РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2022Справа № 910/19672/21
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Проектного інституту Служби Безпеки України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест", м. Київ

про стягнення 141 767,96 грн -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.11.2021 року Проектний інститут Служби Безпеки України (позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест" основної суми заборгованості в розмірі 141 767,96 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про заміну сторони замовника №9-15-ПІСБУ від 18.02.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 року у справі №910/19672/21 залишено позовну заяву №32-666 від 25.11.2021 без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

14.12.2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.12.2021 відкрито провадження у справі №910/19672/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала суду від 21.12.2021 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №913 отримав ухвалу суду від 21.12.2021 про відкриття провадження у справі 03.01.2022.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 18.01.2022 року (включно).

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2007 року між Проектним інститутом СБ України (підрядник) та Українським консорціумом «Екосорб» (замовник) укладено Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати робочу документацію на будівництво житлового будинку по вул. Коцюбинського №9 (будівельний №36) масиву високоповерхової забудови в с. Чайки Петропавлівської Борщагівки Києво-Святошинського району Київської області - надалі проектні роботи.

Вартість проектних робіт згідно з протоколом договірної ціни (додаток №1) становить 2 426 334,00 грн. (п. 2.1. Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07 від 02.04.2007 року).

В подальшому, 18.02.2015 року між Проектним інститутом Служби безпеки України (виконавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» (новий замовник) та Українським консорціумом «Екосорб» (первісний замовник) було укладено Договір про заміну сторони замовника №9-15-ПІСБУ (надалі - Договір), за яким сторони дійшли взаємної згоди про заміну сторони замовника за Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07 від 02.04.2007 року з первісного замовника на нового замовника на підставі рішення №11 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.08.2013 року, Договору про заміну замовника будівництва передачі прав та функцій замовника будівництва від 23.08.2013 року, Додаткового договору №1 від 23.08.2013 року та Договору про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 29.10.2010 року (запис в реєстрі за номером 1-976).

Відповідно до п. 1.1. Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання по об`єкту І-а черга будівництва житлові будинки по вул. Коцюбинського, 9 (буд. №36): проектно-кошторисної документації (ПКД) стадія «Р» за Договором підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07 від 02.04.2007 року та Додатковими угодами №1, №2.

Сторони узгодили, що вартість робіт за Договором підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07 від 02.04.2007 року та Додатковими угодами №1, №2 складає 2 595 931,20 грн, і в тому числі ПДВ 20% - 432 655,00 грн. (п. 2.1. Договору).

Сторони погодили, що станом на дату підписання цього Договору загальна сума, яка підлягає сплаті складає 516 582,00 грн, і в тому числі ПДВ 20% - 86 097,00 грн. (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору сплата суми, вказаної у п. 2.3. Договору, здійснюється щомісячними платежами у розмірі визначеному сторонами, в термін з 18 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року включно, відповідно до Додатку №2 до Договору про заміну сторони замовника.

З моменту набуття чинності цього Договору за новим боржником залишається обов`язок сплати штрафної санкції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання перед кредитором за Договором підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №33-07 від 02.04.2007 року в сумі 75 162,50 грн. Сплата штрафної санкції здійснюється щомісячними платежами у розмірі визначеному сторонами в термін з 18 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року включно, відповідно до Додатку №2 до Договору про заміну сторони замовника. (пункти 2.5., 2.6. Договору).

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і скріплення підписів печатками сторін. Дія Договору припиняється з моменту його належного, повного і реального виконання. (п. 10.1. Договору).

Пунктом 1.2. Додатку №2 до Договору встановлено, що загальна сума залишку зобов`язань за Договором №33-07, яка підлягає сплаті складає 591 744,50 грн, в тому числі 309 571,70 грн терміном 10 місяців та 282 217,28 грн після підписання акту здачі-приймання робіт терміном 1 місяць:

- до 30 березня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 березня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 квітня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 травня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 червня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 липня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 серпня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 вересня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 жовтня сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 листопада сплатити 30 957,17 грн (в тому числі штрафних санкцій 7 516,25 грн);

- до 30 грудня сплатити 282 217,28 грн.

Відповідачем на виконання умов Договору було сплачено позивачу 167 803,74 грн, а саме:

- 02.04.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 22 692,46 грн;

- 17.04.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 41 914,34 грн;

- 20.05.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 63 230,57 грн;

- 21.07.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 2 632,47 грн;

- 03.08.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 36 957,17 грн;

- 31.08.2015 року здійснено оплату суми в розмірі 376,73 грн.

Позивач зазначає, що залишок суми в розмірі 141 767,96 грн відповідачем сплачений не був, у зв`язку з чим позивач просить стягнути вказану суму з відповідача в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено факт визнання сторонами наявності у відповідача обов`язку з оплати суми коштів в розмірі 309 571,70 грн до 30.11.2015 року (пункт 1.2. Додатку №2 до Договору).

Проте, матеріалами справи підтверджується проведення відповідачем розрахунку з позивачем лише на суму в розмірі 167 803,74 грн, що підтверджується наданими позивачем банківським виписками по рахунку останнього.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки між сторонами не погоджувалися інші строки сплат, то відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди №2 до Договору, строк сплати коштів настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При вирішенні спору суд виходить з того, що з огляду на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов`язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору з погодженням всіх його умов, які обумовлюються.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи, що відповідачем не здійснено сплату визначених сторонами платежів, Суд дійшов до висновку, що у встановлений законом та Договором строк, заборгованість, в розмірі 141 767,96 грн, погашена не була та залишається непогашеною на даний час; позивачем належним чином відповідно до статей 525, 526 ЦК України та статей 181, 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 141 767,96 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і товариство відповідача на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про повне погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 141 767,96 грн.

Судовий збір, у розмірі 2 270,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 14, офіс 2) на користь Проектного інституту Служби безпеки України (, місцезнаходження: 01134, м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 5) суму основного боргу в розмірі 141 767,96 грн (сто сорок одна тисяча сімсот шістдесят сім гривень 96 копійок) та суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ