ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Справа № 915/1774/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс» (55002, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Набережна Енергетиків, 45, кв. 93; )

представник позивача - Адвокатське об`єднання «Лохматов і партнери» в особі адвоката Савенко Євгена Вікторовича, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 , )

в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"

(55000, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ; електронна адреса: )

про: стягнення 139 200,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою вих.№ 02-12/21 від 02.12.2021 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором постачання товару № 53-123-01-21-7062 від 02.08.2021 в розмірі 139 200,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині оплати за поставлений товар.

В позовній заяві позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Як вбачається з ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу запропоновано в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача.

10.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява Вих. №32/09 від 06.01.2022 про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. В заяві зазначає, що у зв`язку із значним зростанням простроченої заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» та суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії, виникла фінансова криза неплатежів. Таким збільшилась кредиторська заборгованість, відповідно збільшився об`єм претензійно-правової роботи і кількість матеріалів, які об`єктивно потребують значно більше часу для їх опрацювання. Вказує, що зазначене призвело до пропуску процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 13.12.2021 була направлена на поштову адресу відповідача 15.12.2021 (Вихідний номер: 915/1774/21/15112/21) та електронну адресу відповідача 16.12.2021.

Згідно копій повідомлень про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (на ім`я - Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»), поштові відправлення вручені відповідачу 20.12.2021 та 21.12.2021.

Згідно статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Початок та закінчення процесуальних строків визначено статтею 116 Господарського процесуального кодексу України.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

У статті 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З зазначеного вбачається, суду слід розрізняти строки, тривалість яких наперед визначена законом, і строки, тривалість яких визначається судом з урахуванням обставин кожної конкретної справи та особливостей кожної конкретної процесуальної дії.

За приписами частин першої - четвертої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (частина п`ята статті 119 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Основоположними елементами права на справедливий суд є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Право на суд поширюється на здійснення окремих судових процедур.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення ( Delcourt v. Belgium).

Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France).

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

З огляду на викладені правові норми та приймаючи до уваги доводи відповідача, викладені у вищезазначеній заяві, з метою дотримання процесуальних прав учасників справи, господарський суд визнає причини пропуску відповідачем процесуального строку на подання відзиву - поважними, та вважає за необхідне поновити відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву.

10.01.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Вих. №32/11 від 06.01.2022, в якому відповідач зазначає, що за Договором оплата мала відбутися протягом 45 робочих днів після постачання товару та виконання позивачем всіх умов п. 3.2, 6.1 Договору; останньою подією є дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН, яка відбулась 26.08.2021, отже початок відліку 45 робочих днів починає свій перебіг від дати реєстрації податкової накладної в ЄРПН, тому датою з якої починається відлік строку оплати товару є 27.08.2021 та граничний термін, щодо якого товар мав бути оплачений відповідачем є 28.10.2021 включно. Також вказує, що порушення строків оплати є наслідком настання кризової економічної ситуації як у ДП «НАЕК «Енергоатом», так і на ринку електроенергетики України у цілому.

Статтею 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених Господарським процесуальним кодексом України, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. У випадках, коли Господарським процесуальним кодексом України такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Господарський суд, розглянувши відзив на предмет відповідності вимогам ГПК України, дійшов висновку про визнання причин пропуску його подання поважними, поновлення строку на подання відзиву та про необхідність його долучення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

02.08.2021 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (далі - покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс» ( далі- постачальник) було укладено Договір на постачання товару №53-123-01-21-07062 (далі - Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 31220000-4 Елементи електричних схем (Арматура світлодіодна) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (Додаток до договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору; рік виготовлення товару - не раніше 2020 року (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору, місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ.

Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість товару є твердою та складає разом: 116 000,00 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 23200,00 грн.; всього з ПДВ: 139200,00 грн.

За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2 Договору).

Постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 01.10.2021, на умовах: DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство", відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника (п. 3.1 Договору).

У відповідності п. 3.2 Договору, з товаром постачальник надає покупцю: 1) видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; 2) електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; 3) документ, що підтверджує якість товару або гарантійний лист.

У відповідності п. 3.3 Договору, датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 "Про порядок приймання продукції по кількості" і П-7 "Про порядок приймання продукції по якості", та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства НАЕК «Енергоатом»: "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС" СОУ НАЕК 038:2021 (п. 6.1 Договору).

Покупець зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товару (п. 12.1.1 Договору).

Постачальник має право, зокрема, своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (п. 12.4.1 Договору).

Сторонами погоджено, що Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідно Додаткової угоди. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього Договору та виконання діючих зобов`язань (п.п. 13.1.-13.2. Договору).

Сторонами складено та підписано Специфікацію №1 до Договору, відповідно до якої визначено: найменування, тип; технічні характеристики, ГОСТ, ТУ, ДСТУ; код. Товару згідно з УКИ ЗЕД; виробник; од. вим; кількість; ціна, грн. без ПДВ; сума, грн без ПДВ.

Загальна вартість товару - 139200,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 139200,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №14 від 16.08.2021 на суму 139200,00 грн. з ПДВ.

Позивачем оформлені та передані відповідачу: - податкова накладна № 14 від 16.08.2021; - квитанція про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.08.2021.

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, оплата за поставлений товар здійснена не була.

Згідно вимог ст. 712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 2.2 Договору, за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток №1 до Договору) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Згідно п. 3.2 Договору, з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, що підтверджує якість товару або гарантійний лист.

Матеріали справи містять Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних: №13 від 05.01.2022 на суму ПДВ 23200,00 грн., яка виписана 16.08.2021, однак внесена до Єдиного реєстру податкових накладних 26.08.2021.

Згідно матеріалів справи, відповідач оплату за товар в розмірі 139200,00 грн., в строк, як то визначено умовами Договору, не здійснив.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що за Договором оплата мала відбутися протягом 45 робочих днів після постачання товару та виконання позивачем всіх умов п. 3.2, 6.1 Договору; дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН - 26.08.2021, тому датою з якої починається відлік строку оплати товару є 27.08.2021, граничний термін, щодо якого товар мав бути оплачений відповідачем є 28.10.2021 включно та зазначив, що порушення строків оплати є наслідком настання кризової економічної ситуації як у ДП «НАЕК «Енергоатом», так і на ринку електроенергетики України у цілому.

Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по Договору №53-123-01-21-07062 в розмірі 139200,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона; , електронна адреса: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьбудресурс» (55002, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Набережна Енергетиків, 45, кв. 93; ):

- 139200,00 грн. - заборгованість за Договором №53-123-01-21-07062 від 02.08.2021;

- 2270,00 грн. - судовий збір.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.02.2022.

Суддя Н.О. Семенчук