УХВАЛА

23 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 910/20033/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Шкурдової Л. М.

від 18.05.2021 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Яковлєв М. Л., Куксов В. В., Шаптала Є. Ю.

від 18.01.2022

за позовом Приватного акціонерного товариства "Екопрод"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"; Кабінет Міністрів України

про стягнення 4 301 572,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Екопрод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 3 660 143,77 грн - суми основного боргу, 263 765,32 грн - пені, 256 210,07 грн - 7% штрафу, 62 974,38 грн - 3% річних та 37 534,65 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору про купівлю-продаж електроенергії, за умовами якого Приватне акціонерне товариство "Екопрод", як продавець за "зеленим" тарифом, зобов`язалося продавати, а Державне підприємство "Гарантований покупець" купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/20033/20 позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Екопрод" заборгованість у розмірі 3 660 143,77 грн, 1 000,00 грн - пені, 1 000,00 грн - штрафу, 62 974,38 грн - 3% річних, 37 534,65 грн - інфляційних втрат, 64 209,42 грн - витрат зі сплати судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою від 18.01.2022 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/20033/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 3 660 143,77 грн та в цій частині прийняв нове судове рішення про закриття провадження у справі № 910/20033/20. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/20033/20 залишив без змін.

02 лютого 2022 року Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" вбачається, що підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в касаційній скарзі зазначено про необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20. Водночас скаржником не наведено та належним чином не обґрунтовано мотивів такого відступлення.

Зазначене є підставою для залишення касаційної скарги без руху, оскільки у випадку касаційного оскарження на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього (абзац 3 пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 2 102,00 грн та не більше 735 700,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2 102,00 грн, а позов поданий у 2020 році.

Згідно з частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В касаційній скарзі Державне підприємство "Гарантований покупець" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20 в частині задоволених позовних вимог, отже в даному випадку судовий збір за подання касаційної скарги про часткове скасування зазначених судових рішень повинен вираховуватись із оспорюваної суми: присуджених до стягнення 1 000,00 грн - пені, 1 000,00 грн - штрафу, 62 974,38 грн - 3% річних та 37 534,65 грн - інфляційних втрат, всього - 102 509,03 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду підлягав сплаті у сумі 4 204,00 грн (200% від 2 102,00 грн - мінімально встановленого розміру судового збору за подання позову майнового характеру у 2020 році).

Однак до касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" не додано доказів сплати судового збору, натомість у тексті та прохальній частині касаційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення Верховним Судом постанови у даній справі.

Розглянувши клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, касаційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом:

- належного обґрунтування необхідності відступлення від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 4 204,00 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд наразі не розглядає клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20 до закінчення їх перегляду касаційним судом.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20 до ухвалення Верховним Судом постанови у даній справі.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/20033/20 залишити без руху.

3. Надати Державному підприємству "Гарантований покупець" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Державному підприємству "Гарантований покупець", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова