ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1172/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Велика Омеляна, вул. Авіаторів, будинок 5А, )

про стягнення 665,82 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (далі Підприємство) про стягнення збитків в сумі 665,82 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 грудня 2018 року між Товариством та Підприємством було укладено договір №7350/18-КП-28 постачання природного газу.

На виконання умов Договору позивач передав у власність відповідачу природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Відповідно до пункту 3.13. Договору, що застосовується з 01.03.2019, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1. Договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7. Договору. При цьому розмір збитків визначається таким чином: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за відповідною формулою.

Відповідно до пункту 2.1. Договору постачальник повинен був передати замовлени природний газ споживачу (відповідачу) протягом: березня 2019 року в обсязі 2,5 тис. куб.м., проте фактично переданий у власність відповідача в березні 2019 року обсяг природного газу склав 0,553 тис. куб. м, (на 1,947 тис. куб. м менше від погодженого сторонами в пункті 2.1 Договору); квітня 2019 року в обсязі 1,000 тис. куб.м., однак відповідач у квітні 2019 року не спожив природний газ, який був узгоджений сторонами в договорі.

За розрахунком позивача, загальний розмір збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем умов пункту 2.1 Договору в березні, квітні 2019 року, розрахований на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору складає 665,82 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу відповідно до статті 165 ГПК України надати відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 денного строку з дня вручення ухвали.

Частинами 1-4 ст. 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Приписами ч.ч. 1, 2, 6, 8, 9 ст. 165 ГПК України унормовано, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву додаються, зокрема докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У свою чергу, як вбачається за матеріалів справи, відповідач ухвалу суду від 28.12.2021 отримав 30.12.2021, однак станом на час ухвалення рішення своїми процесуальними правами не скористався, відзиву на позов чи будь-яких заяв (клопотань) до суду не подав.

За таких обставин відповідач мав достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді, а суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У силу вимог ч.ч. 4, 5 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

21 грудня 2018 року між Товариством (постачальник) та Підприємством (споживач) було укладено договір №7350/18-КП-28 на постачання природного газу (далі Договір, а.с. 12-23), відповідно до предмету якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно з умовами пункту 2.1. Договору сторони визначили період і замовлений споживачем загальний обсяг поставки природного газу, а також погодили щомісячні обсяги поставок природного газу з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

Згідно з умовами пункту 2.2. Договору відповідач підтвердив, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені пунктом 2.1. цього Договору, повністю покривають його потреби у відповідних розрахункових періодах, і він самостійно визначає обсяги, зазначені в пункті 2.1. Договору, а також несе відповідальність за правильність їх визначення.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочі дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач при цьому зобов`язався самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Згідно з умовами пункту 3.8. Договору, приймання-передача газу, переданого у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Так, пунктом 2.1. Договору сторони погодили об`єм споживання газу у березні 2019 року в обсязі 2,5 тис.куб.м., в квітні 2019 року в обсязі 1 тис.куб.м.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 13 034,71 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу. Зокрема, згідно з актом приймання-передачі природного газу за березень 2019 року від 31 березня 2019 року обсяг отриманого відповідачем газу становить 0,553 тис.куб.м. Акт приймання передачі природного газу за квітень 2019 року відсутній.

Відповідно до п. 3.8.1 Договору споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в п. 1.2 цього Договору.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням пункту 3.8 цього Договору, його фактична ціна та вартість (п.п. 3.9.3 п. 3.9 Договору).

У відповідності до п. 11.2 Договору сторони погодили, зокрема, що пункти 3.13 та 5.7. Договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього Договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Повідомлення про застосування вказаних пунктів Договору з 01.03.2019 було надіслано на поштову адресу відповідача 07.03.2019 року та розміщене 06.03.2019 року на офіційному сайті постачальника (а.с. 43-47).

Так, згідно з умовами пункту 3.13. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1. Договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7. Договору. При цьому розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф- Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1 Договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що відшкодування постачальнику збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13. Договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 цього Договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених в пункті 2.1. Договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1. або 3.13.2. пункту 3.13. Договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

За змістом підпункту 8 пункту 6.2. Договору споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13. Договору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6.3. Договору постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов пункту 2.1. Договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем: на виконання умов Договору позивач фактично передав у власність відповідача, а відповідач - спожив в березні 2019 року, природний газ в обсязі 0,553 тис. куб. м, що підтверджується відповідним актом приймання - передачі, вказані обставини свідчать про те, що відповідач у березні 2019 року спожив природний газ в обсязі, на 1,947 тис.куб.м меншому від погодженого сторонами в пункті 2.1 Договору; в квітні 2019 року відповідач не спожив природний газ в обсязі 1,000 тис. кум. м., який було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору.

Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем в березні, квітні 2019 року умов Договору, 14.05.2019 та 11.06.2019 на адресу відповідача направлені акти - претензії №26-602-19 (змінену в частині розрахунку суми збитків листом від 07.11.2019 №26/10-3116-19) та №26-1923-19 (змінену в частині розрахунку суми збитків листом від 22.11.2019 №26/10-3696-19), якими позивач вимагав у відповідача на підставі пунктів 3.13, 5.7 Договору сплатити збитки в розмірі 665,82 грн.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Згідно статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до Договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Згідно із приписами статті 13 Закону України "Про ринок природного газу", у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Згідно із нормами пункту 3 розділу VII Правил постачання природного газу, акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Згідно із положеннями згаданого розділу Правил постачання природного газу, що регулює порядок відшкодування збитків та вирішення спорів, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф-об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп -підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц-ціна природного газу за договором постачання природного газу; K-коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Згідно з правилами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з нормами статті 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до норм статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Приписами статті 226 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Окремо слід зазначити, що статтею 624 ЦК України унормовано, що договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

Враховуючи положення Правил постачання природного газу, а також те, що договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків.

При цьому, визначальним є те, що Договір та Правила постачання природного газу передбачають можливість щодо відшкодування збитків споживачем. Проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення.

Суд вважає, що право на стягнення збитків із споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи приписи частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання Договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Дослідивши умови укладеного між сторонами Договору, що регулюють підстави та порядок нарахування збитків суд встановив, що наявність підстав для нарахування збитків сторони пов`язали з неналежним виконанням умов Договору щодо обсягів спожитого газу.

Таким чином протиправність поведінки позивача полягає у порушенні договірних умов. В свою чергу збитки позивачем розраховані відповідно до умов укладеного Договору, як такі, розмір яких погоджений у відповідності до статей 6, 627 ЦК України. Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора полягає в тому, що в порушення умов Договору споживачем здійснено споживання товару у обсязі меншому ніж заявлений об`єм, що був погоджений умовами Договору. Вина споживача як зазначено судом вище презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до умов укладеного Договору сторони узгодили можливість коригування замовлених обсягів споживання газу шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочі дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди.

Споживач при цьому зобов`язався самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з пропозиціями щодо коригування обсягів замовленого у березні, квітні 2019 року газу. Відповідач вимоги позивача не заперечив та не спростував, а також не довів відсутності вини у порушенні свого зобов`язання.

Крім того, необхідно зазначити, що за своєю правовою природою заявлені до стягнення збитки є компенсацією продавця товару у зв`язку з відмовою покупця від його прийняття, а розмір такої компенсації (збитків) сторони самостійно визначили у Договорі. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними будь-яких положень Договору, чи Договору в цілому.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що нарахування позивачем 665,82 грн. збитків є правомірним, порядок нарахування відповідає положенням укладеного між сторонами правочину та узгоджується з приписами законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати в сумі 2 270,00 грн. судового збору підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 178, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" про стягнення 665,82 грн задовольнити.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Велика Омеляна, вул. Авіаторів, будинок 5А, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 6, ) 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 82 коп. збитків та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2022.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич