ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку підготовчого провадження

16 лютого 2022 року м. ХарківСправа № 922/5016/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківжилбуд", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 258444,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Харківжилбуд", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором підряду № 286-15/20 від 31.07.2020 в розмірі 258444,63 грн., з яких: 208445,67 грн. - сума попередньої оплати; 32268,83 грн. - пеня; 17730,13 грн. - сума штрафу. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою від 10.01.2022 відкрито провадження у справі № 922/5016/21 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.02.2022 о 11:00 год.

28.01.2022 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 2039).

28.01.2022 відповідачем надано до суду клопотання про витребування доказів (вх. № 2032), в якому просить суд витребувати у АТ «Завод «Електроважмаш» наступні документи та інформацію:

- належним чином засвідчену копію заявки відповідача на в`їзд транспортного засобу відповідача (спеціалізований вантажний самоскид, ТК-G3309СС, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) для завезення матеріалів з відповідною відміткою про дозвіл такого в`їзду;

- належним чином засвідчену копію журналу реєстрації в`їзду і виїзду автотранспорту, з інформацією про в`їзд та виїзд транспортного засобу Відповідача (спеціалізований вантажний самоскид, ТК-G3309СС, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) за вересень 2020 року;

- інформацію з електронних реєстрів служби безпеки позивача (з усіх прохідних позивача в тому числі транспортної прохідної) за період з 28.08.2020 по 31.12.2021 щодо переміщення транспортного засобу відповідача (спеціалізований вантажний самоскид, ТК-G3309СС, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та співробітників відповідача.

11.02.2022 позивачем надано до суду заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів (вх. № 3336).

11.02.2022 позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов (вх. № 3337), яка долучена до матеріалів справи.

У судове засідання 16.02.2022 представники сторін не з`явились, про причину неявки суд не повідомили.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У відповідності до приписів ст. 81 ГПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З аналізу матеріалів справи та поданого заявником клопотання, з посиланням на зазначені процесуальні норми, вбачається, що клопотання не відповідає приписам ст. 81 ГПК України, щодо форми та змісту клопотання про витребування доказів.

Так, суд виходить із того, що однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є неможливість самостійно подати необхідні для розгляду справи докази. При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

За оцінкою суду, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості самостійно подати докази (докази звернення до позивача, відмова позивача в наданні відповідних доказів). Також заявником не наведено обставин, які може підтвердити кожний з доказів, або аргументів, які кожний конкретний доказ може спростувати.

Покладення судом за ініціативою однієї сторони обов`язку на іншу сторону щодо надання доказів на підтвердження своєї позиції є таким, що суперечить принципу рівності та змагальності, визначеному ст.ст. 7, 13 ГПК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація права на звернення до суду із заявами по суті справи є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. Тобто, підписання та/або подання процесуальних заяв є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва. (ухвали Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/19006/17, від 02 квітня 2018 року у справі № 911/3215/17, від 08 серпня 2018 року у справі № 905/1082/17 свідчить про аналогічну позицію Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі №917/751/19 від 09.06.2020 дійшов висновку, що надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Роблячи такий висновок, судом було зазначено, що за загальним правилом цивільного законодавства самопредставництво - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) або уповноваженого члена колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Це корелюється з приписами ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, якою передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порівняльний аналіз зазначеної норми та ст. 56 ГПК України, дає змогу говорити, що законодавець передбачив можливість підтвердити повноваження адвоката здійснювати представництво юридичної особи на підставі довіреності. Водночас таке застереження відсутнє щодо самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі, як законний представник в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі № 910/22324/16.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів (вх. №2032).

На даний час у справі № 922/5016/21 триває підготовче провадження.

Ч. 3 ст. 177 ГПК України визначено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання судом мети (завдання) підготовчого провадження задля забезпечення прав учасників справи, належної підготовки справи для розгляду по суті, приймаючи до уваги сплив строку проведення підготовчого провадження, суд, керуючись ч. 3 ст. 177 ГПК України, вбачає за доцільне, за власною ініціативою, продовжити вищевказаний строк проведення підготовчого засідання на 30 днів, до 12 квітня 2022 року та, у відповідності до приписів п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України, відкласти підготовче засідання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 177, п. 3 ч. 2 ст. 183, ст.ст. 232, 233, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 12 квітня 2022 року.

Відкласти підготовче засідання на 16.03.2022 об 12:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під`їзд, 3-й поверх, зал № 352.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 16.02.2022.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/5016/21