ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2022 Справа № 5015/3650/12

Господарський суд Львівської області у складі судді Коссака С.М., розглянувши заяву:

Спільно українсько - німецьке підприємство МАРКОМ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича, м. Черкаси

про видачу дублікату наказу

у справі № 5015/3650/12

за позовом: Спільно українсько - німецьке підприємство МАРКОМ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Реліквія, м. Львів

про стягнення заборгованості в сумі 13 082,66 грн.

орган примусового виконання: Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові, м. Львів

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року до господарського суду Львівської області надійшла заява Спільно українсько - німецьке підприємство МАРКОМ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича, м. Черкаси про видачу дублікату наказу у справі №5014/3650/12.

Заявник у поданій заяві зазначає, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 року у справі № 910/8064/16 Спільне українсько-німецьке підприємство «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

11 квітня 2018 року було оприлюднене повідомлення за № 50553 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В ході виконання повноважень ліквідатора банкрута було встановлено, що в провадженні господарського суду Львівської області перебувала справа №5015/3650/12 за позовом СУНП «Марком» до ПП «Реліквія» про стягнення коштів в сумі 13 082 грн. 66 коп.

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.10.2012 року у справі №5015/3650/2012 позов задоволено повністю та стягнуто з ПП «Реліквія» заборгованість в розмірі 13 082 грн. 66 коп. та судовий збір в розмірі 1 609 грн. 50 коп.

08 квітня 2013 року на примусове виконання рішення суду було видано наказ.

14 вересня 2021 року ліквідатором банкрута було направлено запит від 14.09.2021 року № 910/8064/16/790 до Західного міжрегіонального управління Мін`юсту з проханням повідомити інформацію з приводу того, чи перебували на виконанні в органах примусового виконання виконавчі документи на користь банкрута.

Листом від 21.09.2021 року № 5386/27160/0/03.2-09 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області повідомило з приводу того, зокрема що, на виконанні у Франківському відділі ДВС у м. Львові перебувало, зокрема, виконавче провадження № 40827804 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області № 5015/3650/12 від 08.04.2013 року про стягнення з ПП «Реліквія» на користь СУНП «Марком» заборгованість в загальній сумі 14 692,16 грн., по якому 25.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною, щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

З метою отримання копій постанов, щодо зазначеного виконавчого провадження, 04.10.2021 року на адресу Франківського відділу ДВС у м. Львові направлено запит від 04.10.2021 року № 910/8064/16/893.

23 листопада 2021 року на адресу Франківського відділу ДВС у м. Львові було направлено повторно запит від 22.11.2021 року № 910/8064/16/1058.

Відповіді та запитуваних документів не було надано, відтак 05.01.2022 року на адресу Західного міжрегіонального управління юстиції було направлено лист від 05.01.2022 року № 910/8064/16/13, який знаходиться в матеріалах справи.

Листом від 27.01.2022 року № 4581 Франківський відділ ДВС у м. Львові повідомив, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 40827804 на підставі наказу № 5015/36/12 від 08.04.2013 року виданим Господарським судом Львівської області про стягнення з ПП «Реліквія» на користь СУНП «Марком» в загальній сумі 14 962,16 грн., керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 25.12.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Також було повідомлено про те, що надати копії постанов не представляється можливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання матеріалів виконавчого провадження та їх знищенням.

Згідно відомостей АСВП (сформованих по параметру запиту: боржник (ПП «Реліквія»), вбачається, що відсутні будь-які зареєстровані виконавчі провадження, в яких стягувачем виступає або виступало СУНП «Марком» (), а боржником - ПП «Реліквія» (), відкриті на даний момент або які на даний момент вже завершені.

Беручи до уваги, що оригінал виконавчого документа не було передано, повторно до органу ДВС він не пред`являвся, згідно даних АСВП та ЄРБ, відкритих виконавчих проваджень немає, а єдиним і останнім завершеним відносно ПП «Реліквія», де стягувачем виступає - СУНП «Марком» є лише ВП № 40827804, відтак є всі підстави вважати, що виконавчий документ втрачений.

Про втрату виконавчого документ було складено довідку від 15.02.2022 року № 910/8064/16/133 за підписом ліквідатора СУНП «Марком».

Рішення господарського суду Львівської області від 22.08.2012 року № 5011-51/9884-2012 набрало законної сили - 28.02.2013 року (з прийняттям постанови Львівським апеляційним господарським судом за результатами апеляційного перегляду рішення суду).

Отже строк пред`явлення виконавчого документа до виконання складав період з 01.03.2013 по 01.03.2014 року.

Ліквідатором банкрута було встановлено виходячи зі змісту листа від 21.09.2021 року № 5386/27160/0/03.2-09, від 27.01.2022 року № 4581 та інформації про ВП-спецрозділ, щодо виконавчого провадження № 40827804, що виконавчий документ було пред`явлено на примусове виконання 19.11.2013 року, а повернуто 25.12.2015 року виконавчий документ було повернуто стягувачу за постановою на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме щодо боржника порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Тобто, виконавчий документ первісно було пред`явлено на виконання в межах встановленого строку і на примусовому виконанні безперервно виконавчий документ перебував в період з 19.11.2013 по 25.12.2015 рік.

Разом з цим, ліквідатором банкрута було встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 27.04.2011 року було порушено провадження у справі № 5015/2298/11 про банкрутство приватного підприємства «Реліквія», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.06.2011 року № 5015/2298/11 було введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника.

Тобто, повернення виконавчого документа в рамках виконавчого провадження №40827804 було зумовлене саме порушенням провадження у справі №5015/2298/11 про банкрутство ПП «Реліквія» та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.

3 цього слідує, що строк пред`явлення наказу господарського суду Львівської області від 08.04.2013 року № 5015/3650/12 перерваний протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів в межах справи № 5015/2298/11 про банкрутство ПП «Реліквія».

Разом з цим, ухвалою господарського суду Львівської області від 31.05.2019 року у справі № 5015/2298/11 було припинено процедуру санації ПП «Реліквія», затверджено мирову угоду, а провадження у справі №5015/2298/11 припинено.

Таким чином, дія мораторію у справі про банкрутство було припинено з 31.05.2019 року і з вказаної дати була знята встановлена законом заборона на звернення стягнення на майно боржника.

Відтак, відлік строку пред`явлення наказу господарського суду Львівської області від 08.04.2013 року № 5015/3650/12 до примусового виконання після його переривання розпочався з 31.05.2019 року.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного та з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, вбачається, що строк пред`явлення наказу господарського суду Львівської області від 08.04.2013 року №5015/3650/12 на виконання з урахуванням переривання такого строку, встановлюється періодом з 31.05.2019 по 31.05.2022 року (три роки з дня повернення виконавчого документа стягувану).

Тобто, станом на момент подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа строк пред`явлення наказу від 08.04.2013 року № 5015/3650/12 на виконання не сплив.

Відповідно до п. 19.4 Розділ XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши заяву та подані документи, суд дійшов висновку про задоволення заяву про видачу дубліката наказу.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 19.4 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі N 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі N 916/215/15-г).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа. Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент видачі наказу суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року.

Згідно з п. 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, положення п. 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом (постанова Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі №5016/149/2011).

Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду.

Натомість, як вже було зазначено раніше, ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу, які ним наведені у поданій заяві. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, зокрема містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 234, 329, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про видачу дубліката наказу у справі №5015/3650/12 задоволити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області у справі № 5015/3650/12 від 08.04.2013 року про стягнення з Приватного підприємства Реліквія(79053, м. Львів, вулиця Володимира Великого, 71, квартира 76; ідентифікаційний код 31291589) на користь Спільного українськонімецького підприємства Маркому формі Товариста з обмеженою відповідальністю (04053, м. Київ, провулок Нестеровський, будинок 7/9; ідентифікаційний код 1436457) 13 082,66 основного боргу та 1609,50 грн. судового збору.

3. Дублікат наказу направити стягувачу- Спільно українсько - німецькому підприємству МАРКОМ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ (04053, м. Київ, провулок Нестеровський, будинок 7/9; ідентифікаційний код 1436457) в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича ( АДРЕСА_1 ).

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.