РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/20361/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" про стягнення 74 875 грн., без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 74 875 грн. штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу на підставі ст.ст. 6, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України та п. 5.5 розділу 4 Правил перевезень вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від учасників справи у встановлений законом строк не надано.

06.01.2022 року та 10.01.2022 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення суми стягнення за позовною заявою, в якому зазначив, що заявлена до стягнення сума штрафу не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості, оскільки позивачу не було завдано значних збитків, з урахуванням чого просив у разі стягнення зменшити п`ятикратний штраф до суми однієї провізної плати по кожному вагону.

10.01.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, вказував на те, що комерційні акти №№ 482803/103, 482803/104 від 08.06.2021 року складені та підписані не уповноваженими не це особами, з порушенням вимог п. 10 Правил складання актів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.08.2002 за № 567/6855 та затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

21.01.2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за накладними №№ 48803498 та 48814982 від 05.06.2021 року відповідачем зі станції Кривий торець Донецької залізниці на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" станції Авдіївка Донецької залізниці у вагонах № 67898783 та № 60402187 було відправлено вантаж: "концентрат вугільний".

Згідно комерційного акту № 482803/103 від 08.06.2021 року, працівниками станції Авдіївка Донецької залізниці, за вимогою вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 346 (заводський номер № 02), приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 28.04.2021 року. Згідно документу в вагоні № 67898783 значиться вага: нетто 65 300кг, тара 21 40 кг. При зважуванні виявилося: брутто 84 900 кг, тара 21 400 кг, нетто 63 500 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 1 800 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люки щільно зачинені течі вантажу не має. Поверхня вантажу, нижче рівня бортів на 20 см, укочена катком, маркована трьома повздовжними смугами по всій довжині вагону. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_2, агент комерційний ОСОБА_1, прийомоздавальник ПрАТ "АКХЗ" ОСОБА_3 При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором по штату немає.

Згідно комерційного акту № 482803/104 від 08.06.2021 року, працівниками станції Авдіївка Донецької залізниці, за вимогою вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справник 100-тонних вагах вантажоодержувача № 346 (заводський номер № 02), приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 28.04.2021 року. Згідно документу в вагоні № 60402187 значиться вага: нетто 68 400 кг, тара 22 900 кг. При зважуванні виявилося: брутто 89 000 кг, тара 22 900 кг, нетто 66 100 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 2 300 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люки щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу, нижче рівня бортів на 20 см, укочена катком, маркована трьома повздовжними смугами по всій довжині вагону. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_2, агент комерційний ОСОБА_1, прийомоздавальник ПрАТ "АКХЗ" ОСОБА_3 При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором по штату немає.

Згідно з пунктом 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відповідно до пунктів 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, (далі - Статут залізниць) залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч. 1 ст. 77 ГПК є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.10.2021 року у справі № 905/191/21.

З урахуванням зазначеного, позивачем нарахована відповідачу неустойка у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, а саме: 74 875 грн. ((7 539 грн. провізна плата за вагон № 67898783 + 7 436 грн. провізна плата за вагон № 60402187)*5= 74 875 грн.).

Доказів оплати зазначеної неустойки відповідачем суду на не надано.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 74 875 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте посилання на те, що комерційні акти №№ 482803/103, 482803/104 від 08.06.2021 року складені та підписані не уповноваженими не це особами є необґрунтованими з огляду на наступне.

Порядок складання комерційних актів визначено Правилами складання актів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року.

Пунктом 10 Правил передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як зазначено у комерційних актах №№ 482803/103, 482803/104 від 08.06.2021 року вони підписані начальником станції ОСОБА_2, агентом комерційним ОСОБА_1 , інженером ОСОБА_4, та представником вантажоодержувача ОСОБА_3

Відповідно до наказу № 120/ДС від 14.01.2020 року начальника структурного підрозділу станції Покровськ Донецької залізниці "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Покровськ" на станції Авдіївка за правильністю оформлення та підписання комерційних актів призначено відповідальними агентів комерційних. Призначено відповідальних осіб, підпис яких має бути обов`язковий в комерційних актах, які складаються станціями філії, відповідно до п. 10 Правил складання актів, а саме: перший підпис - начальника станції, або його заступника; другий підпис (за відсутністю в штатному розпису станції посади начальника вантажного району) - інженер станції Авдіївка, або працівник, який його заміщує; третій підпис - працівник станції який особисто здійснював перевірку. У разі відсутності обов`язкових підписантів комерційних актів (лікарняний, відпустка, тощо) вказаних в п. 2.1, 2.2 обов`язки покладаються в п. 2.1- на заступника начальника станції. В п.2 2- зміні агенти комерційні.

Враховуючи викладене, комерційні акти №№ 482803/103, 482803/104 від 08.06.2021 року, в яких встановлено факт невідповідності маси вантажу, складені та підписані трьома уповноваженими особами, із дотриманням вимог Правил складання актів.

Відповідач у клопотанні про зменшення суми стягнення за позовною заявою просив про зменшення розміру штрафу по кожній накладній до суми однієї провізної плати.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не доведено наявності підстав у розумінні ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України на підтвердження своїх вимог про зменшення штрафу та не надано доказів на їх підтвердження.

Крім того, в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає права, обов`язки і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в цьому випадку чітко визначена ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України. Підстав вважати такий штраф надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду немає. Окрім того, відповідний штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року у справі № 914/2339/17.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" (01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 18/7, офіс 419, код 40722939) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код 40150216 ) 74 875 (сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. штрафу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна