ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 лютого 2022 року Справа № 923/70/22

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАН АГРОДІМ", м. Луцьк

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України", с. Антонівка, Херсонська область

про стягнення заборгованості у сумі 156950,80 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАН АГРОДІМ» (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, оф.31, ) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України» (місцезнаходження: 75705, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Антонівка, вул. Студентська, 11, ) про стягнення відповідно до Договору № 170 від 02.09.2021 року заборгованості у розмірі 156950,80 грн, з яких 150 000,00 грн - сума основного боргу, 5 471,35 грн - інфляційні витрати, 1 479,45 грн - три проценти річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.02.2022 року до суду від позивача надійшов остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем. Так, позивач визначає загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.

04.02.2022 року до суду від позивача надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована тим, що після пред`явлення позивачем позову до суду, відповідачем погашено основну суму боргу.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмові заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 3 ст.231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана уповноваженою особою - представником позивача - адвокатом Т. С. Кравченко.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для прийняття вказаної відмови позивача від позову та, відповідно, закриття провадження у даній справі.

Частиною четвертою статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у заяві про відмову від позову, крім іншого просить суд вирішити питання про повернення Позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з Відповідача судові витрати, понесені Позивачем, пропорційно розміру добровільно задоволених Відповідачем позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат, суд дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

За подання позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1440 від 20.01.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом з тим відповідачем після пред`явлення позову задоволено вимоги позивача лише в частині сплати основного боргу в сумі 150000,00 грн, в решті ж вимог щодо стягнення 5 471,35 грн - інфляційних витрат, 1 479,45 грн - трьох процентів річних від простроченої суми відмова від позову є ініціативою позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позову, а саме у розмірі 1240,50 грн.

Оскільки спір виник з вини відповідача, сплачений судовий збір у розмірі 1185,56 грн. покладається на відповідача, пропорційно розміру добровільно задоволених відповідачем позовних вимог (сплата 150000,00 грн основного боргу становить95,5% ціни позову).

При цьому в решті сплачений судовий збір (в сумі 54,94 грн) залишається за позивачем, за відсутності підстав його стягнення в порядку ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, на виконання вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач надав суду остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи:

- правовий аналіз документів, якими оформлено господарські відносини Клієнта з Державним підприємством «Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України» (1 год) - 1000,00 грн;

- підготовка та подача до Господарського суду Херсонської області позовної заяви про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України» на користь Клієнта боргу та штрафних санкцій за договором поставки № 170 від 02.09.2021 (3,5 год) - 3 500,00 грн;

- підготовка та подача до Господарського суду Херсонської області заяви про відмову від позову про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України» на користь Клієнта боргу та штрафних санкцій за договором поставки № 170 від 02.09.2021 (1 год) - 1000,00 грн.

Суд зазначає, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 906/194/18).

Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАН АГРОДІМ» на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу надано копії наступних документів:

1) копію Договору про надання правової допомоги №16/09/2021 від 16.09.2021 (пунктами 3.1 та 3.5 Договору визначено, що сторони погоджують вартість наданої правової допомоги в Акті приймання-передачі наданих правничих послуг, а також можуть визначати в такому Акті порядок та строк її оплати);

2) копію Акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 31.01.2022 (пунктом 3 Акту визначено, що оплата послуг проводиться протягом 5 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду першої інстанції).

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн. є підтвердженим матеріалами справи, співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.

Натомість, відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Таким чином, витрати, на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру добровільно задоволених відповідачем позовних вимог (у розмірі 95,5 %), а саме у розмірі 5 252,50 грн.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 126, 129, 130, 191, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН АГРОДІМ» від позову.

2. Закрити провадження у справі № 923/70/22.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАН АГРОДІМ» (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, оф.31, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1240,50 грн, сплаченого на підставі платіжного дорученням № 1440 від 20.01.2022.

4. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України» (місцезнаходження: 75705, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Антонівка, вул. Студентська, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН АГРОДІМ» (місцезнаходження: 43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, оф.31, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 185,56 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 252,50 грн.

5. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку ст. 257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 18.02.2022.

Суддя В.П.Ярошенко