УХВАЛА

17 лютого 2022 року

м. Київ

Справа № 910/11416/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Міщенко І. С., Могил С. К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 (головуючий суддя Гаврилюк О. М., судді Сулім В. В., Майданевич А. Г.)

у справі № 910/11416/19

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Установа "28 Управління начальника робіт",

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 скаржник подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі № 910/11416/19.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 16.12.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Міщенко І. С., Могил С. К.

Ухвалою Верховного Суду від 24.12.2021 касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржникові строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржник 28.01.2021 подав до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі № 910/11416/19 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

25.11.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/11416/19 на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане судове рішення мотивоване тим, що договір оренди від 09.08.2018 (укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ИССО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой") передбачає, що об`єкт оренди передається орендарю протягом 1 календарного місяця з моменту підписання даного договору оренди, проте, акти приймання-передачі відсутні, а також тим, що скаржник не надав доказів фактичного передавання Товариству з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой" та фактичного користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой", оскільки кран знаходиться на балансі та використовується Установою.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой" не доведено фактичного та реального зв`язку з військовим майном, а договір без реального виконання не створює підстав, які порушують або зачіпають права Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой".

А отже, як встановлено судом апеляційної інстанції, що з матеріалів справи та встановлених фактичних обставин вбачається, що рішення у справі № 910/11416/19 не стосується прав, інтересів та (або) обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой", крім того, зазначено, що рішення суду у даній справі не містить посилання на права, інтереси чи обов`язки скаржника, як в мотивувальній, так і в резолютивній частині.

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою у порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідний правовий висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 04.10.2018 у справі № 5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.12.2018 у справі № 916/2878/14, від 15.01.2019 у справі № 7/74.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги, які стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими або додаткової перевірки доказів у справі, не можуть бути враховані судом касаційної інстанції, з огляду на межі, визначені у частині другій статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на висновки викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 910/7364/18 і у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 910/12224/17, оскільки правовідносини у зазначених справах та справі, що розглядається, не є подібними у розумінні критеріїв подібності (предмет, підстави позовів у справах № 910/7364/18, 910/12224/17 та у справі № 910/11416/19, суб`єктний склад сторін, установлені судами фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, а також їх матеріально-правове регулювання є різними), а також у зв`язку з тим, що у зазначених справах не досліджувалося питання оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки та відсутні висновки щодо застосування пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Відповідно частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі № 910/11416/19 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права (зокрема, пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України) судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 287, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Инвесткомплексстрой" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі № 910/11416/19.

2. Матеріали касаційної скарги повернути скаржникові разом із доданими до неї додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді І. С. Міщенко

С. К. Могил