ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Справа № 918/914/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача адвокат Токарчук В.М., ФОП Савула А.З.

відповідача - адвокат Ліщинська Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Савули Андрія Зіновійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/914/21 (повний текст складений 22.12.2021, суддя Н. Церковна)

за позовом Фізичної особи - підприємця Савули Андрія Зіновійовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН"

про стягнення коштів в сумі 459 594, 38 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Савула Андрій Зіновійович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН", в якій просить стягнути заборгованість в сумі 459 594,38 грн, судовий збір в розмірі 6 893,92 грн та 23 000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі усних домовленостей, з метою фіксації вигідної для обох сторін ціни за товар, позивачем в період з 04.01.2021 до 28.05.2021 сплачено відповідачу попередню оплату за поставлений в майбутньому товар на суму 784 171, 92 грн. Однак, в 2021 році товар на адресу покупця взагалі не постачався, оскільки між сторонами виникли розбіжності щодо подальшої співпраці і заборгованість відповідача перед позивачем становить 459 594, 38 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/914/21 в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що на виконання умов спірного договору відповідачем поставлена продукція позивачу в повному обсязі, що підтверджується відповідним видатковими накладними, а тому в позові слід відмовити.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 459 594,8 грн, судовий збір в розмірі 6893,92 грн, 23 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Задоволити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що про існування видаткових накладних у даній справі дізнався лише коли отримав відзив на позовну заяву. Враховуючи, що справа слухалася за правилами спрощеного позовного провадження, у скаржника не було достатньо часу аби витребовувати їх у відповідача, а тому клопотав у суді про витребування у відповідача оригіналів даних видаткових накладних для огляду їх в судовому засіданні в порядку ст. 91 ГПК України. Крім того, зазначає, що станом на 31.12.2020 між сторонами був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за період 2020 року за Договором № 3 від 06.05.2019, згідно якого заборгованість позивача перед відповідачем за поставлений товар становить 324 577,54 грн. В подальшому, на підставі усних домовленостей, з метою фіксації вигідної для обох сторін ціни за товар, позивачем в період з 04.01.2021 до 28.05.2021 сплачено відповідачу попередню оплату за поставлений в майбутньому товар на суму 784 171,92 грн. Однак, в 2021 році товар на адресу покупця взагалі не постачався, будь-яких заявок на поставку товару позивач не надавав, підтверджень про готовність прийняти товар також не надсилав, товаро-транспортних накладних не підписував, оскільки між сторонами виникли розбіжності щодо подальшої співпраці і заборгованість відповідача перед позивачем становить 459 594, 38 грн. Також зазначає, що спірні видаткові накладні Савулою О.В. не підписувалися, в матеріалах справи відсутній підпис (зразок підпису) будь-якого документу, підписаного Савулою О.В. Скаржник вважає, що суд повинен був би засумніватися у справжності наданих відповідачем документів, надавши можливість ознайомитися з їх оригіналами, надавши можливість призначити у справі експертизу, або самому ініціювати її призначення, адже стаття 99 ГПК України дозволяє також суду з власної ініціативи призначати експертизу у справі.

Просить задоволити клопотання Фізичної особи-підприємця Савули Андрія Зіновійовича про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній № 28 від 01.04.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній № 9 від 06.04.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній № 77 від 12.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній № 179 від 12.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №180 від 12.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №162 від 12.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №177 від 19.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав(ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній № 4 від 06.04.2021 в графі праворуч від напису "Отримав(ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №106 від 01.03.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №104 від 02.03.2021 в графі праворуч від напису "Отримав(ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаищй напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №103 від 05.04.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №174 від 18.05.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

- Чи виконаний підпис на Видатковій накладній №111 від 05.04.2021 в графі праворуч від напису "Отримав (ла)" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою, а також чи виконаний напис на вказаній накладній в графі праворуч від напису "За довіреністю" Савулою Андрієм Зіновійовичем чи Савулою Оленою Володимирівною чи іншою особою?

Листом 13.01.2022 матеріали справи витребувано з господарського суду Рівненської області.

19.01.2022 до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/914/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Савули Андрія Зіновійовича на рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/914/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на 08.02.2022.

02.02.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 08.02.2022 оголошено перерву до 22.02.2022, про що винесено відповідну ухвалу. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" до 15.02.2022 надати суду оригінали видаткових накладних за Договором поставки №3 від 06.05.2019. Запропоновано Фізичній особі - підприємцю Савулі Андрію Зіновійовичу до 15.02.2022 надати суду оригінали платіжних документів на підтвердження виконання Договору поставки №3 від 06.05.2019, зокрема, щодо перерахуванння коштів в сумі 459 594,38 грн на користь відповідача.

14.02.2022 на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів, до якою долучені оригінали видаткових накладних: №28 від 01.04.2021, №9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, № 77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, №177 від 19.05.2021, №174 від 18.05.2021.

15.02.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2022, до якої долучені оригінали платіжних доручень на підтвердження виконання договору поставки №3 від 06.05.2019: №112 від 04.01.2021, №114 від 05.01.2021, №115 від 06.01.2021, №116 від 13.01.2021, №122 від 21.01.2021, №126 від 01.02.2021, №135 від 08.02.2021, №143 від 15.02.2021, №144 від 16.02.2021, №149 від 24.02.2021, №150 від 01.03.2021, №152 від 05.03.2021, №162 від 12.03.2021, №164 від 15.03.2021, №165 від 17.03.2021, №166 від 18.03.2021, №171 від 24.03.2021, №176 від 02.04.2021, №179 від 05.04.2021, №188 від 13.04.2021, №194 від 16.04.2021, №196 від 19.04.2021, №205 від 28.04.2021, №206 від 29.04.2021, №210 від 05.05.2021, №211 від 06.05.2021, №214 від 07.05.2021, №228 від 14.05.2021, №237 28.05.2021.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Підтримали клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Заперечила клопотання позивача про проведення судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні судом оглянуті оригінали видаткових накладних, які долучені до клопотання відповідача, які надійшли до суду 14.02.2022, та їх копії долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні судом оглянуті оригінали платіжних доручень на виконання договору поставки №3 від 06.05.2019, які долучені до клопотання позивача, які надійшли до суду 15.02.2022, та їх копії долучені до матеріалів справи.

Щодо клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 98, 99 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 22.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 17.11.2021. Серед іншого, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" належним чином засвідчену копію договору поставки №3 від 06.05.2019. Встановлено судом Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" строк для подання до суду витребуваних доказів до 10.11.2021. Ухвалою суду від 17.11.2021 розгляд справи судом відкладено на 07.12.2021.

06.12.2021 від відповідача до суду першої інстанції надійшов відзив на позов, до якого долучені копії спірних видаткові накладні.

07.12.2021 представник позивача в суді першої інстанції ознайомився із матеріалами справи, в т. ч. із копіями спірних видаткових накладних.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.12.2021 розгляд справи відкладенй на 21.12.2021. В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача в судовому засіданні повідомив суд, що відзив на позов станом на 07.12.2021 не отримав, надав суду пояснення з приводу позовних вимог, підтримав їх в повному обсязі та зазначив, що має намір подати відповідь на відзив, а тому просив суд відкласти розгляд справи.

17.12.2021 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання, в якому представник позивача просить суд розгляд справи 21.12.2021 провести без участі позивача.

17.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив у якому позивач зазначає, що видаткових накладних: №28 від 01.04.2021, № 9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, №77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №103 від 05.04.2021, №111 від 05.04.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, №177 від 19.05.2021, №174 від 18.05.2021 на загальну суму 571 410, 37 грн особисто не підписував, а товар не отримував, також просив суд витребувати у відповідача видаткові накладні: №28 від 01.04.2021, №9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, №77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, № 103 від 05.04.2021, №111 від 05.04.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, №177 від 19.05.2021, №174 від 18.05.2021 на загальну суму 571 410, 37 грн.

З наведеного вбачається, що позивач, ознайомившись із копіями спірних видаткових накладних і зазначаючи про їх непідписання, не клопотав в суді першої інстанції про проведення судової почеркознавчої експертизи, представник позивача неодноразово брав участь у судових засіданнях суду першої інстанці. Клопотання про призначення судової почеркознавчої екпертизи позивач заявив лише на стадії апеляційного перегляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання скаржника про призначення у справі судової експертизи задоволенню не підлягає, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для призначення такої судової експертизи, та, окрім іншого, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

Поряд із зазначеним та зважаючи на наявність у матеріалах справи відповідних документів, які надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, судом буде надана оцінка в силу приписів ст.ст.76-79 ГПК України.

Крім того, слід звернути увагу на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Колегія суддів, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшла висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні судової експертизи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Савула Андрієм Зіновійовичем (покупець) було укладено договір №3. За цим договором постачальник зобов`язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність покупця товари для дітей, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору поставки товар здійснюється на підставі заявок, направлених покупцем постачальнику електронною поштою та/або по телефону. Заявка повинна містити в собі дані щодо асортименту та кількості товару, який покупець бажає отримати, а також місце доставки товару адреса доставки, контактні дані Ф.І.П. контактний номер телефону, графік роботи ТТ або складу.

Відповідно до п. 5.4.1 договору покупець оплачує товар по факту його реалізації не пізніше ніж через 7 календарних днів після звітної дати. Для цілей розрахунку граничних термінів оплати, звітною датою є дата, у яку має бути поданий звіт про реалізацію відповідно до умов цього Договору, незалежно від дати фактичного надання цього звіту.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2022 (п. 10.1 Договору).

Договір підписаний покупцем.

До матеріалів справи додано акт звірки взаємних розрахунків за період: 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" та Савула Андрієм Зіновійовичем за договором №3 від 06.05.2019 року згідно якого заборгованість за поставлений товар в сумі 324 577, 54 грн була на користь ТзОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" (а.с.6-7).

Як вбачається з фільтрованої виписки за період з 01.01.2021 до 31.08.2021 позивачем в період з 04.01.2021 до 28.05.2021 сплачено відповідачу попередню оплату за поставлений в майбутньому товар на суму 784 171, 92 грн (а.с.8-9).

До матеріалів справи додано акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2021 року- серпень 2021 року з якого вбачається, що товар покупцю не постачався і заборгованість відповідача перед позивачем становить 459 594, 38 грн (а.с.10).

20.09.2021 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою в 7 - денний термін з дати отримання даного листа у якому просив повернути надлишково сплачені кошти згідно Договору №3 від 06.05.2019 в розмірі 459 594, 38 грн; підписати акт звірки взаєморозрахунків з 01.01.2021 до 31.08.2021; повернути підписаний зі сторони ТзОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" Договір №3 від 06.05.2019 (а.с.11).

29.09.2021 відповідач надіслав на адресу позивача листа вих. №25 згідно якого останній повідомляє, що дані вказані в Акті звірки взаємних розрахунків за січень 2021 року - серпень 2021 року не відповідають сумам за даними бухгалтерського обліку ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" (а.с.13). У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Відповідача надлишково сплачені кошти згідно Договору №3 від 06.05.2019 в розмірі 459594, 38 грн. Разом з цим, як вбачається із відзиву Відповідача та матеріалів справи відповідачем на виконання умов договору поставки №3 від 06.05.2019 після акту звірки взаємних розрахунків за 2020 рік позивач фактично отримував товар на загальну суму 571 410, 37 грн, що підтверджується підписаними з його сторони видатковими накладними: № 28 від 01.04.2021, № 9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, №77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №103 від 05.04.2021, №111 від 05.04.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, № 177 від 19.05.2021, №174 від 18.05.2021.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина восьма статті 181 ГК України).

З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Судом встановлено, що Договір поставки №3 від 06.05.2019, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" та Фізичною особою-підприємцем Савулою Андрієм Зіновійовичем, підписаний тільки покупцем Фізичною особою-підприємцем Савулою Андрієм Зіновійовичем.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" та Фізичною особою-підприємцем Савулою Андрієм Зіновійовичем існували господарські правовідносини на виконання Договору поставки №3 від 06.05.2019. Вказане підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період 2020 року між позивачем та відповідачем за договором №3 від 06.05.2019, згідно якого заборгованість ФОП Савули А.З. перед ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" за поставлений товар становить 324 577, 54 грн. Вказаний акт підписаний як ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН", так і ФОП Савулою А.З. Крім того, в судовому засіданні сторони не заперечують, що між сторонами існують правовідносини на виконання Договору поставки №3 від 06.05.2019.

Таким чином, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" та Фізичною особою-підприємцем Савулою Андрієм Зіновійовичем виникли правовідносини з поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За загальним правилом покупець проводить оплату після передачі продавцем товару, передбаченого договором купівлі-продажу (поставки). Проте сторони у договорі можуть встановити інший порядок оплати, зокрема передбачити попередню оплату товару.

Статтею 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В позовній заяві позивач зазначає, що в період з 04.01.2021 до 28.05.2021 сплачено відповідачу попередню оплату за поставлений в майбутньому товар, заборгованість відповідача перед позивачем становить 459 594, 38 грн.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/5444/17 зроблено висновок щодо застосування статті 693 ЦК України. Так Верховний Суд зазначив, що зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (пункт 21 названої постанови).

Отже, застосування частини другої статті 693 ЦК України залежить від обставин щодо фактичної поставки/непоставки товару.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору поставки №3 від 06.05.2019 здійснено поставку товару на загальну суму 571 410, 37 грн, що підтверджується видатковими накладними: №28 від 01.04.2021, №9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, №77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №103 від 05.04.2021, №111 від 05.04.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, №177 від 19.05.2021, №174 від 18.05.2021.

Оригінали вказаних накладних на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2022 були надані ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" суду апеляційної інстанції. Оригінали видаткових накладних оглянуті судом апеляційної інстанції, їх копії долучені до матеріалів справи.

Позивач заперечує поставку товару ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" на загальну суму 459 594, 38 грн, зазначає, що не підписував видаткові накладні, які наявні в матеріалах справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, тощо.

Згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (Положення) господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів; первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Вимоги щодо оформлення первинних документів наведені у п.2.4 Положення, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абз.1 п.2.5).

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні видаткові накладні, які підписані ФОП Савулою А.З., містять ініціали та прізвище підприємця та підпис, а саме: №28 від 01.04.2021, №77 від 12.05.2021, №179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, №162 від 12.05.2021, №177 від 19.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №103 від 05.04.2021, №111 від 05.04.2021, №174 від 18.05.2021.

Водночас, видаткові накладні №9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021 містять підпис, однак біля підпису не містяться ініціали та прізвище покупця. Поряд з цим, у графі "Покупець" вказаних видаткових накладних міститься прізвище, ім`я та по батькові покупця, що дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції - ФОП Савула А.З.

Порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи.

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 29.01.2020 у справі №916/922/19, від 27.07.2021 у справі №927/924/19, від 07.10.2021 у справі №922/91/21, від 10.11.2021 у справі №914/2197/18.

Отже, як встановлено судом, наявні у матеріалах справи видаткові накладні відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню, оскільки містить підпис покупця, тому, ці видаткові накладні є беззаперечним доказом факту поставки товару на загальну суму 571 410,37 грн.

Заперечення позивача щодо не підписання ним видаткових накладних та відсутністю фактичної поставки товару спростовуються матеріалами справи, не доведені позивачем. Позивач до правоохоронних органів щодо підроблення підписів на видаткових накладних не звертався. Видаткові накладні відповідають вимогам законодавства щодо таких документів, містять обов`язкові реквізити щодо посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, особистого підпису та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що 17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Як вбачається із матеріалів, між сторонами існували договірні відносини на підставі Договору поставки №3 від 06.05.2019. За період з 2019 року та до виникнення спірних правовідносин щодо поставки товару, позивач отримував товар від ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН", що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період 2020 року за договором №3 від 06.05.2019, згідно якого заборгованість ФОП Савули А.З. перед ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" становила 324 577,54 грн. Акт підписаний ФОП Савули А.З. та ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН". Матеріали справи не містять доказів неналежного виконання ТОВ "ВЕЙ ДИСТРИБЮШН" умов договору щодо поставки товару позивачу.

Позивач, здійснюючи платежі на суму 459 594,68 грн впродовж січня 2021 року - травня 2021 року, не звертався до відповідача з вимогами щодо поставки товару або повернення коштів. Звернувся із листом-вимогою про повернення коштів лише наприкінці вересня 2021, а в жовтні 2021 звернувся із даним позовом до суду.

Крім того, позивач стверджує, що позивачем сплачено відповідачу попередню оплату за поставлений в майбутньому товар, що підтверджується фільтрованою випискою за період з 01.01.2021 до 31.08.2021. На підтвердження проведення таких оплат судом апеляційної інстанції витребовувалися платіжні документи. Позивачем було надані платіжні доручення №112 від 04.01.2021 на суму 42 000,00 грн, №115 від 06.01.2021 на суму 26 000,00 грн, №114 від 05.01.2021 на суму 14 000,00 грн, №122 від 21.01.2021 на суму 10 371,92, №116 від 13.01.2021 на суму 32 800,00 грн, №135 від 08.02.2021 на суму 40 000,00 грн, №126 від 01.02.2021 на суму 38 000,00 грн, №144 від 16.02.2021 на суму 80 000,00 грн, №143 від 15.02.2021 на суму 33 000,00 грн, №150 від 01.03.2021 на суму 27 000,00 грн, №149 від 24.02.2021 на суму 33 000,00 №162 від 12.03.2021 на суму 30 000,00 грн, №152 від 05.03.2021 на суму 35 000,00 грн, №165 від 17.03.2021 на суму 11 000,00 грн, №164 від 15.03.2021 на суму 25 000,00 грн, №171 від 24.03.2021 на суму 12 000,00 грн, №166 від 18.03.2021 на суму 40 000,00, № 179 від 05.04.2021 на суму 30 000,00 грн, №176 від 02.04.2021 на суму 40 000,00 грн, №194 від 16.04.2021 на суму 18 000,00 грн., №188 від 13.04.2021 на суму 20 000,00 грн, № 205 від 28.04.2021 на суму 13 000,00 грн, №196 від 19.04.2021 на суму 10 000,00 грн, №210 від 05.05.2021 на суму 70 000,00 грн, № 206 від 29.04.2021 на суму 11 000,00 грн, № 214 від 07.05.2021 на суму 6000,00 грн, №211 від 06.05.2021 на суму 10 000,00 грн, №237 від 28.05.2021 на суму 20 000,00 грн, №228 від 14.05.2021 на суму 7000,00 грн. Всього на суму 784 171,92 грн.

Відповідно до п. 5.4.1 Договору покупець оплачує товар по факту його реалізації не пізніше ніж через 7 календарних днів після звітної дати. Для цілей розрахунку граничних термінів оплати, звітною датою є дата, у яку має бути поданий звіт про реалізацію відповідно до умов цього Договору, незалежно від дати фактичного надання цього звіту.

Як вбачається із вказаних платіжних доручень, у графі призначення платежу зазначено: за товар згідно договору №3 від 06.05.2021.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що умовами договору не встановлено зобов`язання покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем. Крім того, за наданих позивачем платіжних доручень, вбачається, що оплата відбулася за товар згідно Договору поставки №3 від 06.05.2019, а не як попередня оплата.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в розмірі 459 594, 38 грн не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що видаткові накладні №28 від 01.04.2021, №9 від 06.04.2021, №4 від 06.04.2021, №77 від 12.05.2021, №106 від 01.03.2021, №104 від 02.03.2021, №103 від 05.04.2021, № 111 від 05.04.2021, № 179 від 12.05.2021, №180 від 12.05.2021, № 162 від 12.05.2021, № 177 від 19.05.2021, №174 від 18.05. 2021 на загальну суму 571 410, 37 грн особисто не підписувались, вище зазначені видаткові накладні підписані Савулою Оленою Володимирівною на підставі довіреності від 17.10.2018.

В матеріалах справи відсутні будь-які видаткові накладні, які були б підписані Савулою Оленою Володимирівною. Матеріали справи містять лише довіреність від 17.10.2018 видану Савулою Андрієм Зіновійовичем на ім`я Савули Олени Володимирівни.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні видаткові накладні підписані Савулою Андрієм Зіновійовичем.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи. Водночас, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що вказане порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на скаржника відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Савули Андрія Зіновійовича на рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/914/21 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/914/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №918/914/21 повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "24" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.