ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.2022м. СумиСправа № 920/1414/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/1414/21

за позовом Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Лаккі Естейт (вул. Петропавлівська, буд. 60, м. Суми, 40000),

про стягнення 13 557 грн 54 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 13557 грн 54 коп. заборгованості за використання земельної ділянки площею 0,0131 га, кадастровий номер :04:015:0037 за адресою: АДРЕСА_1 без оформлення договору оренди за період з 06.04.2020 по 01.09.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, справу призначено до розгляду судді Вдовенко Д.В.

Ухвалою від 11.01.2022 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1414/21; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвала від 11.01.2022 про відкриття провадження у справі № 920/1414/21, що була надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження, повернута до суду з відміткою пошти від 17.01.2022 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме 17.01.2022.

Станом на 17.02.2022 відповідач відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 291565617) 06.04.2020 до реєстру внесено запис про право приватної власності відповідача на нежитлове приміщення загальною площею 207,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.04.2020, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А.

Відповідно до зазначеного договору, нежитлове приміщення, що відчужується, площею 207,0 кв.м., розташоване на земельній ділянці Сумської міської ради, кадастровий номер :04:015:0037 (площа земельної ділянки 0,0131 га).

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у листі від 05.08.2021 № 06.01-16/2459 про усунення порушень земельного законодавства, пропонував відповідачу звернутися до Сумської міської ради щодо укладення договору оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, однак договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:015:0037 між сторонами не укладений.

Відповідно до додатку до листа Головного управління ДПС у Сумській області від 17.08.2021 ТОВ «Лаккі Естейт» протягом 2020-2021 років не сплачувало земельний податок/орендну плату.

Листом від 10.09.2021 №06.01-18/2764 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив відповідача про розмір недоотриманих доходів за 2020-2021 роки, у зв`язку з не оформленням відповідачем права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом 2020-2021 років відповідач користувався земельною ділянкою кадастровий номер :04:015:0037 без оформлення договору оренди, тому, відповідно до положень статей 1212 - 1214 ЦК України, повинен відшкодувати Сумській міській раді всі доходи, які остання могла б одержати від оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Суд встановив, що відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 207,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.04.2020, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельна ділянка кадастровий номер :04:015:0037 площею 0,0131 га, на якій розташоване нерухоме майно, про що зазначено у договорі купівлі-продажу, належить до комунальної форми власності, є сформованою, пройшла державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-021 від 13.09.2021 (дата формування земельної ділянки 05.06.2018).

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому, відповідно, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою у спірний період, зокрема укладення договору оренди з Сумською міською радою та державної реєстрації права.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначеної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Згідно з розрахунком позивача, за період з 06.04.2020 до 01.09.2021 місцевий бюджет недоотримав 13557 грн. 54 коп. орендної плати, через не оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою.

У розрахунку позивач врахував нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0131 га, що складає 241502 грн. 43 коп. згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.09.2021; розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з рішеннями Сумської міської ради від 19.06.2019 № 5298-МР, від 24.06.2020 № 7000-МР, що становить 4%, виходячи з цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач не подав обґрунтованих заперечень проти позову, доказів відшкодування позивачу коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаккі Естейт» на користь Сумської міської ради 13557 грн 54 коп. за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:015:0037, без оформлення договору оренди за період з 06.04.2020 до 01.09.2021.

Керуючись ст. ст. 2, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лаккі Естейт (вул. Петропавлівська, буд. 60, м. Суми, 40000, ) на користь Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) 13557 грн. 54 коп. за користування земельною ділянкою без договору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.02.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко