СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/3235/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання - Склярук С.І.;

та представників учасників справи: від позивача Зенкін С.В.; від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 року у справі №922/3235/21;

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Ю Бі Сі Промо м.Харків;

до - Фізичної особи - підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни м.Харків;

про - стягнення 259 065, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Ю Бі Сі Промо м. Харків (далі-Позивач) з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни м. Харків (далі-Відповідач) про: стягнення з Відповідача суми попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 194 456,14 грн та пені за порушення строку поставки товару в розмірі 78 413,20 грн згідно Договору №271218Ш від 27.12.2018 року; стягнення з Відповідача суми боргу в розмірі 259 065,00 грн згідно договору переведення боргу від 28.05.2020 року. В позовній заяві Відповідач з поміж іншого просив суд об`єднати вищезазначені вимоги в одне провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.08.2021 року вищезазначені позовні вимоги роз`єднано. Позовну вимогу про стягнення з Відповідача суми боргу у розмірі 259 065,00 грн згідно договору переведення боргу від 28.05.2020 року виділено в самостійне провадження за номером №922/3235/21.

Рішенням господарського суду Харківської області вищезазначену позову вимогу задоволено, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 259 065,00 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 3 885,98 грн.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення скасувати та ухвалити у справі №922/3235/21 нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідачем зазначено наступне:

- порушення умов договору поставки товару №130918М від 18 вересня 2018 року в частині повернення попередньої оплати за непоставлений товар було здійснено саме Фізичною особою - підприємцем Малютіною Тетяною Іванівною, а тому Відповідач немає жодного відношення до зазначеного порушення умов договору;

- під час укладення договору поставки товару №130918М від 18 вересня 2018 року ФОП Малютіна Т.І. вже не мала статусу фізичної особи - підприємця, а тому на даний час означений договір можна вважати нікчемним та таким, що не має юридичної сили;

- судом першої інстанції всупереч приписам чинного законодавства не було залучено до участі у справі в якості третьої особи Малютіну Т.І.;

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що у договорі переведення боргу від 28.05.2020 року відсутній строк його виконання, що свідчить про неналежне дослідження судом фактичних обставин справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 року у справі №922/3235/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2021 року у справі №922/3235/21 та встановлено строк учасникам справи для надання заяв та клопотань, а також відзиву на апеляційну скаргу з доказами їх (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 03.02.2022 від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, за змістом якого Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги Відповідача з підстав її необґрунтованості, просив суд оспорюване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 10.02.2022 року від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №922/3235/21 на іншу дату. В обґрунтування клопотання зазначено, що представник Відповідача не зможе бути присутнім в судовому засіданні 14.02.2022 року, так як він зайнятий у іншій справі, яка була призначена раніше. Будь-яких доказів на підтвердження зазначеного Відповідачем до клопотання додано не було.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 14.02.2022 року, у задоволенні вищезазначеного клопотання Відповідача про відкладення розгляду означеної справи на іншу дату відмовлено за мотивів ненадання останнім жодних доказів на підтвердження обставин, з наявністю яких Відповідач пов`язує неможливість присутності в судовому засіданні 14.02.2022 року.

Представник Позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оспорюване рішення господарського суду - без змін.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не оспорюються наступні обставини:

- факт укладання між Позивачем та ФОП Мілютіною Т.І. договору №130918М від 13.09.2018 року, за змістом якого ФОП Мілютіна Т.І. зобов`язалася поставити, а Позивач - оплатити та прийняти поставлений товар;

- факт наявності заборгованості перед Позивачем у вигляді неповернутої попередньої оплати у розмірі 259 065,00 грн, на яку не був поставлений товар за договором №130918М від 13.09.2018 року;

- укладення між Позивачем, Відповідачем та Мілютіною Т.І. договору переведення боргу від 28.05.2020 року (далі - Договір), за змістом якого Мілютіна Т.І. передала, а Відповідач прийняв невиконані зобов`язання з повернення попередньої оплати вартості товару, який був оплачений Позивачем згідно умов Специфікації №2 до Договору, але не поставлений ФОП Мілютіною Т.І. в сумі 259 065,00 грн.

Позовні вимоги в суді першої інстанції Позивачем обґрунтовані невиконанням Відповідачем свого зобов`язання за Договором щодо оплати Позивачу заборгованості в сумі 259 065,00 грн. На підтвердження означеного Позивачем надано до суду підписаний сторонами Акт звірки взаєморозрахунків за період з 03.08.2020 по 31.01.2021 (а.с.19 т.1), яким Відповідач підтвердив наявність в нього перед Позивачем заборгованості по Договору в розмірі 259 065,00 грн.

Відповідач в суді першої інстанції правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті справи також не заявив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що Позивачем належним чином доведено факт невиконання Відповідачем умов Договору в частині повернення Позивачу грошових коштів у розмірі 259 065,00 грн, а Відповідачем в свою чергу, не надано доказів оплати означеного в Договорі боргу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що його не спростовують, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ст. 521 ЦК України передбачено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 522 ЦК України, новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Сама з метою заміни боржника за договором 130918М від 13.09.2018 між ОСОБА_1 (первісний боржник), Відповідачем (новий боржник) та Позивачем (кредитор) було укладено Договір, за змістом якого у грошовому зобов`язанні на суму 259 065,00 грн було здійснено заміну первісного боржника на Відповідача.

В матеріалах справи також міститься погоджений між сторонами та підписаний ними акт звірки взаєморозрахунків за період з 03.08.2020 по 31.01.2021, в якому зазначена сума заборгованості в розмірі 259 065,00 грн.

Зазначений Договір не визнавався недійсним у передбаченому законом порядку.

Матеріали справи не містять доказів оплати Відповідачем вищезазначеного боргу, таких доказів також не надано і в суді апеляційної інстанції.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, Відповідач не навів доводів на спростування існування основного зобов`язання, виконання якого ним прийнято відповідно до Договору.

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини та приписи чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про обґрунтованість вимог Позивача про стягнення з Відповідача 259 065,00 грн боргу.

Посилання Відповідача в апеляційній скарзі на той факт, що на час укладення вищезазначеного договору ОСОБА_1 вже не мала статусу фізичної особи-підприємця, що в свою чергу свідчить про його нікчемність, колегією суддів не приймаються до уваги, так як в силу приписів ст. 204 ГПК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Колегія суддів зазначає, що факт відсутності зазначеного статусу не впливає на обов`язок Відповідача виконати умови Договору, за яким він взяв на себе спірне зобов`язання. З поміж іншого матеріали справи не містять доказів здійснення оскарження законності Договору в судовому порядку.

Твердження Відповідача про те, що порушення умов Договору було здійснено саме ОСОБА_1 , а тому Відповідач не має жодного відношення до зазначеного порушення, колегією суддів не приймаються до уваги, так як умовами Договору здійснено заміну боржника у спірному зобов`язанні, отже в силу вищенаведеної норми закону саме Відповідач в межах заявлених позовних вимог має спростовувати наявність такого зобов`язання (висунувши всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником) або доводити його належне виконання.

Щодо доводів Відповідача про незалучення судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що спірне зобов`язання перед Позивачем на відповідну суму було передано Відповідачу, а тому стягнення таких грошових коштів чи відмова у їх стягненні, на думку колегії суддів, жодним чином не може вплинути на права чи обов`язки ОСОБА_1 . Жодних пояснень, як саме оспорюване рішення зачіпає права та обв`язки ОСОБА_1 - Відповідачем в апеляційній скарзі не наведено. Судова колегія звертає увагу на той факт, що Відповідач не був позбавлений процесуальної можливості заявити в суді першої інстанції клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 , проте відповідного клопотання не заявив.

З зазначених вище обставин колегія суддів також не приймає до уваги посилання Відповідача на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного суду у постанові від 25.06.2019 року у справі №910/17792/17, а також на висновки Верховного суду в інших зазначених в апеляційній скарзі справах, щодо підстав залучення третьої особи, так як в даній справі підстав до залучення третьої особи судом встановлено не було.

Щодо тверджень про відсутність в Договорі положень про строк його виконання, колегія суддів зазначає про їх безпідставність, оскільки за своєю правовою природою Договір є правочином із заміни боржника у зобов`язанні, строк виконання якого настав, що констатовано умовами Договору, отже встановлення нового строку для виконання цього зобов`язання новим боржником нормами діючого законодавства не вимагається.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції у даній справі.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2021 року у справі №922/3235/21 про задоволення позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача грошових коштів у розмірі 259 065, 00 грн за неналежне виконання Відповідачем умов Договору ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на заявника апеляційної скарги.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Істоміної О.А., повний текст постанови складений 22.02.2022 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 року у справі №922/3235/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2021 року у справі №922/3235/21 - залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Фізичну особу - підприємця Шишкіну Анастасію Вікторівну м. Харків.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.02.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков