ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 лютого 2022 рокуСправа № 921/710/21
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
про визнання грошових вимог в розмірі 325 000,00грн
про відкриття провадження у справі про банкрутство
За участю представників сторін:
Боржника: Півторак В.М. - представник боржника; Шимечко А.Я. - арбітражний керуючий .
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.01.2021 року розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника відкладено на 11.02.2022.
21.01.2022 на адресу суду від арбітражного керуючого Шимечка А.Я. надійшов звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами .
07.02.2022 року представником ОСОБА_1 клопотанням (вх.№ 876від 07.02.2022) долучено квитанцію про сплату судового збору, копії квитанцій про внесення поворотної фінансової допомоги, ордер адвоката.
В судовому засіданні представник боржника не заперечив щодо включення грошових вимог ОСОБА_1 в сумі 325 000,00грн до Реєстру вимог кредиторів.
В судовому засіданні арбітражний керуючий Шимечко А.Я. не заперечив проти визнання грошових вимог кредитора.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника боржника та арбітражного керуючого, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч.2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.
Згідно з частиною 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.
Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
Згідно п.1.1 Договору Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти в сумі 325 000 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму коштів в обумовлені договором строки.
Проте, ТОВ "Агрофірма Щедра Нива" не повернуло ОСОБА_1 отриманих коштів.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Тобто договір поворотної фінансової допомоги не повинен передбачати можливість нарахування процентів, оскільки в іншому випадку для цілей оподаткування він класифікуватиметься як договір фінансового кредиту (пп. 14.1.258 ст. 14 ПК України) або як договір позики (п. 14.1.267 ст. 14 ПК України).
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору позики, згідно якого одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).
Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України).
Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
При цьому статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріали справи не містять доказів повернення боржником заявнику 325 000,00грн. поворотної фінансової допомоги станом на день розгляду справи судом.
Суд встановив, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Щедра Нива" заявлено правомірно, підтверджені належними доказами, не заперечуються розпорядником майна, не спростовані боржником та визнаються судом у повному обсязі.
Судові витрати в сумі 4 540,00грн. судового збору (платіжне доручення від 21.01.2022р. №21-1490505/1/С), сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника, підлягають відшкодуванню за рахунок боржника з включенням їх в реєстр вимог кредиторів боржника в черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства.
Черговість задоволення вимог кредиторів встановлюється у порядку відповідно до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
На підставі наведеного, керуючись ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, суд, -
Черговість задоволення грошових вимог:
в сумі 4 540,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором - перша черга;
в сумі 325 000,00грн (заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги № 05/08-гп від 31.12.2020) - четверта черга.
3. Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;
Суддя А.М. Сидорук