ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/105/22
УХВАЛА

21.02.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е., розглянувши матеріали заяви (вх.№2479/22 від 14.02.2022)

заявника: Фізичної особи - підприємця Осінського Валерія Францовича

( АДРЕСА_1 )

до боржника: Фізичної особи - підприємця Завадецького Олега Ігоровича

( АДРЕСА_2 )

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Осінський Валерій Францович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника -- Фізичної особи - підприємця Завадецького Олега Ігоровича 20 000,00 грн заборгованості за договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №123П/2021 від 20.05.2021 (далі - договір перевезення).

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на таке.

По-перше, за приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, серед іншого:

- копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

- інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" від 01.07.2020 №144 (чинний з 01.09.2021) відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій".

У порушення вищезазначених вимог додані до матеріалів заяви про видачу судового наказу письмові докази, в т.ч. договір перевезення, не засвідчено у встановленому чинним законодавством порядку.

Стаття 152 ГПК України встановлює підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього кодексу.

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує такі обставини.

Також, як було зазначено вище, у силу ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, а до заяви -- додано докази, якими заявник обґрунтовує такі обставини.

Як вбачається, у заяві про видачу судового наказу заявник (перевізник) посилається на умови договору перевезення щодо обов`язку боржника (замовника перевезення, експедитора) здійснити оплату наданих послуг з перевезення протягом 15-20 днів після отримання ним оригіналів документів.

Відповідні положення містять п. 1.2, 3.1 договору перевезення, які передбачають, що розрахунки за цим договором здійснюються у визначений договором строк -- протягом 15-20 днів після отримання боржником (експедитором) оригіналів документів, а саме: рахунку, двох актів, оригіналу ЦМР (тобто міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR)).

При цьому, у заяві про видачу судового наказу заявник (перевізник) зазначає, що всі необхідні документи 27.05.2021 були надіслані боржнику (експедитору), однак доказів такого надіслання до заяви не додає.

Також, у своїй заяві заявник (перевізник) вказує на те, що факт надання ним послуг з перевезення підтверджується, зокрема, актом виконаних робіт. Втім, доданий до заяви акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЩУ-0000008 (без дати) не підписаний з боку боржника (експедитора).

Таким чином, з поданої заяви і додатків до неї не вбачається настання строку розрахунків за договором перевезення та, відповідно, виникнення права грошової вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин суд виносить ухвалу про відмову заявнику у видачі судового наказу в порядку ч. 2 ст. 154 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що він не позбавлений права повторного звернення з такою самою заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 12, 91, 148, 150, 152, 154, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі - підприємцю Осінському Валерію Францовичу у видачі судового наказу про стягнення з боржника -- Фізичної особи - підприємця Завадецького Олега Ігоровича заборгованості у сумі 20 000,00 грн за договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №123П/2021 від 20.05.2021.

2. Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8 ч. 1 ст. 152 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ГПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня підписання (статті 256, 257 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Т.Е. Валєєва