ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3164/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Софтверван Україна»
доДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
простягнення 2066652,98 грн.
за участю представників:

позивача:Овчаренко О.Е. адвокат, ордер від 28.12.2021 серія КР № 72498
відповідача:не з`явились
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Софтверван Україна» (далі позивач) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач) про стягнення 2066652,98 грн., з яких 1920461,16 грн. основний борг, 21125,07 грн. інфляційні втрати, 19572,92 грн. 3% річних, 105493,83 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за субліцензійним договором від 17.07.2019 № 1907604SLM щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами) згідно акту приймання-передачі ліцензії від 16.07.2021 № UA-PSI-102352 у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2021 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 07.12.2021. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання зобов`язань за субліцензійним договором від 17.07.2019 № 1907604SLM щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами), згідно акту приймання-передачі ліцензії від 16.07.2021 № UA-PSI-102352 у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3 % річних, пені.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адреси їх місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2021 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2022 об 10:50.

На адресу Господарського суду Київської області від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 25.01.2022, яке мотивоване неможливістю участі представника відповідача у судовому засіданні 01.02.2022 по даній справі у зв`язку з необхідністю його участі в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні призначеному на 01.02.2022 дослідивши клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про відкладення розгляду справи від 25.01.2022, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в його задоволенні, про що відображено в протоколі судового засідання від 01.02.2022, з огляду на таке.

Згідно ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З наведи положень ГПК України вбачається, що юридична особа може брати участь в судовому процесі не лише через представника (адвоката), а особисто (самопредставництво) (керівник, директор юридичної особи та ін.).

Таким чином, представник відповідача, який на час розгляду даної справи бере участь в іншому судовому засіданні, не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено субліцензійний договір від 17.07.2019 № 1907604SLM (далі договір), відповідно до умов якого позивач ліцензіат в порядку та на умовах цього договору за винагороду надає відповідачу субліцензіату право користування Програмним продуктом (комп`ютерними програмами) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору на умовах цього договору субліцензіату надаються постійні або тимчасові ліцензії на програмні продукти Microsoft у відповідності з Програмою ліцензування, вартість та перелік яких визначається умовами договору та відповідними додатками до нього.

Строк, на який надається право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами), визначений умовами договору та відповідними додатками до нього, що є його невід`ємними частинами (п. 1.5 договору).

Підпунктом 2.2.4 п. 2.1 договору субліцензіат зобов`язався здійснювати оплату винагороди в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Згідно з п. 3.1 договору право користування програмним продуктами надається субліцензіату шляхом надання доступу на сайт https://www.microsoft.com/licensinq/servicecenter/ та/або https://businessaccount.microsoft.com/, на якому субліцензіат матиме доступ до програмних продуктів та/або матиме змогу отримати ліцензійні коди на активацію програмних продуктів (у разі потреби), про що сторони складають акт приймання-передачі ліцензій.

Відповідно до 3.2 договору всі ліцензії надаються субліцензіату за актами приймання-передачі ліцензій. В актах приймання-передачі ліцензій відображається перелік Програмних продуктів, на які субліцензіат отримав право користування в межах даного договору.

У п. 4.1 договору визначено, що загальний розмір винагороди за цим договором складається з суми винагород за весь період використання Програмного продукту та становить 5761383,48 грн., що є еквівалентом 219974,01 доларів США за «Курсом долара» на дату 25 червня 2019 р., що становить 2619,1201 гривень за 100 доларів США. Загальний розмір винагороди за цим договором може коригуватися в порядку та за умов, визначених у відповідних додатках до договору. Загальний розмір винагороди за цим договором підтверджується актами приймання-передачі ліцензій (за необхідності, із застосуванням коригування розміру винагороди в порядку та за умов, визначених договором).

Згідно з п. 4.2 договору розмір винагороди та порядок її оплати погоджується сторонами умовами договору та/або додатками до нього.

Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 липня 2022 року включно (п. 9.1 договору).

Між сторонами у справі укладено додаток № 1 від 17.07.2019 до договору, в п. 2 якого визначено перелік ліцензій, що надаються ліцензіатом субліцензіату на умовах договору та в рамках Програми ліцензування та розмір винагороди, а саме: п. 2.1 винагорода за ліцензії за 1-й період користування по 30 червня 2020 року загальний розмір винагороди становить 1920461,16 грн.; п. 2.2 винагорода за ліцензії за 2-й період користування з 01 липня 2020 року по 30 червня 2021 року становить 1920461,16 грн.; п. 2.3 винагорода за ліцензії за 3-й період користування з 01 липня 2021 року по 30 червня 2022 року становить 1920461,16 грн.

Згідно з п. 5 додатку № 1 від 17.07.2019 до договору сума винагороди за весь період, у відповідності до переліку, наведеному у п. 2 даного додатка, є еквівалентом 219974,01 доларів США за «курсом долара» на дату 25 червня 2019 року, що становить 2619,1201 гривень за 100 доларів США.

Пунктом 6 додатку № 1 від 17.07.2019 до договору визначено, що винагорода сплачується в наступному порядку: за 1-й період згідно п. 2.1 додатку в сумі 1920461,16 грн. сплачується не пізніше 24 липня 2019 року; за 2-й період згідно п. 2.2 додатку в сумі 1920461,16 грн. сплачується не пізніше 25 червня 2020 року; за 3-й період згідно п. 2.3 додатку в сумі 1920461,16 грн. сплачується не пізніше 25 червня 2021 року.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач отримав відповідні ліцензії, про що свідчить наступні акти приймання-передачі ліцензій: від 05.08.2019 № 190000262VR, від 03.07.2020 № 200000438VR, від 16.07.2021 № UA-PSI-102352, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач своїх договірних зобов`язань щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами), згідно акту приймання-передачі ліцензії від 16.07.2021 № UA-PSI-102352 у встановлений договором строк не виконав, в зв`язку з чим за ним рахується борг в розмірі 1920461,16 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1109 Цивільного кодексу України у випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об`єкта права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами) згідно акту приймання-передачі ліцензії від 16.07.2021 № UA-PSI-102352 в розмірі 1920461,16 грн., в зв`язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 1920461,16 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1920461,16 грн.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами), позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми 1920461,16 грн. за період прострочення з липня 2021 року по вересень 2021 року включно складають 21125,07 грн., 3% річних з простроченої суми 1920461,16 грн. за загальний період прострочення з 26.06.2021 по 27.10.2021 складають 19572,92 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірними, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач посилаючись на п. 5.2 договору просить суд за порушення строків оплати винагороди стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, за весь період з моменту вчинення порушення до дати повного виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо сплати винагороди за надане право користування програмним продуктом (комп`ютерними програмами) згідно акту приймання-передачі ліцензії від 16.07.2021 № UA-PSI-102352, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1920461,16 грн. основного боргу, 21125,07 грн. інфляційних втрат, 19572,92 грн. 3% річних, 105493,83 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софтверван Україна» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 2066652,98 грн., з яких 1920461,16 грн. основний борг, 21125,07 грн. інфляційні втрати, 19572,92 грн. 3% річних, 105493,83 грн. пеня задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідентифікаційний код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софтверван Україна» (вул. Миколи Грінченка, 4-Б, м. Київ, 03038, ідентифікаційний код 36273 (один мільйон дев`ятсот двадцять тисяч чотириста шістдесят одну) грн. 16 коп. основного боргу, 21125 (двадцять одну тисячу сто двадцять п`ять) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 19572 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 92 коп. 3% річних, 105493 (сто п`ять тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 83 коп. пені, 30999 (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 79 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 18.02.2022.

Суддя Ю.В. Подоляк