ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2022 р. Cправа № 902/1244/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Гнатик Є.Б.

За участю представників сторін:

позивача Іскра С.Л., ордер ОД №551753 від 08.12.2021 (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" (вул. Миколаївська дорога, буд. 187, кв. 23, м. Одеса, 65013)

до: Державного підприємства "45 ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Стрілецька, буд. 57, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 1255964,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Державного підприємства "45 ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" про стягнення 1 255 964,23 грн. заборгованості, з яких: 1 152 720,00 грн. - основного боргу, 69 163,20 грн. - завдатку, 24 322,39 грн. - інфляційних збитків, 9 758,64 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушення відповідачем умов договору поставки №53-45П-21 від 15.07.2021 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 16.12.2021 відкрито провадження у справі № 902/1244/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.01.2022.

23.12.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява позивача б/н від 22.12.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 23.12.2021 задоволено клопотання б/н від 22.12.2021 представника позивача про участь у судовому засіданні 18.01.2022 о 15:30 год. у справі №902/1244/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

18.01.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №27 від 17.01.2022.

На визначену судом дату в судове засідання 18.01.2022 з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.02.2022. Крім того, задовольнив усне клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

На визначену судом дату 09.02.2022 в судове засідання з`явилась представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та в установленому законом порядку, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, заявила клопотання про намір надати до суду докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 09.02.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.07.2021 за результатами процедури закупівлі, яка відбулася на майданчику публічних закупівель «Рrozorro» між Приватним підприємством "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" (позивач, в договорі Постачальник) та Державним підприємством "45 Експериментальний механічний завод" (відповідач, в договорі Покупець) укладено Договір поставки №53-45П-21 (далі Договір), згідно із п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених даним Договором, Постачальник зобов`язується партіями відповідно до заявок Покупця поставляти Покупцю у власність товар (код за ДК 021:2015 (CPV): Насоси та компресори 42120000-6), найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно зі Специфікацією, яка міститься в Додатку 1 до Договору і є його невід`ємною частиною (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його в порядку та на умовах даного Договору.

Загальна сума (ціна) Договору та ціна за одиницю Товару зазначаються в Специфікації та включають у себе вартість тари та упаковки Товару, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються Постачальником, вартість доставки Товару до місця поставки, вартість страхування, завантаження, розвантаження та всі інші витрати Постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору. Ціна Товару визначається в національній валюті України (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору розрахунок здійснюється за кожну окрему поставлену партію Товару протягом 30 календарних днів після підписання акта приймання-передачі або видаткової накладної на партію Товару.

Розрахунок здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника на підставі Специфікації, Заявки Покупця, виставленого рахунку, акту приймання-передачі або видаткової накладної на партію Товару, а також відповідно до інших умов Договору (п. 2.4. Договору).

Поставка Товару здійснюється згідно з Правилами «Інкотермс» у редакції 2010 року на умовах поставки DDP («зі сплатою мита») у місце поставки, що визначено в Специфікації до Договору та у строк відповідно до Заявок Покупця транспортом Постачальника (п. 3.1. Договору).

Сторони Договору звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладання Договору, виникли поза волею Сторін, якщо ці обставини вплинули на виконання Договору. Відсутність у боржника коштів, потрібних для виконання зобов`язань за Договором або відсутність у Сторони відповідних дозвільних документів необхідних для виконання Договору не є обставинами непереборної сили (п. 4.6. Договору).

Згідно із п. 5.1. Договору останній набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання зобов`язань за даним Договором.

Додатком №1 до Договору (Специфікація) сторони погодили поставку товару (Компресор високого тиску BAUER PE 100-TE (Арт. PE 100-TE V1 150 bar), у кількості 8 шт. на загальну суму 1152720,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5 Специфікації оплата Товару здійснюється наступним чином: 100% після постачання товару на протязі 30 календарних днів.

Пунктом 7 Специфікації визначено, що Постачальник зобов`язаний поставити партію Товару до 10.08.2021 р.

Як зазначено позивачем в позовній заяві Згідно з п. 14 конкурсної документації на спрощену закупівлю ДК 021:2015 (Код 42120000-6 - Насоси та компресори. Компресор високого тиску), розміщеної ДП "45 Експериментальний механічний завод", як замовником, на майданчику «Рrozorro» замовник вимагав від учасника-переможця процедури закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) у розмірі 3 % від вартості договору на рахунок замовника. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

14 липня 2021 року ПП «АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА», як учасником-переможцем процедури закупівлі з метою забезпечення виконання вищезазначеного договору поставки №53-45П-21 від 15.07.2021 р. було перераховано на рахунок ДП "45 Експериментальний механічний завод" 3% від ціни договору у розмірі 34 581,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2130 від 14.07 2021 р.

21 липня 2021 року ПП «АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА» здійснило поставку вищезазначеного товару відповідної якості та кількості на склад покупця, за договором поставки № 53-45П-21 від 15.07.2021 р. та Специфікації до Договору, що підтверджується видатковою накладною № 250 від 21.07.2021 р., підписаною обома сторонами.

Однак, всупереч умовам конкурсної документації, протягом п`яти банківських днів з дня виконання постачальником договору, грошові кошти, сплачені останнім в якості забезпечення виконання зобов`язання за даним договором, повернуті покупцем постачальнику не були.

Також всупереч умовам договору поставки впродовж 30 календарних днів після поставки товару кошти за поставлений Товар сплачені покупцем постачальнику не були.

16 листопада 2021 року позивач направив на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення претензію № 161121-1 щодо сплати заборгованості за договором поставки № 53- 45П-21 від 15.07.2021 р. Згідно з інформацією з системи «Трекінг» на сайті ПАТ «УКРПОШТА» відповідач отримав вищезазначену претензію 25.11.2021 р.

Несплата відповідачем вартості поставленого Товару та не повернення сплаченого забезпечення виконання зобов`язання слугувала підставою для звернення Приватного підприємства "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" з позовом до суду про стягнення з відповідача 1 152 720,00 грн. - основного боргу, 69 163,20 грн. - завдатку в подвійному розмірі відповідно до ст. 571 Цивільного кодексу України, 24 322,39 грн. - інфляційних збитків, 9 758,64 грн. - 3% річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідач замовив у позивача дану продукцію з метою виконання договорів, укладених з Міністерством оборони України (МОУ) (договори № 370/3/5/2/1/9 та № 370/3/5/2/1/8 від 25 серпня 2021 року).

Поряд з тим, нажаль, у відповідача склалися обставини, що ускладнювали вико нання зобов`язань за договором укладеним між позивачем та відповідачем в повно му обсязі, в строки визначені договором, а саме несприятлива фінансова ситуація, пов`язана із не вчасним отриманням авансового платежу за укладеними державними Контрактами та відсутністю обігових коштів, а також відкритої кредитної лінії.

Відповідач планував розрахуватися з позивачем за рахунок коштів отриманих за виконання договорів № 370/3/5/2/1/9 та № 370/3/5/2/1/8 від 25 серпня 2021 року укладе них з МОУ. Проте, під час виконання вищевказаних договорів у відповідача виникли форс-мажорні обставини, що унеможливили вчасне їх виконання. Дане підтверджується висно вками Вінницької ТПП від 24.12.2021 року за № 23/12/501 та 23/12/502.

Вищевказані договори, що укладені між МОУ та відповідачем, та є джерелом погашення заборгованості предмета позову, на стадії за вершення.

Відповідач звертає увагу суду на характер діяльності підп риємства, що має велике значення в даній справі. Основний напрямок діяльності підп риємства це виконання замовлень для Міністерства оборони України. Застосування до ДП « 45 ЕМЗ» примусових заходів стягнення заборгованості унеможливить виконання державних завдань та поставить підприємство на межу пов ної зупинки виробництва. Під зривом можуть бути Державні оборонні замовлення.

Відповідно до п.4.6 Договору, що є предметом розгляду даної справи, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором (контрактом) у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існу вали під час укладення договору (контракту) та виникли поза волею сторін.

Враховуючи фактичні обставини, положення нормативно-правових актів, умови укладеного між сторонами договору, а також висновки Вінницької ТПП, вищевказані непередбачувані обставини, які підтверджені компетентними органами, є істотними обставинами та безпосередньо вплинули на строки виконання договірних зобов`язань між ПП «АТЕМЛЮФТ - ГАЗ ТЕХНІКА» та Державним підприємством "45 Експери ментальний механічний завод".

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що застосу вання до підприємства пень та штрафів є таким, що не відповідає законодавству та умовам договору.

У зв`язку з наведеним відповідач повідомляє, що як тільки підприємство отримає кошти за договорами № 370/3/5/2/1/9 та № 370/3/5/2/1/8 від 25 серпня 2021 року, відразу керівництвом буде прийнято рішення щодо погашення існуючої заборгованості перед позивачем в повному обсязі. Отже, керівництво ДП « 45 ЕМЗ» зі свого боку вчиняє всі можливі дії щодо ро зрахунків з контрагентами та тримає вказане питання під жорстким контролем.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України (ЦК України), враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №53-45П-21 від 15.07.2021.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати повної вартості поставленого товару згідно з видатковою накладною №250 від 21.07.2021 у строк, що передбачений п. 2.3. Договору та кореспондується з п. 5 Специфікації - протягом 30-ти (тридцяти) календарних днів після підписання видаткової накладної (100% після постачання Товару).

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" в частині стягнення з Державного підприємства "45 ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" основної заборгованості у розмірі 1152720,00 грн є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення 69 163,20 грн. - завдатку в подвійному розмірі відповідно до ст. 571 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.

Як вбачається з конкурсної документації на спрощену закупівлю ДК 021:2015 Код 42120000-6 - Насоси та компресори Компресор високого тиску, зазначено про забезпечення виконання договору про закупівлю, а саме зазначено, що Замовник вимагає від Учасника-переможця процедури закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення Договору про закупівлю забезпечення виконання Договору (договірне забезпечення) у розмірі 3 % від вартості Договору на рахунок Замовника. Забезпечення виконання Договору про закупівлю повинно набувати чинності не пізніше дати укладення Договору.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що 14 липня 2021 року позивачем, як учасником-переможцем процедури закупівлі з метою забезпечення виконання вищезазначеного договору поставки №53-45П-21 від 15.07.2021 р. було перераховано на рахунок відповідача 3% від ціни договору у розмірі 34 581,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2130 від 14.07 2021 р.

За твердженням позивача дане забезпечення виконання Договору є завдатком і на думку останнього підлягає поверненню в подвійному розмірі відповідно до ст. 571 Цивільного кодексу України.

Разом з тим суд не може погодитись з даним твердженням позивача оскільки відповідно до ст. 546 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язання, а саме виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Так, як зазначалось вище між сторонами укладено договір поставки за результатами процедури закупівлі.

Закон України «Про публічні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» забезпеченням виконання договору про закупівлю є надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником за договором про закупівлю.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» у тендерній документації зокрема зазначається розмір та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати), розмір, вид, строк та умови надання, повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає таке забезпечення надати).

З огляду на викладене, даним законом встановлено інший вид забезпечення, а саме забезпечення тендерних пропозицій.

За приписами статті 26 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

В конкурсній документації визначено, що Замовник повертає забезпечення виконання Договору про закупівлю після виконання Учасником-Переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними, а також згідно з умовами, зазначеними в Договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Відповідно до умов договору поставки №53-45П-21 від 15.07.2021 р. сторонами не визначено інших умов повернення забезпечення виконання Договору про закупівлю.

Згідно з викладеним вище та умовами конкурсної документації відповідач мав повернути позивачу забезпечення виконання Договору про закупівлю після здійснення позивачем поставки товару протягом п`яти банківських днів.

21 липня 2021 року позивач здійснив поставку товару за договором поставки № 53-45П-21 від 15.07.2021 р. та Специфікації до нього, що підтверджується видатковою накладною № 250 від 21.07.2021 р., підписаною обома сторонами, разом з тим відповідач не повернув у визначений законом та умовами конкурсної документації строк забезпечення виконання договору.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача 69163,20 грн. - завдатку підлягає задоволенню частково, в розмірі 3% від ціни договору, а саме в сумі 34 581,60 грн. - забезпечення, у розмірі який був визначений в конкурсній документації та сплачений позивачем.

Окрім суми основного боргу та забезпечення, позивачем заявлено до стягнення з Державного підприємства "45 Експериментальний механічний завод" 24 322,39 грн. - інфляційних втрат та 9 758,64 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період прострочення з 21.08.2021 по 01.12.2021, суд дійшов висновку, що такий розрахунок є обґрунтованим, внаслідок чого вказані складові заборгованості підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах.

Щодо тверджень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву про наявність форс-мажорних обставин, суд оцінює їх критично та не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.6. Договору поставки № 53-45П-21 від 15.07.2021 р. Сторони Договору звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладання Договору, виникли поза волею Сторін, якщо ці обставини вплинули на виконання Договору. Відсутність у боржника коштів, потрібних для виконання зобов`язань за Договором або відсутність у Сторони відповідних дозвільних документів необхідних для виконання Договору не є обставинами непереборної сили.

Крім того, за визначенням підпункту 3.1.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України від 15.07.2017 №40 (3) (чинного на час виникнення спірних правовідносин) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язань товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо (пункт 3.2 Регламенту).

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечень відповідача, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час вирішення даного спору.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати пов`язані із сплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Державного підприємства "45 Експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, буд. 57, м. Вінниця, 21100; ) на користь Приватного підприємства "АТЕМЛЮФТ-ГАЗ ТЕХНІКА" (вул. Миколаївська дорога, буд. 187, кв. 23, м. Одеса, 65013; ) 34581,60 грн. - забезпечення, 1152720,00 грн. - основного боргу, 24322,39 грн - інфляційних втрат; 9758,64 грн - 3% річних та 18320,74 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У частині стягнення 34581,60 грн - завдатку відмовити.

5. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21 лютого 2022 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Миколаївська дорога, буд. 187, кв. 23, м. Одеса, 65013)

3 - відповідачу (вул. Стрілецька, буд. 57, м. Вінниця, 21100)