ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4771/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" (м. Вугледар Донецької області, 85670)
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Евгена Котляра, буд. 7)
простягнення 101 950, 98 грн
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Лаврова М.А., довіреність №б/н від 17.01.2022 року.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" про стягнення збитків у розмірі 101 950,98 грн.

Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року позовну заяву Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" (вх. № 4771/21) залишено без руху. Встановлено Державному підприємству "Шахта ім. М.С. Сургая" строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

13.12.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 29302) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4771/21. Справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 13.01.2022 року. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення - протягом 3 днів з дня отримання відповіді на відзив.

10.01.2022 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 275) (а.с. 87-92).

Ухвалою суду від 13.01.2022 року задоволено клопотання (вх. № 276 від 10.01.2022 року) відповідача про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд справи по суті на 01.02.2022 року.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом з розгляду справи по суті оголошено перерву до 15.02.2022 року.

Уповноважений представник позивача у призначене судове засідання 15.02.2022 року не з`явився, відповіді на відзив не надав, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке судом долучено до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 15.02.2022 року представник відповідача надав усні заперечення проти позовних вимог, та просив суд, відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд спору. Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача у судове засідання обов`язковою, суд дійшов висновку про те, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, заслухавши представника позивача, та дослідивши подані суду докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, 21.10.2019 року між Державним підприємством "Шахта ім. М.С. Сургая" (позивач) та Акціонерним товариством Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" було укладено договір № 431/10 про поставку вугілля, дія договору до 31.12.2020 року.

За твердженнями позивача, 05.05.2021 року за залізничною накладною № 48324123 у залізничному вагоні №№ 61773636, 67692103, 60407517 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 31).

05.05.2021 року за залізничною накладною № 48327084 у залізничному вагоні №№ 6588342, 58140518, 67706010, 60327640 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 33).

05.05.2021 року за залізничною накладною № 48327043 у залізничному вагоні №№ 67193813, 67672337, 61020418, 67192203, 67846659, 67846659, 60612314, 65725558, 67702951, 60919479 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 34).

05.05.2021 року за залізничною накладною № 48319685 у залізничному вагоні №№ 68604925, 665809824, 65491821, 67881086, 61836136, 67890970, 68743657, 65487522, 60685161, 57183863 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 35).

06.05.2021 року за залізничною накладною № 48344642 у залізничному вагоні №№ 6783953, 65303760, 67905968, 67154237, 67915728, 66176330, 67920041, 67681544, 60041167 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 32).

07.05.2021 року за залізничною накладною № 48354047 у залізничному вагоні №№ 60913514, 65286916, 67665463, 63663322, 67900944, 65941346, 68746031, 68717925, 66450438, 66933672, 67906420, 60241775, 65887325 на станцію Лиман Півд. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська на адресу ПАТ «Центренерго» був відвантажений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200 відправник позивач. Вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с. 36).

Позивач зазначає, що з метою забезпечення збереження вантажу відповідно до пункту 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу на їх поверхню наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу. Конструкція відповідних пристроїв і установок, порядок ущільнення вантажів, застосування захисної плівки (емульсії), кріплення та маркування, що забезпечують збереження ті свідчать про відсутність втрати вантажу при перевезенні, визначається інструкцією, розробленою відправником та узгодженою з залізницею (пункт 7 правил).

Також, позивач зазначає, що останнім було вжито усіх необхідних заходів, щодо збереження та недопущення пошкодження вантажу. На станції відправлення згідно з накладними №№ 48324123, 48344642, 48327084, 48327043, 48319685, 48354047 залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів заявлено не було.

За твердженнями позивача. під час перевірки маси вантажу на станції Лиман южн. Південної залізниці було виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах, не відповідає масі, зазначеній відправником у накладній.

Відповідно до комерційного акту № 444002/62 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №№ 65725558, 60612314, 61020418, 67672337, які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 6572558 - 2210 кг., № 60612314 - 2280 кг., № 61020418 - 2600 кг., № 67672337 - 2160 кг., також при візуальному огляді вагонів №№ 65725558, 60612314, 61020418, 67672337 маркування було порушено (а.с. 37-38).

Відповідно до комерційного акту № 444002/63 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №№ 60041167, 67681544, 67920041, 66176330, 67915728, 67154237, 67905968, 65303760, 67683953, які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 60041167 - 2390 кг., № 67681544 - 3010 кг., № 67920041 - 2420 кг., № 66176330 - 2030 кг., № 67915728 - 2150 кг., № 67154237 - 2030 кг., № 67905968 - 2350 кг., № 65303760 - 2290 кг., № 10 кг., також при візуальному огляді вагонів №№ 60041167, 67681544, 67920041, 66176330, 67915728, 67154237, 67905968, 65303760, 67683953 маркування було порушено (а.с. 39-40).

Відповідно до комерційного акту № 444002/64 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №№ 67665463, 63663322, 67900944, 68746031, 66450438, 66933672, 67906420 які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 67665463 - 3120 кг., № 63663322 - 2240 кг., № 67900944 - 2860 кг., № 68746031 - 2430 кг., № 66450438 - 3500 кг., № 66933672 - 2390 кг., № 67906420 2650 кг., також при візуальному огляді вагонів №№ 67665463, 63663322, 67900944, 68746031, 66450438, 66933672, 67906420 маркування було порушено (а.с. 41-42).

Відповідно до комерційного акту № 444002/65 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №№ 68743657, 67890970, 65491821, 65809824, 68604925 які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 68743657 - 2680 кг., № 67890970 - 2270 кг., № 65491821 - 2200 кг., № 65809824 - 2230 кг., № 68604925 - 2590 кг., також при візуальному огляді вагонів №№ 68743657, 67890970, 65491821, 65809824, 68604925 маркування було порушено (а.с. 43-44).

Відповідно до комерційного акту № 444002/66 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №№ 67692103, 61773636 які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 67692103 - 2370 кг., № 61773636 - 2500 кг., також при візуальному огляді вагонів №№ 67692103, 61773636 маркування було порушено (а.с. 45-46).

Відповідно до комерційного акту № 444002/67 від 10.05.2021 року ст. Лиман Півд. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів № 60327640 які прибули на станцію 10.05.2021 року, при перевірці у даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: № 60327640 - 2630 кг., також при візуальному огляді вагонів 60327640 маркування було порушено (а.с. 47-48).

Також, позивач посилається на акт акту спільного приймання вугілля від 13.05.2021 року, у якому відображено окрему думку представника позивача, а саме: «з результатами переважки не згодна т.к. після навантаження вантажу вагани були ущільнені та марковані, що зазначено у залізничних накладних і прийнято УЗ. За фактом маркування відсутнє, поверхня вагона потоптана. (крім ж.д. вагонів зазначених у комерційних актах). Представник Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" Тяжкороб І.В.» (а.с. 29).

Вищевказані обставини за твердженням позивача, свідчать, що недостача вантажу сталася внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування, а комерційний акт з боку залізниці, підписано повноваженими особами. У зв`язку із чим, позивач звернувся із відповідним позовом до суду, про стягнення із відповідача збитків у розмірі 101 950,98 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з частиною 2 статті 908 Цивільного коедксу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Так, статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457 із відповідними змінами та доповненнями, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частини 1 статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 вищевказаного Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 101 950,98 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що залізницею всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства не було забезпечено збереження вантажу, під час його приймання для перевезення, і до моменту видачі одержувачу, у зв`язку із чим, позивач внаслідок недостачі вантажу поніс збитки на загальну суму 101 950, 98 грн. (а.с. 6 зворот).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. 3275 від 10.01.2022 року) зокрема зазначає, що вантаж у вагонах прибув на станцію призначення без ознак розкриття, втрати та течі вантажу при перевезенні. На думку відповідача, керуючись нормами статті 111 Статуту, можливо зробити висновок про відсутність відповідальності відповідача, а недостача вантажу, яка за зазначених обставин є наслідком неправильного визначення його маси, або недовантаження, порушення маркування за цих обставин свідчить про його неякісне (нечітке) нанесення позивачем.

Щодо наданого позивачем акту спільного приймання вугілля згідно умов договору № 111/6 від 03.03.2021 року зазначає, що акт є фіктивним, а відповідно до самого акту, особи, які беруть участь у прийманні вугілля, несуть відповідальність відповідно до законодавства за навмисне спотворення результатів приймання вугілля за кількістю. За твердженнями відповідача, відповідно до статті 129 Статут залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Також, відповідач заперечує щодо суми позовних вимог, та зазначає, що надана позивачем до позовної заяви довідка про вартість вугілля б/н від 19.11.2021 року не містить інформації про ціну за тону вугілля і за своїм змістом, по суті розрахунком вартості недостачі.

Позивачем у підтвердження своїх позовних вимог, надано до суду договір поставки вугілля № 02-21/ЕНЦ, укладений між постачальником Державним підприємством "Шахта ім. М.С. Сургая" та Державним підприємством "Укрвугілля". Проте, Державне підприємство "Укрвугілля" не є учасником договору перевезення накладної, а сам договір не підтверджує вартість відправленого вантажу, тому як за даних графи 15 накладних, постачання вантажу за спірними відправками, здійснювалось за іншим договором поставки, а саме за № 111/6 від 03.03.2021 року. У зв`язку із чим, просить суд, відмовити у замовленні позовних вимог (а.с. 87-92).

Суд дослідивши матеріали справи, та надані позивачем докази у підтвердження заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 101 950,98 грн., яку останнім нараховано у зв`язку із втратою (незбереженням) вантажу під час його приймання для перевезення, та до моменту видачі одержувачу, а саме за даними накладних № 48324123 від 05.05.2021 року, № 48344642 від 06.05.2021 року, № 48327084 від 05.05.2021 року, № 48327043 від 05.05.2021 року, № 48319685 від 05.05.2021 року, № 48354047 від 07.05.2021 року (а.с. 31-36) та відповідно до:

- комерційного акту № 444002/62 від 10.05.2021 року, вагони №№ 65725558 збитки у розмірі 3359,87 грн., 60612314 збитки у розмірі 3466,29 грн., 61020418 збитки у розмірі 3952,78 грн., 67672337 збитки у розмірі 3283,85 грн.;

- комерційного акту № 444002/63 від 10.05.2021 року, вагони №№ 60041167 збитки у розмірі 3565,35 грн., 67681544 збитки у розмірі 4490,25 грн., 67920041 збитки у розмірі 3610,10 грн., 66176330 збитки у розмірі 3028,31 грн., 67915728 збитки у розмірі 3207,32 грн., 67154237 збитки у розмірі 323028,31 грн., 67905968 збитки у розмірі 3505,67 грн., 65303760 збитки у розмірі 3416,16 грн., 67683953 збитки у розмірі 3893,54 грн.

- комерційного акту № 444002/64 від 10.05.2021 року, вагони №№ 67665463 збитки у розмірі 4438,21 грн., 63663322 збитки у розмірі 3186,40 грн., 67900944 збитки у розмірі 4068, 35 грн., 68746031 збитки у розмірі 3456, 68 грн., 66450438 збитки у розмірі 4978,75 грн., 66933672 збитки у розмірі 3399,78 грн., 67906420 збитки у розмірі 3769,63 грн.;

- комерційного акту № 444002/65 від 10.05.2021 року, вагони №№ 68743657 збитки у розмірі 3954,28 грн., 67890970 збитки у розмірі 3349,33 грн., 65491821 збитки у розмірі 3246,04 грн., 65809824 збитки у розмірі 3290,32 грн., 68604925 збитки у розмірі 3821,48 грн.;

- комерційного акту № 444002/66 від 10.05.2021 року, вагони №№ 67692103 збитки у розмірі 3496,88 грн., 61773636 збитки у розмірі 3688,69 грн., 60327640 збитки у розмірі 3 998, 40 грн. (відповідно до розрахунку позивача викладеного у позовній заяві а.с. 4-6).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що у підтвердження суми заявлених збитків, позивачем до матеріалів справи надано довідку про вартість вугілля № б/н від 29.11.2021 року (а.с. 15-16).

Проте, як вбачається із наданих позивачем до матеріалів справи документів, а саме накладних № 48324123 від 05.05.2021 року, № 48344642 від 06.05.2021 року, № 48327084 від 05.05.2021 року, № 48327043 від 05.05.2021 року, № 48319685 від 05.05.2021 року, № 48354047 від 07.05.2021 року, останні відповідно до пункту 15, були здійснені на виконання умов договору поставки № 111/6 від 03.03.2021 року. Також наданий позивачем до матеріалів справи акт спільного приймання вугілля, було підписано на виконання договору № 111/6 від 03.03.2021 року (а.с. 29, 31-36).

Позивачем також додано до матеріалів справи копію договору поставки вугілля № 02-21/ЕНЦ від 03.03.2021 року та копію специфікації № 3 від 29.04.2021 року до договору поставки вугілля № 02-21/ЕНЦ від 03.03.2021 року (а.с. 17-28).

З наданої позивачем довідки № б/н від 29.11.2021 року про вартість вугілля, також вбачається, що остання була видана щодо іншого договору поставки вугілля № 02-21/ЕНЦ від 03.03.2021 року (а.с. 15-16).

З аналізу вищенаведених документів слідує, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів у підтвердження вартості вугілля саме за договором № 111/6 від 03.03.2021 року, відповідно до якого була здійснена поставка вугілля, про що зазначено у пункті 15 накладних № 48324123 від 05.05.2021 року, № 48344642 від 06.05.2021 року, № 48327084 від 05.05.2021 року, № 48327043 від 05.05.2021 року, № 48319685 від 05.05.2021 року, № 48354047 від 07.05.2021 року (а.с. 31-36).

При цьому, розрахунок вартості збитків позивачем здійснено виходячи з довідки № б/н від 29.11.2021 року про вартість вугілля (договір поставки вугілля № 02-21/ЕНЦ від 03.03.2021 року) (а.с. 15-16).

Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості встановити вартість вугілля за комерційними актами та накладними, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості здійснити перевірку наданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення із відповідача збитків у розмірі 101 950,98 грн.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують заявлені вимоги, та які підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а саме, відомості щодо вартості вугілля за договором № 111/6 від 03.03.2021 року, відповідно до якого було здійснено поставку вугілля, про що було зазначено у вищевикладених накладних, позивачем до суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів у підтвердження заявлених позивачем до стягнення із відповідача збитків у розмірі 101 950,98 грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь - яких інших документів у підтвердження заявленої до стягнення суми збитків у розмірі 101 950,98 грн., позивачем в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, до суду надано не було.

Решта доводів сторін у справі, їх письмових пояснень, заперечень, доданих до матеріалів справи документів, були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд надавши оцінку наданим позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог доказів, із урахуванням наданих відповідачем заперечень на позовну заяву, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення збитків у розмірі 101 950,98 грн. є не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позивних вимог, судовий збір у даній справі у розмірі 2 270,00 грн. залишається за позивачем.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая" (85670, Донецька обл., м. Вугледар, );

відповідач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Евгена Котляра, буд. 7, ).

Повне рішення складено "21" лютого 2022 р.

Суддя О.О. Ємельянова