СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/1866/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників сторін

від стягувача не з`явився

від боржника - Петруніна К.О., в порядку самопредставництва, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, положення від 16.06.2020, наказ № 250-03/372 від 01.07.2021

від ВДВС не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вх. №3643Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20, суддя Жигалкін І.П.

за скаргою (вх.25583 від 01.11.2021) АТ Завод Електроважмаш на дії державного виконавця

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Стіл", смт. Безлюдівка, Харківської області

до Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.09.2020 у справі № 922/1866/20 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь ТОВ "Інвест-Стіл" суму заборгованості у розмірі 782268,28 грн., де: - сума боргу, яку покупець повинен сплатити постачальнику за договором №238/10-63-ВК від 02.11.2017: індекс інфляції за весь час прострочення з 19.09.2019 по 10.06.2020 - 434235,00 грн.; 1% річних - 3730,04 грн.; пеня - 92442,42 грн.;

- сума боргу, яку покупець повинен сплатити постачальнику за договором №238/10-690-ВК від 11.11.2019р.: індекс інфляції за весь час прострочення з 19.11.2019 по 10.06.2020 - 239138,91 грн.; 1% річних - 918,41 грн.; пеня - 11803,50грн., суму судового збору в розмірі 11734,00 грн., а також суму понесену позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.;

- в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2021 замінено боржника у справі №922/1866/20 Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" () його правонаступником - Акціонерним товариством "Завод "Електроважмаш" (адреса: 61089, м. Харків, пр.Московський,299; ).

01.11.2021 Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" звернулося до господарського суду зі скаргою (вх. № 25583) на дії державного виконавця, у якій просило:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) щодо поновлення вчинення виконавчих дій всупереч п.12 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження протиправними;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) зупинити вчинення виконавчих дій у ВП №63570060 стосовно боржника АТ Завод Електроважмаш () на підставі п.12 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження;

- постанову про арешт коштів боржника від 20.10.2021 у ВП №63570060 визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20 скаргу (вх. № 25583 від 01.11.2021) Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задоволено частково.

Зобов`язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Пересічанську Я.В. скасувати обтяження у вигляді арешту коштів боржника застосовані на підставі постанови про арешт коштів боржника від 20.10.21 року у ВП№63570060 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а саме в пунктах 5 та 6 постанови (перелік рахунків зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали).

В іншій частині скарги (вх. № 25583 від 01.11.2021) Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/21 в частині задоволення вимог АТ Завод Електроважмаш щодо зобов`язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пересічанську Я.В. скасувати обтяження у вигляді арешту коштів боржника застосовані на підставі постанови про арешт коштів боржника від 20.10.2021 у ВП №63570060 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а саме в пунктах 5 та 6 постанови (перелік номерів рахунків зазначається).

Відмовити АТ Завод Електроважмаш у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків).

Апелянт вважає задоволення скарги АТ Завод Електроважмаш в частині зняття арештів з вказаних рахунків боржника незаконним та необґрунтованим, оскільки арешт був знятий по всім рахункам боржника, в тому числі з рахунків у іноземній валюті, виплата заробітної плати з яких не здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства; окрім того, при знятті арешту не було зазначено конкретної суми, яка передбачена на виплату заробітної плати працівникам, натомість знято арешт з усіх грошових коштів.

Як зазначає апелянт, рахунки боржника в АБ «Укргазбанк» та АТ «Укрексімбанк», на кошти яких виконавцем був накладений арешт, є поточними рахунками боржника, які використовуються для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати.

Апелянт звертає увагу, що з детального аналізу виписок по відкритих рахунках у банківських установах (АТ «Державний Експортно-імпортний банк України» за вих. № 16738 від 12.11.2021 та Харківського відділення № 270/20 Харківської ОД АБ «Укргазбанк» за вх. №17137 від 18.11.2021) вбачається, що всі без виключення рахунки використовуються боржником не тільки для виплати заробітної плати працівникам підприємства, а й для розрахунково-касових операцій по сплаті заборгованостей кредиторам, зарахування грошових коштів за господарсько-правовими договорами, оплата договорів тощо.

Крім того, апелянт зазначає, що знімаючи арешт з усіх рахунків боржника в АБ «Укргазбанк» та АТ «Укрексімбанк», суд позбавив державного виконавця можливості відновити порушені права працівників АТ «Завод «Електроважмаш», які вже в законному порядку отримали виконавчі документи задля отримання грошових коштів в результаті неотриманої заробітної плати та пред`явили їх до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Пелипенко Н.М., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 витребувано матеріали оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі № 922/1866/20, необхідні для розгляду скарги, та зобов`язано невідкладно надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20 надійшли до Східного апеляційного господарського суду 06.12.2021.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20 залишено без руху. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 2 270 грн. у встановленому порядку за встановленими реквізитами.

У встановлений судом строк на адресу Східного апеляційного господарського суду 20.12.2021 від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, надано суду докази сплати судового збору у сумі 2379,00 грн.

22.12.2021 на підставі розпорядження керівника апарату суду у зв`язку із звільненням у відставку судді Пелипенко Н.М., яка входила до складу колегії, визначеної для розгляду справи № 922/1866/20, було проведено повторний автоматизований розподіл, яким для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20; встановлено учасникам справ строк до 10.01.2022 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також для подання заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 24.01.2022 об 11:00 год.

31.12.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від АТ Завод Електроважмаш надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.1.2021 року у справі № 922/1866/20.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.01.2022, в зв`язку з відпусткою судді Черноти Л.Ф., для розгляду справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 оголошено про перерву у розгляді справи до 16.02.2022 о 15:30 год.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.02.2022, в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Медуниця О.Є., для розгляду справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

Представники стягувача та ВДВС в призначене судове засідання 16.02.2022 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 137-138, т. 2).

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Представник боржника у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторони, заслухавши представника боржника, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 12.06.2020 ТОВ "Інвест-Стіл" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення загальної заборгованості у розмірі 862519,14 грн., де: - сума боргу, яку покупець повинен сплатити постачальнику за договором №238/10-63-ВК від 02.11.2017р.: індекс інфляції за весь час прострочення з 10.09.2019 по 10.06.2020 - 442403,95 грн.; 3% річних - 9676,05грн.; пеня - 117725,22грн.; - сума боргу, яку покупець повинен сплатити постачальнику за договором №238/10-690-ВК від 11.11.2019р.: індекс інфляції за весь час прострочення з 19.11.2019 по 10.06.2020 - 240 341,95 грн.; 3% річних - 3 977,62 грн.; пеня - 48394,35грн.

Господарським судом Харківської області 17.09.2020 ухвалено рішення, яким позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь ТОВ "Інвест-Стіл" суму заборгованості у розмірі 782268,28 грн. (де: - сума боргу, яку Покупець повинен сплатити Постачальнику за Договором №238/10-63-ВК від 02.11.2017р.: індекс інфляції за весь час прострочення з 19.09.2019 по 10.06.2020 - 434235,00 грн.; 1% річних - 3730,04 грн.; пеня - 92442,42 грн.;

- сума боргу, яку покупець повинен сплатити постачальнику за договором №238/10-690-ВК від 11.11.2019р.: індекс інфляції за весь час прострочення з 19.11.2019 по 10.06.2020 - 239138,91 грн.; 1% річних - 918,41 грн.; пеня - 11803,50грн.), суму судового збору в розмірі 11734,00 грн., а також суму понесену Позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.;

- в іншій частині позову було відмовлено.

Ухвалою суду від 12.10.2021 замінено боржника у справі № 922/1866/20 Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" () його правонаступником - Акціонерним товариством "Завод "Електроважмаш" (адреса: 61089, м. Харків, пр.Московський,299; ).

01.11.2021 р. Акціонерне Товариство "Завод "Електроважмаш" звернулось до суду зі скаргою (вх. № 25583) на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 12.11.2020 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за судовим наказом було відкрито виконавче провадження № 635700600, після відкриття провадження воно було зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній внесений до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації.

Як зазначає скаржник, 22.10.2021 представник АТ «Завод Електроважмаш» при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП № 63763980 був повідомлений про поновлення вчинення виконавчих дій стосовно боржника АТ «Завод Електроважмаш» та винесення державним виконавцем постанови про накладення арештів на кошти боржника 20.10.2021 у ВП № 635570060 в межах суми стягнення 23122023,87 грн.

Враховуючи, що станом на сьогоднішній день ДП "Завод "Електроважмаш", а починаючи з 26.08.2021 АТ "Завод "Електроважмаш", не виключено із об`єктів великої приватизації, не вбачається підстав для поновлення примусового виконання рішень та зміни статусу виконавчих проваджень із «зупинено» на «відкрито», а отже скаржник вважає, що необхідно зупинити виконавчі дії, зокрема шляхом винесення постанов про накладення арешту на рахунки підприємства та скасувати вже наявні.

Таким чином, оскільки дії державного виконавця щодо поновлення вчинення виконавчих дій суперечать п.12 ч.1 ст. 34 ЗУ Про виконавче провадження, скаржник просив:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо поновлення вчинення виконавчих дій всупереч п.12 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження протиправними;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зупинити вчинення виконавчих дій у ВП №63570060 стосовно боржника АТ Завод Електроважмаш () на підставі п.12 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження.

Також, скаржник просив визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 20.10.2021 у ВП №63570060, посилаючись на порушення державним виконавцем ст.28, 35 Закону «Про виконавче провадження»; наявність помилок у виконавчих документах, які зазначені у переліку постанови про арешт коштів боржника від 20.10.2021 у ВП №63570060. Скаржник зазначає, що між ДП Завод Електроважмаш та АТ «Сбербанк», АТ «Державний Експортно-імпортний банк Україна», АБ «Укргазбанк» укладено відповідні договори, відповідно до яких банки надають послуги по відкриттю та обслуговуванню рахунків, через які здійснюється виплата заробітної плати працівників, а також звертає увагу, що станом на 25.10.2021 у АТ Завод Електроважмаш існує заборгованість по заробітній платі, а отже накладання арештів на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві, на оплату праці та збитків Державного бюджету України.

Судом першої інстанції встановлено, що рахунки: НОМЕР_1 (код валюти 980), НОМЕР_2 (код валюти 980), НОМЕР_3 (код валюти 980), НОМЕР_3 (код валюти 978), НОМЕР_3 (код валюти 840), НОМЕР_3 (код валюти 643), НОМЕР_3 (код валюти 826) відкриті в АБ "УКРГАЗБАНК" (код ЄДРПОУ 320478); та НОМЕР_4 (код валюти 840), НОМЕР_4 (код валюти 643), НОМЕР_5 (код валюти 980), НОМЕР_6 (код валюти 980), НОМЕР_7 (код валюти 980), НОМЕР_8 (код валюти 980), НОМЕР_4 (код валюти 978), НОМЕР_4 (код валюти 980), НОМЕР_9 (код валюти 980), НОМЕР_10 (код валюти 980), відкриті в АТ "Укрексімбанк" (код ЄДРПОУ 322313), у зазначених банківських установах на підставі договорів банківського рахунка, використовувалися для виплат заробітної плати та інших соціальних платежів працівникам боржника.

Виходячи з правового аналізу статей 48, 52, 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження", а також застосовуючи висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.06.2019 у справі № 916/73/19 та від 10.10.2019 у справі №916/1572/19 про те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, суд першої інстанції дійшов до висновку, що з боку головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пересічанську Я.В. не вбачається винних або протиправних дій, оскільки банківськими установами не повідомлено виконавця про наявність такого рахунку, що має спеціальний режим використання чи є спеціальним, та не повернув постанову виконавця без виконання з зазначених підстав.

Суд зазначив про те, що у разі виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Частково задовольняючи скаргу боржника, суд зазначив про те, що підставою для визнання дій виконавця протиправними є саме порушення цими діями прав боржника, лише в тій частині, де виконавцем накладено у вигляді арешту коштів боржника застосовані на підставі постанови про арешт коштів боржника від 20.10.21 року у ВП№63570060 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а саме в пунктах 5 та 6 постанови, що у зазначених банківських установах на підставі договорів банківського рахунка, використовувалися для виплат заробітної плати та інших соціальних платежів працівникам боржника.

В іншій частині своєї скарги боржник (скаржник) не довів, яким чином порушені його права, а дії виконавця відповідають вимогам закону та спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено чіткий порядок, відповідно до якого державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Водночас статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Примусове виконання рішень державними виконавцями здійснюється також на підставі положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), якою закріплено, що основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 14 розділу ІІІ Інструкції, в разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Обставини справи свідчать про те, що 12.11.2020 постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові СМУМЮ (м. Харків) та на виконання наказу Господарського суду Харківської області № 922/1866/20 від 29.10.2020, було відкрито виконавче провадження № 63570060, яке в подальшому було передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі п. 14 розділ ІІІ Інструкції.

З пояснень державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що 21.09.2021 виконавчі провадження з примусового стягнення грошових коштів з АТ "Завод Електроважмаш" (правонаступника ДП "Завод Електроважмаш") були поновлені, після чого відповідно до ухвал судів різних юрисдикцій було замінено сторони виконавчих проваджень, та в межах першого виконавчого провадження № 63570060 було об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 67200421.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що на даний час на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження стосовно боржника АТ "Завод Електроважмаш" за номером АСВП 67200421, що підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження (а.с. 135-142, т. 1, 22-60, т. 2).

Матеріалами справи також підтверджується той факт, що відносно підприємства боржника Державного підприємства "Завод Електроважмаш" () наказом Фонду державного майна № 777 від 08.06.2018 було прийнято рішення про приватизацію. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності" продовжено приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті в 2018 році.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 589/117/17).

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вже було зазначено судом, за змістом статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі 923/566/20 зазначено, що оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладено також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16.

Згідно наявної в матеріалах справи облікової картки у зведене виконавче провадження АСВП 67200421 (а.с. 135-142, т. 1, 22-60, т. 2) об`єднано виконавчі документи щодо боржника - Державного підприємства "Завод "Електроважмаш", видані, зокрема, Господарським судом Харківської області, Орджонікідзевським районним судом міста Харкова та інші.

Встановивши структуру зведеного виконавчого провадження АСВП 67200421 (тобто за правилами яких юрисдикцій були винесені судові рішення на виконання яких відкрито виконавчі провадження, що об`єднані у зведене), колегія суддів дійшла висновку, що предмет скарги АТ "Завод "Електроважмаш" стосується оскарження дій та бездіяльності державного виконавця із поновлення вчинення виконавчих дій стосовно боржника АТ Завод Електроважмаш, яке перебуває у зведеному виконавчому провадженні з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій.

Відтак, оскарження дій державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції враховані висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 22.07.2021 та від 11.01.2022 у справі № 922/2312/20.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Згідно з ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ст.278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20 та наявність підстав для закриття провадження у справі щодо розгляду скарги АТ Завод Електроважмаш (вх.25583 від 01.11.2021) на дії державного виконавця.

Також суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ч. 1 ст. 1 ст. 231, п.4 ч.1 ст.275, ч.ч.1,2 ст.278, ст. 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі №922/1866/20 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.11.2021 у справі № 922/1866/20 скасувати.

Провадження у справі № 922/1866/20 за скаргою АТ Завод Електроважмаш (вх.25583 від 01.11.2021) на дії державного виконавця закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21.02.2022.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна