РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2022Справа № 910/20343/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/20343/21

за позовом Харківського міського центру зайнятості

до Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про стягнення 78056,27 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Харківський міський центр зайнятості з позовною заявою до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про стягнення 78056,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога в розмірі 78056,27 грн. по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини четвертої статті 35 Закону № 1533-III "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 позову заяву Харківського міського центру зайнятості було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

10.01.2022 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази на виконання ухвали суду від 13.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

31.01.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Департамент є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, і є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як головним розпорядником коштів є Національна поліція України. З огляду на відсутність асигнувань Харківському міському центру зайнятості коштів, сплачених ОСОБА_1 за час його перебування на обліку в центрі зайнятості за період з 16.01.2020 по 09.01.2021 можлива лише після виділення Національною поліцією України додаткових асигнувань Департаменту.

14.02.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви, наказом від 09.01.2020 №HT200116 йому було надано статус безробітного з 09.01.2020.

Відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.3 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена допомога по безробіттю з 16.01.2020 по 09.01.2021. Припинено реєстрацію в центрі зайнятості з 10.02.202,1 у зв`язку з поновленням на роботі за наказом, на підставі рішення суду.

За період з 16.01.2020 по 09.01.2021 ОСОБА_1 . Харківський міським центром зайнятості було перераховано матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 78056 грн. 27 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі №520/178/20 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі № 520/178/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 скасовано з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог його адміністративного позову.

Вказаною вище постановою суду визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту від 05.12.2019 № 411 о/с «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію» з 09.12.2019; поновлено ОСОБА_1 з 10.12.2019 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 4 (м. Богодухів) управління захисту економіки в Харківській області; стягнуто з Департаменту на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.12.2019 по 23.03.2021 у розмірі 210498 грн 90 коп.

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №171 від 04.10.2021 встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Департаментом захисту економіки національної поліції України. Наказом №411 о/с від 05.12.2019 «З особового складу» звільнений з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №4 (м. Богодухів) управління захисту економіки в Харківській області.

Згідно витягу із наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 14.04.2021 № 7 о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №4 (м. Богодухів) управління захисту економіки в Харківські області з 10.12.2019 (підстава - постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №520/178/20).

Харківський міським центром зайнятості прийнятий наказ № 727 від 08.10.2021 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за рахунок Департаменту захисту економіки Національної поліції України за період з 16.01.2020 по 09.01.2021 в сумі 78056 грн. 27 коп.

З метою досудового врегулювання спору зазначений наказ разом з листом-претензією за № ХМЦЗ-02-12428 від 29.10.2021 року було направлено на адресу Відповідача з пропозицією повернути кошти в добровільному порядку.

09.11.2021 позивачем отримано Лист-відповідь за вих.№496/39/03-2021 від 02.11.2021 від Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому зазначено, що підставою для повернення Департаментом коштів має бути рішення суду, після чого ДЗЕ звернеться до Національної поліції України з листом про виділення додаткових асигнувань, і в разі їх надходження, проведе розрахунок.

На момент подання позовної заяви сума допомоги по безробіттю на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута.

Отже, спір у даній справі виник внаслідок несплати відповідачем 78 056,27 грн у добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду у розмірі 78 056,27 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ст. 4 Цивільного кодексу України актами цивільного законодавства є також інші закони України, які прийняті відповідно до Конституції України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до норм п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями ст. 35 Закону передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом вище, у період з 16.01.2020 по 09.01.2021 у Харківському міському центрі зайнятості перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю громадянин ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, підставою для припинення центром зайнятості реєстрації у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду є його фактичне виконання, а саме наказ роботодавця про поновлення на роботі, з яким обов`язково ознайомлюється особа, яку поновлюють.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поновлення на роботі це - відновлення працівника на колишній роботі і в колишній посаді у разі його незаконного звільнення.

Питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалось сторонами, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №520/178/20 визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту від 05.12.2019 № 411 о/с «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про Національну поліцію» з 09.12.2019; поновлено ОСОБА_1 з 10.12.2019 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 4 (м. Богодухів) управління захисту економіки в Харківській області; стягнуто з Департаменту на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.12.2019 по 23.03.2021 у розмірі 210498 грн 90 коп.

За приписами ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, вищевказаними нормами припинення реєстрації, а з ними і припинення виплати допомоги по безробіттю, прямо пов`язані з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, який, в свою чергу, пов`язаний з днем видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства.

Окрім цього, як зазначено у п. 34 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Судом встановлено, що наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 14.04.2021 № 7 о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №4 (м. Богодухів) управління захисту економіки в Харківські області з 10.12.2019 (підстава - рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №520/178/20).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

При цьому, відповідно до п.п. 4 п.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Наразі відповідачем не надано суду доказів умисного невиконання гр. ОСОБА_1 своїх обов`язків та зловживання ними.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 78 056,27 грн на користь Харківського міського центру зайнятості відповідачем не надано.

Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 ЦК), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення частини 2 статті 617 ЦК та частини 2 статті 218 ГК відсутність у відповідача необхідних коштів, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30 листопада 2004 року.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань, як роботодавця щодо відшкодування позивачу виплаченої застрахованій особі допомоги по безробіттю в добровільному порядку, а також на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 78 056,27 грн, виплачених як допомога по безробіттю, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10; ) на користь Харківського міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137А; ) грошові кошти в сумі 78 056 грн 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.02.2022.

Суддя А.І. Привалов