номер провадження справи 32/8/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22.02.2022 справа № 908/3688/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Колодій Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви в письмовому провадженні без виклику сторін

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд. 35)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 5405,61грн.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява № 9552 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжелектропостачання» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . В якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 3552,53грн за період березень 2019 - жовтень 2019, суму пені в розмірі 1190,73грн за з 03.07.2019 по 26.09.2021, суму 3% річних в розмірі 208,39 за період з 03.07.2019 по 26.09.2021, суму інфляційних втрат в розмірі 453,96 грн за період з 01.09.2019 по 31.07.2021.

16.12.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заяв про стягнення заборгованості в сумі 5405,61грн.

16.12.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, позовну №908/3688/21 розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

06.01.2022 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків та надано докази сплати судового збору у встановленому порядку.

Ухвалою суду від 10.01.2022 запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

Відзив на позовну заяву відповідач суду не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була повернута з адреси відповідача з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжелектропостачання» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з березня по жовтень 2019року.

Звертаючись до Господарського суду позивач зазначає, що виходячи із змісту заяви про приєднання від 18.12.2018, споживача з 01.01.2019 до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» на умовах Договору про постання електричної енергії № 9027 від 09.07.2008, відповідачем у даному спорі є саме фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що заява - приєднання від 18.12.2018 підписана Фізичною особою ОСОБА_1 , тобто відповідача у даній справі звернувся до позивача в статусі фізичної особи для укладення договору про приєднання до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії».

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

При цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частинами другою, третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства в сукупності є суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Судом встановлено, що у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність на підставі власного рішення: дата запису : 29.12.2014.

18.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Запоріжжяоблеренго» з заявою - приєднання електроустановки як фізична особа без статусу підприємця.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини першої статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу.

Відповідно до частини другої статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статусу підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Позивач у позовній заяві зазначає, що «між ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 (далі відповідач або споживач) укладено Договір № 9027 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) шляхом підписання заяви-приєднання, оплати виставленого рахунку (копія банківської виписки про часткову сплату боргу додається), споживання будь-якого обсягу електричної енергії, за адресою розташування електроустановки; кафе, АДРЕСА_2 , ЕІС-код точки 62Z4087 (копія листа ОСР додається)».

Але, як вже зазначалось дана заява підписана споживачем ОСОБА_1 , як фізичною особою. За текстом заяви приєднання, договір про надання послуг з розподілу вважається укладеним з 01 січня 2019…

Предметом спору є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію фізичною особою, за період з березня 2019 по жовтень 2019 з урахуванням штрафних санкцій, а не за період тоді як відповідач перебував у статусі фізичної особі підприємця.

Посилання позивача на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єктна господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єктна підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14144цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), судом не може бути прийнята за аналогією у даному спорі, оскільки як вже зазначалось заява була подана фізичною особою і договір вважається укладеним з 01.01.2019.

Крім того, у своїй вимозі до відповідача № 5420 від 24.04.2020 позивач сам посилається на те, що «Згідно з п. 8 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (редакція станом на 01.01.2019 року) між ФО ОСОБА_1 та ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» з 01.01.2019р. укладено договір про постачання електричної енергії №9027 шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.». Всі долучені до матеріалів справи позивачем рахунки на оплату адресовані Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а не господарського.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, те, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а не господарського, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 231, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , про стягнення 5405,61грн закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підписана 22.02.2022.

Суддя Н.А. Колодій