ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3296/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (вул. Соборна, буд. 216-А, м. Подільськ, Одеська обл., 66300)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Главчева Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 8253,21грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Главчева Віталія Вікторовича, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному в розмірі 8253,21 грн, з яких: 5600,00 грн сума боргу; 800,95 грн пені; 172,26 грн 3% річних; 1680,00 грн неустойки (штрафу).

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 28.08.2019 №24619 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Під час розгляду справи у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив суд їх задовольнити. Крім цього, представник позивача неодноразово звертався до суду із клопотаннями щодо розгляду справи за його відсутності (а.с.116-117, т.1; а.с.127-129, т.1).

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.11.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3296/21; ухвалено розглядати справу порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті у цій справі на "02" грудня 2021 о 14:30.

Під час розгляду справи судом оголошувались протокольні ухвали про перерву у судовому засіданні: 02.12.2021 - до 16 грудня 2021 о 16:00; 16.12.2021 - до 10 січня 2022 о 13:45; 10.01.2022 - до 27 січня 2022 о 15:00; 27.01.2022 - до 14 лютого 2022 о 17:00.

Крім цього, 10.01.2022 судом було постановлено окрему ухвалу щодо Одеської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» (ПВПЗ 44), у зв`язку з порушенням ними вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 05.03.2009 № 270, при виконанні обов`язків із зазначення причин невручення поштових відправлень №№ 845, 656 та № 819, здійснених на адресу відповідача.

У судовому засіданні 14.02.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

28.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Главчевим Віталієм Вікторовичем (покупець) був укладений договір поставки №24619 (а.с.43-46, т.1; далі - договір), згідно з п.1.1. якого покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця кондитерські вироби, спеції та інше (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах, визначених у договорі.

Відповідно до п.1.2., 2.1. договору кількість, асортимент, ціна та адреса доставки визначається у видаткових накладних (специфікаціях), які є невід`ємними частиною договору. Ціна на товар вказується у видаткових накладних і являється узгодженою сторонами за умови присутності печаток обох сторін договору. В цьому випадку видаткові накладні виконують функції специфікації. Якщо покупець являється фізичною особою-підприємцем, що не має печатки, - накладна посвідчується їх підписом або підписом уповноваженої особи з відміткою «працюю без печатки».

Згідно з п.п.2.4., 2.5. договору оплата товару здійснюється протягом 6 календарних днів з моменту прийняття товару покупцем відповідно до п.п.3.2.-3.6. договору. Оплата поставленого товару може здійснюватись у формі: безготівкового розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника; у формі готівкового розрахунку, шляхом внесення грошових коштів у касу постачальника (або іншим засобом, не забороненим законодавством); у разі здійснення розрахунку за допомогою третіх осіб, покупець передає грошові кошти за поставлений товар за домовленістю між ними та третьою особою або за договором доручення, згідно якого третя особа зобов`язується внести грошові кошти на розрахунковий рахунок або в касу постачальника.

За умовами п.п.3.1., 3.6. договору постачальник постачає товар у кількості та асортименті, обумовленому у видаткових накладних. Перехід права власності на товар здійснюється в момент передачі товару. Товар вважається поставленим з моменту його передачі від постачальника покупцю за видатковими накладними. Накладна оформлюється відповідно до умов діючого законодавства, підписується уповноваженими представниками сторін із зазначенням посади та П.І.Б., а також (за необхідності) з відповідною відміткою «працюю без печатки». Покупець підтверджує повноваження осіб, що завіряють своїм підписом факт прийняття товару на накладних. Для організації централізованих кільцевих поставок (за необхідності) дані представники, а також відтиски штампів (печаток) покупця вказується у Додатку №1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.6.2. договору у разі невиконання/неналежного виконання п.2.4. даного договору постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент порушення зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафні санкції застосовуються до покупця до повного погашення ним заборгованості.

Відповідно до п.6.3. договору за необґрунтовану відмову або ухилення від оплати продукції, за несвоєчасну оплату товару покупець виплачує постачальнику за вимогою останнього неустойку у вигляді штрафу, зокрема, у розмірі 30% від суми неоплаченого товару за прострочення оплати понад 30 календарних днів.

За змістом п.9.1. договору він вважається укладеним з моменту підписання повноваженими представниками сторін і діє протягом року. Якщо протягом місяця до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про свій намір припинити договірні відносини або переукласти договір на інших умовах, строк дії договору автоматично продовжується на кожен наступний рік і на тих же умовах. Припинення дії договору не звільняє жодну із сторін від відповідальності за його порушення або невиконання, що мало місце під час дії договору.

Доказів щодо виявлення наміру будь-якої із сторін щодо припинення договірних відносин або щодо переукладення договору на інших умовах матеріали справи не містять.

Додатком №1 до договору (а.с.47, т.1) сторонами затверджена додаткова інформація про покупця в якій, зокрема, відповідач засвідчив особисті дані та підписи осіб, яким довірено отримання товарно-матеріальних цінностей від позивача за видатковою накладною, що підтверджує факт передачі товару та надав відомості щодо адреси доставки товару. Зокрема, відповідач визначив осіб, які уповноважені ним на отримання товарно-матеріальних цінностей, а саме Собченко Т.І. та Шевченко Р.О.

Відповідно до видаткової накладної від 29.10.2020 №RDL00138080 позивачем було поставлено, а уповноваженою особою позивача Шевченко Р.О. прийнято товар на загальну суму 6042,40 грн (а.с.54-55, т.1).

Позивачем було направлено відповідачу претензію від 06.04.2021 №63/21 (а.с.58-60, т.1), в якій позивач вимагав здійснити оплату поставленого товару, зокрема, за накладною від 29.10.2020 №RDL00138080.

В рахунок оплати вартості поставленого позивачем товару за вищевказаною видатковою накладною відповідачем було сплачено позивачу кошти в загальному розмірі 442,40 грн, а саме: 23.06.2021 - 42,40 грн; 30.06.2021 - 200,00 грн; 14.07.2021 - 100,00 грн; 21.07.2021 - 100,00 грн. Вказане підтверджується наявними у справі касовими чеками (а.с.56, т.1), довідкою від 28.10.2021 №144/21 за підписом головного бухгалтера ТОВ "Рошен Де Люкс" (а.с.57, т.1), поясненнями позивача та не спростовано відповідачем. На підтвердження здійснення відповідачем іншої оплати в рахунок погашення заборгованості за спірною накладною матеріали справи доказів не містять.

За вищевикладених обставин судом встановлено, що станом на час вирішення спору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за поставлений останнім товар за видатковою накладною від 29.10.2020 №RDL00138080 по договору поставки від 28.08.2019 №24619 в розмірі 5600,00 грн. Іншого відповідачем не доведено.

Водночас, звертаючись до господарського суду з позовом до відповідача, позивач, окрім основного боргу в розмірі 5600,00 грн, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 800,95 грн пені, 172,26 грн 3% річних та 1680,00 грн неустойки (штрафу). Розрахунок спірних сум пені та 3% річних позивачем здійснено за загальний період з 05.11.2020 по 29.10.2021, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат (а.с.63-64, т.1). Неустойку (штраф) позивачем розраховано відповідно до умов п. 6.3. договору, а саме в розмірі 30% від суми невиконаного грошового зобов`язання - 5600,00 грн.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за отриманий від останнього товар за видатковою накладною від 29.10.2020 №RDL00138080 по договору поставки від 28.08.2019 №24619 в розмірі 5600,00 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично отриманий товар суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеня, штраф та 3% річних, розрахунок яких судом визнається вірним та обґрунтованим. При цьому відповідачем розрахунок позивача жодним чином не спростований.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" до Фізичної особи-підприємця Главчева Віталія Вікторовича слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 5600,00 грн основного боргу, 800,95 грн пені, 172,26 грн 3% річних та 1680,00 грн штрафу.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2270,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі №910/1344/19).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Так, звертаючись до господарського суду з позовом до відповідача, позивачем на виконання вимог ст.124 ГПК України було повідомлено суду, що понесені ним витрати у зв`язку з розглядом справи складаються, зокрема, з витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.64-69, т.1), 01.06.2020 між ТОВ «Рошен Де Люкс» (клієнт) та Адвокатським бюро «Ольги Славової» (Адвокатське бюро) був укладений договір про надання правової допомоги №01/06/20, відповідно до умов якого клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується її оплатити.

Додатком №1 до договору (а.с.70-71, т.1) між позивачем та Адвокатським бюро затверджені ставки (тарифи) адвокатського гонорару, зокрема, у справах по ГПК України вартість послуг з складення позовної заяви становить від 2500,00 грн або 5% від суми позову, але не менше 2500,00 грн.

28.10.2021 Адвокатським бюро був виставлений позивачу рахунок-фактура №5 на оплату послуг з надання правової допомоги за договором від 01.06.2020 №01/06/2020 - консультація, підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості з ФОП Главчева В.В. Вартість наданих адвокатом послуг згідно з цим рахунком становить 2500,00 грн (а.с.73, т.1).

Вищевказаний рахунок позивачем був повністю оплачений, що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням від 28.10.2021 №13740 (а.с.74, т.1).

29.10.2021 між позивачем та Адвокатським бюро був підписаний акт здачі-приймання наданих послуг (а.с.75, т.1), відповідно до якого останніми підтверджено, що адвокатом надані, а позивачем прийняті послуги вартістю 2500,00 грн з надання правової допомоги у період з 26.10.2021 по 29.10.2021, а саме консультація, підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості за договором поставки з ФОП Главчева В.В.

Проаналізувавши зміст поданих позивачем доказів, суд вважає, що надані адвокатом послуги цілком відповідають критерію реальності, дійсності, необхідності, розумності їх розміру та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а отже враховуючи відсутність в матеріалах справи клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги, суд не вбачає наявності підстав для відмови або зменшення розміру витрат, заявлених позивачем.

З врахуванням вищевказаного та приймаючи до уваги, що позов ТОВ «Рошен Де Люкс» судом було задоволено в повному обсязі, витрати позивача на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн слід покласти на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Главчева Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рошен Де Люкс" (вул. Соборна, буд. 216-А, м. Подільськ, Одеська обл., 66300, ) основний борг в сумі 5600 /п`ять тисяч шістсот/грн 00 коп, пеню в сумі 800 /вісімсот/грн 95 коп, 3% річних в сумі 172 /сто сімдесят дві/грн 26 коп, штраф в сумі 1680 /одну тисячу шістсот вісімдесят/грн 00 коп, судовий збір в сумі 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 2500 /дві тисячі п`ятсот/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2022 р.

Суддя Д.О. Бездоля