2018 року, № 2 від 09.10.2018 року, № 3 від 10.10.2018 року, № 4 від 11.10.2018 року, № 5 від 27.11.2018 року, № 6 від 28.11.2018 року є нікчемними, оскільки укладені з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", якими передбачено, що коливання цін на ринку товару у бік збільшення чи то у бік зменшення надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Вказує також на те, що на підставі Додаткових угод до Договору № 17-545 від 27.09.2018 року відповідачем зайво отримано кошти в розмірі 219 729 грн. 30 коп., що, у свою чергу, є передумовою для застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з останнього вищенаведеної грошової суми.

Зазначає, що документальним обґрунтуванням для укладення Додаткових угод були надані відповідачем довідки Харківської торгово-промислової палати № 889/18 від 04.09.2018 року, № 893/18 від 05.09.2018 року, № 1029/18 від 02.10.2018 року, експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати № В-7623 від 15.11.2018 року, № В-7630 від 16.11.2018 року та довідка Асоціації "Газові трейдери України" № 30 від 01.10.2018 року.

При цьому, наголошує на тому, що зазначені документи не підтверджують коливання ціни природного газу за 1 тис.куб.м. у бік збільшення, а лише свідчать про його середню ринкову вартість на певну дату. Крім того, останні не містять доказів на підтвердження вартості газу станом на момент укладення кожної Додаткової угоди, що дало б можливість дійти висновку про коливання ціни в порівнянні з попереднім періодом.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважає, що вищенаведені Додаткові угоди є нікчемними в силу закону, а сума надмірно сплачених грошових коштів становить 219 729 грн. 30 коп. та підлягає стягненню з відповідача.

В обґрунтування підстав звернення до суду та порушення інтересів держави прокурором вказано наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурором на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" направлено на адресу Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації та Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського листи № 24-145вих-21 від 08.04.2021 року, № 24-115вих-21 від 22.03.2021 року та № 24-188вих-21 від 05.05.2021 року щодо встановлення факту реагування на допущені відповідачем порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Водночас, позивачами не вжито заходів щодо визнання нікчемними укладених додаткових угод та повернення безпідставно витрачених коштів до Державного бюджету в судовому порядку. Наведені обставини у своїй сукупності, на переконання прокурора, зумовлюють підстави для представництва ним інтересів держави та звернення до суду з даним позовом.

Позивач 1 - Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації заявлені прокурором позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити, свідченням чого є наявний у матеріалах справи лист за вих. № 1199/11/2-21 від 20.10.2021 року (вх. № 02.3.1-02/7712/21 від 27.10.2021 року) та клопотання № 1350/08/221 від 25.11.2021 року (вх. № 02.3.1-02/8784/21 від 01.12.2021 року), № 119/11/2-22 (вх. № 02.3.1-02/1018/22 від 15.02.2022 року).

Позивач 2 - Волинський фаховий коледж культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського у заявах № 388/1-10 від 08.09.2021 року (вх. № 02.3.1-02/6519/21 від 14.09.2021 року) та № 444/1-10 від 12.10.2021 року (вх. № 02.3.1-02/7343/21 від 18.10.2021 року) зазначив про те, що заявлені прокурором вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, зазначену у Витязі з ЄДРОЮФОПтаГФ), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27.09.2018 року між Волинським коледжем культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського (споживачем, позивачем 2 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (постачальником, відповідачем у справі) укладено Договір постачання природного газу № 17-545 (далі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2018 році природний газ (код за ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо), в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, визначені Договором.

Плановий обсяг постачання газу, згідно з п. 1.2. Договору - 53,23 тис.куб.м.

Пунктом 1.3. Договору визначені планові обсяги постачання газу по місяцях, зокрема: у жовтні 2018 року - 14,0 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 19,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 20,23 тис.куб.м.

Розділом 3 Договору визначено, що ціна газу становить 6 650 грн. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 1 330 грн., всього з ПДВ - 7 980 грн.

Ціна, зазначена в п. 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 3.3. Договору).

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 Договору (п. 3.5. Договору).

У відповідності до п. 3.6. Договору, загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним Договором, і складає 424 775 грн. 40 коп. з ПДВ.

За приписами п. 10.1. Договору, Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 15 жовтня 2018 року до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Пунктом 10.3. Договору сторони визначили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Додатковою угодою № 1 від 05.10.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року пункти 1.1. та 1.2. розділу 1 Договору викладено в наступній редакції: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 48,407453 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 13,0 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 16,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 19,407453 тис.куб.м." та п. 3.2. розділу 3 Договору такого змісту: "3.2. Ціна газу становить 7 312 грн. 50 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 1 462 грн. 50 коп., всього з ПДВ - 8 775 грн.".

09.10.2018 року укладено Додаткову угоду № 2 до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року та викладено пункти 1.1., 1.2. розділу 1 Договору в такій редакції: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 44,006775 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 12,0 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 18,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 14,006775 тис.куб.м." та п. 3.2. розділу 3 Договору: "3.2. Ціна газу становить 8 043 грн. 75 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 1 608 грн. 75 коп., всього з ПДВ - 9 652 грн.50 коп.".

Додатковою угодою № 3 від 10.10.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року внесено наступні зміни до п. п. 1.1., 1.2. розділу 1 Договору: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 40,035382 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 12,0 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 18,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 10,035382 тис.куб.м." та до п. 3.2. розділу 3 Договору такого змісту: "3.2. Ціна газу становить 8 841 грн. 66 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 1 768 грн. 34 коп., всього з ПДВ - 10 610 грн.".

11.10.2018 року укладено Додаткову угоду № 4 до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року та викладено пункти 1.1., 1.2. розділу 1 Договору в такій редакції: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 36,398920 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 10,0 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 18,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 8,398920 тис.куб.м." та п. 3.2. розділу 3 Договору наступного змісту: "3.2. Ціна газу становить 9 725 грн. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 1 945 грн., всього з ПДВ - 11 670 грн.".

Додатковою угодою № 5 від 27.11.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року пункти 1.1. та 1.2. розділу 1 Договору викладено в наступній редакції: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 33,09584 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 1,327 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 13,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 18,768084 тис.куб.м." та п. 3.2. розділу 3 Договору: "3.2. Ціна газу становить 10 695 грн. 83 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 2 139 грн. 17 коп., всього з ПДВ - 12 835 грн.".

Додатковою угодою № 6 від 28.11.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року внесено наступні зміни до п. п. 1.1., 1.2. розділу 1 Договору: "2.1. Плановий обсяг постачання газу - 30,0939 тис.куб.м.; 2.2. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у жовтні 2018 року - 1,327 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 13,0 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 15,7669 тис.куб.м." та до п. 3.2. розділу 3 Договору такого змісту: "3.2. Ціна газу становить 11 762 грн. 50 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ - 2 352 грн. 50 коп., всього з ПДВ - 14 115 грн.".

У Додатковій угоді № 7 від 28.12.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року сторони погодили продовжити дію Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі, та в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми договору. Очікувана сума даної угоди становить 84 955 грн. 08 коп.

Відповідачем на користь Волинського фахового коледже культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського ради було поставлено природній газ у листопаді 2018 року в обсязі 13,000 тис.куб.м. на суму 183 495 грн. з ПДВ, у жовтні 2018 року - в обсязі 1,327 тис.куб.м. на суму 15 486 грн. 10 коп. з ПДВ, у листопаді 2018 року - в обсязі 0,564 тис.куб.м. на суму 7 960 грн. 86 коп. з ПДВ, у грудні 2018 року - в обсязі 15,432 тис.куб.м. на суму 217 833 грн. 44 коп. з ПДВ, у січні 2019 року - в обсязі 6,018 тис.куб.м. на суму 84 955 грн. 08 коп. з ПДВ, в що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу, копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт сплати вартості вказаного природного газу на користь відповідача підтверджується платіжними дорученнями № 1181 від 10.12.2018 року, № 1106 від 23.11.2018 року, № 1115 від 23.11.2018 року, № 1168 від 03.12.2018 року, № 1257 від 21.12.2018 року, № 1236 від 20.12.2018 року, № 1239 від 20.12.2018 року, № 1278 від 22.12.2018 року, № 33 від 24.01.2019 року, № 52 від 29.01.2019 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Статтями 3, 12 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент укладення Договору № 17-545 від 27.09.2018 року) визначено принципи здійснення закупівель, зокрема: максимальна економія та ефективність, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель тощо, а також загальні умови здійснення закупівлі із застосуванням однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції станом на день укладення Договору № 17-545 від 27.09.2018 року).

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерну документацію - не пізніше ніж за 15 днів до дня розкриття тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині четвертій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж; зміни до тендерної документації та роз`яснення до неї (у разі наявності) - протягом одного дня з дня прийняття рішення про їх внесення або надання роз`яснень; оголошення з відомостями про укладену рамкову угоду (у разі здійснення закупівлі за рамковими угодами) - не пізніше ніж через сім днів з дня укладення рамкової угоди; протокол розгляду тендерних пропозицій - протягом одного дня з дня його затвердження; повідомлення про намір укласти договір про закупівлю - протягом одного дня з дня прийняття рішення про визначення переможця процедури закупівлі; інформацію про відхилення тендерної пропозиції учасника - протягом одного дня з дня прийняття рішення про відхилення; договір про закупівлю - протягом двох днів з дня його укладення; повідомлення про внесення змін до договору - протягом трьох днів з дня внесення змін; звіт про виконання договору - протягом трьох днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання; звіт про укладені договори - протягом одного дня з дня укладення договору.

Положеннями ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент укладення Договору) визначено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, зокрема, встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору), зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для внесення змін до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року шляхом укладення Додаткових угод № 1 від 05.10.2018 року, № 2 від 09.10.2018 року, № 3 від 10.10.2018 року, № 4 від 11.10.2018 року, № 5 від 27.11.2018 року, № 6 від 28.11.2018 року були довідки Харківської торгово-промислової палати № 889/18 від 04.09.2018 року, № 893/18 від 05.09.2018 року, № 1029/18 від 02.10.2018 року, експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати № В-7623 від 15.11.2018 року, № В-7630 від 16.11.2018 року та довідка Асоціації "Газові трейдери України" № 30 від 01.10.2018 року, виконані на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп".

Суд зазначає, що зазначені вище документи не можна розцінювати як належне обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки такі не містять інформації про коливання ціни на природний газ, що, за змістом вищенаведених приписів ст. 36 Закону, є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. Вказані документи визначають лише вартість природного газу на конкретну дату та не доводять динаміку зміни ціни в бік збільшення; в них відсутній аналіз вартості ціни газу на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, а отже, - останні не можуть вважатися належним обґрунтуванням для зміни істотних умов договору.

На підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем без будь-яких належних на те підстав, без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження щодо коливання ціни на природний газ та щодо її підвищення, в порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди, згідно з якими зменшено обсяги поставки природного газу та, при цьому, збільшено ціну за одиницю товару, що, у свою чергу, не відповідає вимогам тендерної документації.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону; його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Із вищенаведеного випливає, що сторони допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору, здійснивши збільшення ціни і зменшення об`єму, і зазначене, зокрема, вказує на те, що відповідач усвідомлено та цілеспрямовано діяв з метою збільшення ціни договору та на зменшення об`ємів поставки природного газу.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18 зазначив про те, що укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 669 Цивільного кодексу України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як уже було зауважено судом попередньо, пунктом 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" сторонам надано право змінювати ціну договору за умови документального підтвердження наявності коливання ціни на товар, що є предметом договору.

Суд погоджується із твердженням прокурора, що Додаткові угоди № 1 від 05.10.2018 року, № 2 від 09.10.2018 року, № 3 від 10.10.2018 року, № 4 від 11.10.2018 року, № 5 від 27.11.2018 року, № 6 від 28.11.2018 року до Договору постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року не відповідають закону, а тому, є нікчемними.

Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором постачання природного газу № 17-545 від 27.09.2018 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" було зобов`язано поставити Волинському фаховому коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського 53,23 тис.куб.м. газу за ціною 7 980 грн. за 1 000 куб.м. із урахуванням ПДВ. Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" поставило відповідно до Договору лише 36,341 тис.куб.м. природного газу. Відповідно, отримана відповідачем оплата в сумі 219 729 грн. 30 коп. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України (аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19).

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Приписами ч. 4 ст. 53 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до Положення про Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації, Управління утворюється та підпорядковане голові Волинської обласної державної адміністрації.

Підпунктом 3 пункту 6 Положення встановлено, що основним завданням Управління відповідно до покладених на нього повноважень, серед іншого, є забезпечення ефективного і цільового використання відповідних бюджетних коштів.

У пункті 10 Положення передбачено, що в оперативному управлінні Управління перебувають заклади, установи, підприємства, організації культури і мистецтв та охорони культурної спадщини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Волинський фаховий коледж культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського є комунальною організацією, заснованою Волинською обласною радою, і належить до сфери управління місцевого органу виконавчої влади - Управління культури, з питань релігій та націонaльностей Волинської обласної державної адміністрації.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області від 01.04.2021 року № 07-07-06/1848, копія якого міститься в матеріалах справи, наданого на запит Волинської обласної прокуратури, Волинський фаховий коледж культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського є розпорядником бюджетних коштів, утримувався у 2018 році за рахунок коштів обласного бюджету і включений до мережі головного розпорядника - Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА.

Згідно з п. 1.9. Статуту Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського Волинської обласної ради, Коледж має самостійний баланс, бюджетні рахунки у територіальному органі Державної казначейської служби України, печатку і штампи з власним найменуванням. Коледж може бути позивачем і відповідачем у суді.

Разом з тим, позивачами не вжито заходів реагування на зазначені порушення з боку відповідача, свідченням чого є наявні в матеріалах справи листи, надані на запит прокурора стосовно факту стягнення безпідставно набутих коштів у судовому порядку.

Укладення додаткових угод з порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому, захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення прокурора в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігії та національностей Волинської обласної державної адміністрації та Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених прокурором обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 3 295 грн. 95 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", вул. Швабська, будинок 53, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39869593) на користь Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.Ф.Стравінського, вул. Шевченка, будинок 50, м. Луцьк, Волинська область, 43016 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 02214426) суму 219 729 (Двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) грн. 30 коп. сплачених коштів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", вул. Швабська, будинок 53, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39869593) на користь Волинської обласної прокуратури, вул. Винниченка, будинок 15, м. Луцьк, Волинська область, 43000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 02909915) суму 3 295 (Три тисячі двісті дев`яносто п`ять гривень) грн. 95 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 04.03.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.