номер провадження справи 18/181/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 справа № 908/3030/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом приватного акціонерного товариства Фарлеп-Інвест (пров. Євгена Гуцала, буд. 3, м. Київ, 01011; адреса для листування: вул. Академіка Белелюбського, буд. 36, м. Дніпро, 49019)

до відповідача приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя (Заводський район, м. Запоріжжя, 69008)

про стягнення 10286,44 грн.

Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: не в`явився

від відповідача: не в`явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя 10286,44 грн., які складаються з: 8808,19 грн. основного боргу за договором № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004, 450,30 грн. 3% річних та 1027,95 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004, що є підставою для стягнення заборгованості та нарахованих за порушення зобов`язання 3% річних та інфляційних втрат. Посилаючись на приписи статей 526, 527, 625, 903 ЦК України, статті 193 ГК України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, позивач просив позов задовольнити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 справу № 908/3030/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/3030/21, присвоєно справі номер провадження 18/181/21, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/3030/21 та також, запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 08.12.2021, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Разом із позовом позивачем надано клопотання про витребування доказів, в якому позивач, посилаючись на втрату оригіналу договору № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004, просить витребувати оригінал вказаного договору у відповідача. Суд клопотання позивача задовольнив частково та зобов`язав відповідача надати належним чином засвідчену копію договору № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 26.10.2021 у справі № 908/3030/21 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк не надходило. Витребувану ухвалою суду від 26.10.2021 належним чином засвідчену копію договору № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004 відповідач також не надав.

Ухвалою суду від 18.01.2022 вирішено розглядати справу 908/3030/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 09.02.2022. Сторони зобов`язано: відповідача - у строк до 02.02.2022 надати належним чином засвідчену копію договору № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку від 19.05.2004; позивача надати суду рахунки за весь заявлений період нарахування, зокрема: №№ , , , .

У судовому засіданні 09.02.2022 судом прийнято рішення.

Представники сторін у судове засідання 09.02.2022 не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштової кореспонденції копія ухвали суду від 18.01.2022 про призначення розгляду справу в порядку загального позовного провадження та призначення судового засідання вручена повноважному представнику позивача 26.01.2022 та повноважному представнику відповідача 25.01.2022.

Від позивача до суду 02.02.2022 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копій рахунків-актів №№ , , , . Також позивач, з огляду на продовження вжиття протиепідемічних заходів, просив розглянути справу за відсутності його представника.

Від відповідача 08.02.2022 (в межах визначеного судом строку) надано заяву про визнання позову, в якій відповідач визнав позов приватного акціонерного товариства Фарлеп-Інвест в повному обсязі та просив відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України розподілити судові витрати з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.ст. 46, 191 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 185 ГПК України Судові рішення у підготовчому засіданні за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності в судовому засіданні представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, статуту, та внутрішніх актів Товариства.

Згідно п. 2.2 Статуту Товариства, однією з основних напрямків діяльності Товариства є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжмісь кого, міжнародного та рухомого (мобільного) зв`язку, комп`ютерного зв`язку, радіозв`язку (з використанням радіочастот), послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Позивач надає послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації» (далі - Закон), Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міні стрів України від 11.04.2012 № 295 (далі - Правил), інших законодавчих актів України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Телеком», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест» (Оператором, позивачем у справі) та приватним акціонерним товариством «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» (Абонентом, відповідачем у справі) 19.05.2004 укладений договір № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку (надалі - Договір).

Позивач вказує, що відповідно умов зазначеного Договору прийняв на себе зобов`язання з надання відповідачу платних послуг телефонного зв`язку за номерними телефонними лініями: 612893548, 612893553, 612893554, 612893566, 612893567, 612897956, 612897957, 612897958, 612897959, 612897960, 612897961, 612897962, 612897963,612897964, 612897965, 612897966, 612897967, 612897974, 612897975, 612897976, 612897977, 612897978, 612897979, 612897980, 612897981, 612897982, 612897983, 612897984, 612897985, 612897986, 612897987, 612897988, 612897989, , , .

Відповідно до п. 69 Правил, оператор, провайдер здійснює розрахунки за всі надані по слуги 3; кожним абонентом окремо (у тому числі з використанням особового рахунка абонента, на якому ведеться облік нарахованих та сплачених коштів).

Згідно ліцензованої та автоматизованої системи розрахунків та контролю «Оніма», у Оператора ведеться облік розрахунків з абонентами та контроль, а також автоматична пролонгація та/або припинення надання послуг.

Договір про надання телекомунікаційних послуг №534/1 від 19.05.2004 занесений до автоматизованої системи контролю розрахунків та відсутній у позивача у письмовій формі. Відповідачу, як абоненту в автоматизованій системі розрахунків та контролю «Оніма» присвоєний особовий рахунок № 362620.

Пунктом 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (далі - Правила), визначено, що згода споживача - волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення ним дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задово лення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Абзацом 2 п. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що абонентна плата - фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.

Пунктом 1 ч. 2. статті 66 Закону України «Про телекомунікації» встановлено, що державному регулюванню шляхом встановлення граничних тарифів підлягають тарифи на загальнодоступні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про телекомунікації» оператор має право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ним надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

Послуги телефонного зв`язку оплачуються відповідачем згідно тарифам оператора, які встановлюються на підставі «Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги», які затверджуються Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України і чинні на дату отримання послуг.

Абонент ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» оплачував послуги згідно тарифному плану ОфісФонМіні.

У період виникнення заборгованості відповідача, діяли Граничні тарифи на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, які затверджені Рішенням № 564 від 26.11.2019.

З 01 січня 2020 року наказом ПрАТ «Фарлеп-Інвест» № 72/04-03 від 20.12.2019 затверджено розмір щомісячної абонентської плати тарифного плану ОфісФонМіні у розмірі 116,6667 грн. без ПДВ зі змінами відповідно до наказу № 1/04-03 від 06.01.2020.

Загальна вартість тарифного плану ОфісФонМіні включає:

- абонентну плату згідно Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, та надання на кожну телефонну лінію: 10000 нетарифікованих секунд (167 хвилин), що надаються у межах Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги;

- додатковий пакет 80000 нетарифікованих секунд (1333 хвилин) місцевих дзвінків;

- інші додаткові послуги (якщо вони надаються в даному тарифному плані).

За телефонним номером 612897984 відповідачу надавались додаткові види обслуговування в телефонії для юридичних осіб: конференцзв`язок 0,750 грн. без ПДВ., тоновий набір 1,125 грн., очікування виклику 0,350 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації» оператор має право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ним надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

З 01 травня 2018 року наказом ПрАТ «Фарлеп-Інвест» № 62/04-03 від 25.04.2018 затверджений тариф на надання послуги «Збереження порта» для фізичних та юридичних осіб у розмірі 20,8333 грн. без ПДВ із змінами відповідно до наказу № 124/04-03 від 10.09.2018.

Послуга «Збереження порта» встановлена позивачем (оператором) для відновлення надання послуг абонентам після погашення ними заборгованості з оплати послуг, надання яких призупинено.

Нарахування відповідачу абонентської плати з 01.12.2020 позивачем припинено, надання телекомунікаційних послуг заблоковано та встановлено статус Paused Operator в білінговій системі Оператора (автоматизована система тарифікації часу та з`єднань «Оніма»).

Згідно п. 1.3 Додатку 1 наказу № 62/04-03 від 25.04.2018, зі змінами відповідно до наказу № 124/04-03 від 10.09.2018, початок надання послуги «збереження порту» - встановлення статусу Paused by Operator в білінговій системі Оператора.

Згідно п. 1.4 Додатку 1 наказу № 62/04-03 від 25.04.2018, зі змінами відповідно до наказу № 124/04-03 від 10.09.2018, припинення надання послуги «збереження порту» - відключення абонента (статус Deleted в білінговій системі).

Як зазначив позивач, з 01.06.2021 надання послуг за договором № 534/1 від 19.05.2004 припинено та припинено всі нарахування відповідачу.

Згідно пункту 72 Правил розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору.

У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Відповідач частково сплачував надані послуги, що свідчить про отримання ним рахунків, які надсилались позивачем.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 33 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до п. 116 Правил, розрахунковим періодом для оплати загальнодоступних послуг є поточний календарний місяць.

Плата за послуги місцевого телефонного зв`язку вноситься абонентом відповідно до пунктів 70 - 72 цих Правил.

У разі неотримання рахунка (квитанції) до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, або здійснення розрахунків без рахунка (квитанції) абонент має право звернутися до служби розрахунків оператора телекомунікацій для отримання інформації про належну до сплати суму та в разі потреби отримати рахунок (квитанцію).

Відповідач надані позивачем телекомунікаційні послуги за період із 01.01.2020 по 31.05.2021 оплатив своєчасно: рахунки №№ , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; оплатив із порушенням терміну оплати: рахунки №№ , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Не оплаченими за цей період залишились рахунки №№ , , , , , , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Позивачем 08.06.2021 на адресу відповідача направлена претензія № 162/01-09/03 від 07.06.2021 із рахунками-актами №№ , , , , , , , , . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення претензія отримана представником відповідача 09.06.2021.

У зв`язку з відсутністю оплати позивач 20.09.2021 звернувся до відповідача з вимогою № 209/01-09/03 від 17.09.2021 із рахунками-актами №№ , , , , , , , , в якій просив сплатити ПрАТ «Фарлеп-Інвест» заборгованість за Договором у сумі 8808,19 грн. протягом 7 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Згідно відомостей з офіційного сайта Укрпошти вказана вимога отримана відповідачем 22.09.2021.

В порушення умов Договору та чинного законодавства рахунки №№ , , , , , , , відповідач не оплатив.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг телефонного зв`язку у визначений Договором та чинним законодавством строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Права і обов`язки підприємств зв`язку та споживачів з приводу надання телекомунікаційних послуг, зокрема порядок їх надання, вартість і строки оплати встановлений нормами Закону України «Про телекомунікації» та Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295.

В письмовому вигляді договір № 534/1 про надання послуг телефонного зв`язку договору від 19.05.2004 сторони не надали.

Частиною першою статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до змісту ст. 181 ГК України прийняття пропозиції укладення договору можливе у вигляді конклюдентних дій, тобто здійснення особою, яка отримала оферту, дій з виконання вказаних в ній умов договору.

Конклюдентні дії відповідача є виконання умов пунктів 35, 36 Правил, зокрема, оплата телекомунікаційних послуг та отримання телекомунікаційних послуг до 01.06.2021.

Враховуючи положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є рахунок - фактура про надання/отримання відповідної послуги. Та у випадку її задоволення (сплати за отримані послуги/виконані роботи) рахунок - фактура вважається спрощеною формою договору та не потребує обов`язкової ная вності письмового договору, з огляду на нижченаведене.

Рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виста влення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (фактично поставлені), чи послуги, що надаються (фактично надані послуги).

Рахунок-фактура вважається простою офертою (пропозицією укладення договору).

Законодавством не встановлено вимог щодо змісту рахунку-фактури. Однак для того щоб рахунок-фактура сприймався як спрощена форма укладення договору, важливо, щоб цей документ містив необхідну інформацію щодо істотних умов певного договору, зокрема, умови про предмет, строки та ціну.

Рахунки-акти, які надані позивачем, оформлені належним чином, в них зазначено, наприклад: «Особ. рахунок: 258012 рахунок-акт за квітень 2020 ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» М.Запоріжжя 69008. Цей рахунок є одночасно актом наданих послуг (виконаних робіт) за розрахунковий період з 01.04.2020 по 30.04.2020. Відповідно до умов Договору №534/1 від 19.05.04 за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 Оператор надав, а Абонент отримав Телекомунікаційні послуги на суму: 4525.59 грн., ПДВ (20%) 905,12 грн., разом 5430,71 грн. Оплата цього рахунку-акту є підтвердженням Абонентом факту надання Оператором послуг належним чином та у повному обсязі. Абонент не має претензій до Оператора. Місце складання: м. Запоріжжя.». Інші рахунки за спірний період оформлені аналогічним чином.

Отже, як вбачається зі змісту рахунків-актів, дані докази (документи) мають всі ознаки спрощеної форми договору за яким відповідач є його стороною, має права і обов`язки та які зобов`язаний виконувати згідно чинного законодавства України.

Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 13.07.2018 у справі №914/1825/17.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ч. 1 ст. 68 Закону України «Про телекомунікації» розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Згідно пункту 72 Правил, розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору.

У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Відповідачем свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг телефонного зв`язку, всупереч умов Договору та вимог чинного законодавства України, належним чином не виконав. Заборгованість відповідача за Договором станом на дату вирішення справи становить 8808,19 грн.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зважаючи на те, що відповідач в наданій суду заяві № 7 від 03.02.2022 позовні вимоги приватного акціонерного товариства Фарлеп-Інвест визнав, розмір заборгованості ним не заперечується, а також відсутність у суду сумнівів щодо достовірності обставин справи, суд дійшов висновку, що визнані учасниками справи обставини, не потребують додаткового доведення.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд визнав, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача 8808,19 грн. основного боргу за договором заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

За порушення грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу 450,30 грн. 3% річних та 1027,95 грн. інфляційних втрат.

Відповідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 21.03.2020 по 18.10.2021 за кожним окремо рахунком-актом, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство, суд визнав, його правильним. До стягнення підлягає 450,30 грн. 3% річних, як і визначено позивачем.

При перевірці розрахунку позивача за вимогою про стягнення втрат від інфляції суд виходив з наступного:

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України Про індексацію грошових доходів населення у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначений позивачем загальний період 21.03.2020 по 18.10.2021 (за кожним окремо рахунком-актом), за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство, суд встановив, що до стягнення підлягає 988,51 грн. інфляційних втрат. В частині стягнення 39,44 грн. інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Суд відзначає, що позивачем до періоду розрахунку безпідставно включено місяці, в яких прострочення зі сплати вартості послуг тривало менше місяця (березень та травень 2020 року).

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги визнав, доказів виконання зобов`язання не надав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: в частині стягнення з відповідача 8808,19 грн. основного боргу, 450,30 грн. 3% річних та 988,51 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову (39,44 грн. інфляційних втрат) суд відмовляє через необґрунтованість.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, що складає 2261,30 грн. судового збору.

Втім, приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, відповідно до частини 3, якою доповнено статтю 7 Закону України Про судовий збір згідно із Законом України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII, передбачено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд визнав за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 130 ГПК України та повернути приватному акціонерному товариству Фарлеп-Інвест з Державного бюджету України 50% судового збору сплаченого на підставі платіжного доручення № 877704 від 13.04.2021, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог складає 1130,65 грн., - за наявності відповідного клопотання позивача.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 1130,65 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 123, 129, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 191, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя (Заводський район, м. Запоріжжя, 69008; ідентифікаційний код 05402588) на користь приватного акціонерного товариства Фарлеп-Інвест (пров. Євгена Гуцала, буд. 3, м. Київ, 01011; адреса для листування: вул. Академіка Белелюбського, буд. 36, м. Дніпро, 49019; ідентифікаційний код 00951652) 8808,19 грн. (вісім тисяч вісімсот вісім грн. 19 коп.) основного боргу, 450,30 грн. (чотириста п`ятдесят грн. 30 коп.) 3% річних, 988,51 грн. (дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 51 коп.) інфляційних втрат та 1130,65 грн. (одну тисячу сто тридцять грн. 65 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 21.02.2022.

Суддя В.В. Левкут