ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа №926/110/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді Бонк Т.Б.,

Суддів Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Кострик К.,

за участю представників учасників справи:

позивача- не з`явився,

відповідача -адвоката Галабурди Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» №9/3287 від 22.06.2021 (вх. суду від 24.06.2021 №01-05/2140/21)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.05.2021, повний текст рішення складено 02.06.2021,

та на додаткове рішення від 07.06.2021, повний текст рішення складено 09.06.2021

у справі №926/110/21 (суддя Миронюк С.О., м. Чернівці)

за позовом Фізичної особи-підприємця Віщука Володимира Васильовича, м. Чернівці

до відповідача Акціонерного товариства "Чернівціобленерго", м. Чернівці

про визнання незаконним та скасування рішення комісії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У січні 2021року ФОП Віщук В.В. звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до АТ "Чернівціобленерго"про визнання незаконним та скасування рішення комісії Чернівецького РЕМ АТ "Чернівціобленерго", що оформлене протоколом № 218 від 18.05.2018 з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією № 123379 від 01.09.2017.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.09.2016 у рамках кримінального провадження № 0000126 слідчим ГУ Національної поліції в Чернівецькій області проведено обшук орендованих позивачем приміщень за адресою м. Чернівці, вул. Комарова,33А та вилучено лічильник для фіксації та обліку електричної енергії марки «НІК 2303АРК1» № 0044800.

Через рік, 01.09.2017 представники відповідача на об`єкті позивача склали Акт № 123379 про порушення п. 3.2, 3.3 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 31.07.1996 №28 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ), а саме -порушення цілісності і фальсифікації пломб Держспоживстандарту та заводу виробника, що підтверджується висновком експерта № 0873-К від 09.06.2017, та пошкодження приладу обліку (виявлено ознаки зміни мікросхеми пам`яті лічильника), що підтверджено експертним висновком № 121 від 27.02.2017.

За результатом розгляду комісією відповідача вказаного акту згідно із протоколом № 218 від 18.05.2018 позивачеві вирішено нарахувати вартість не облікованої електроенергії на підставі п.п.3 п.2.1 Методики у розмірі 81538 кВт/год., що становить 147 272,99 грн.

Позивач вважає вказане рішення незаконним, посилаючись на наступне:

- позивач не отримував виклику на засідання комісії відповідача 18.05.2018 та вперше про її засідання дізнався лише у січні 2021року;

-в акті про порушення ПКЕЕ не зазначені відомості щодо того, який прилад обліку був знятий, як він був опломбований та де зберігався з моменту зняття до проведення експертизи;

- в порушення вимог п. 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, до проведення експертиз, за результатами яких складені висновок № 121 від 27.02.2017 та висновок експерта № 0873-К від 09.06.2017, не залучались представники Держспоживстандарту, а висновок № 121 від 27.02.2017 складений неатестованим судовим експертом ТОВ «Група інформаційної безпеки «ФС Груп» Главацьким С.П.;

-висновок № 121 від 27.02.2017 не містить беззаперечних підтверджуючих фактів зміни показів приладу обліку і що такі зміни є наслідком дій споживача, у ньому зазначено про невиявлення ознак конструктивних змін та про наявність ознак заміни мікросхеми пам`яті, що можуть змінити показання лічильника;

- під час проведення трасологічної експертизи, результати якої оформлені у висновку № 0873-К від 09.06.2017, не порівнювались дві свинцеві пломби із відповідними пломбувальними елементами Держспоживстандарту та заводу виробника;

-неправомірне застосування положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі - Методика) під час розрахунку вартості недоврахованої енергії в частині застосування коефіцієнту використання струмоприймачів К=0,75 та положень підпункту «в» п.2.5 Методики при визначенні потужності.

Також до позовної заяви позивач додав попередній орієнтовний розрахунок суми понесених витрат на правову допомогу, згідно з ким така становить 21 000,00грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.05.2021 у справі №926/110/21 позов задоволено. Скасовано рішення комісії Чернівецького РЕМ АТ "Чернівціобленерго", що оформлене протоколом № 218 від 18.05.2018 з розгляду акта про порушення ПКЕЕ №123379 від 01.09.2017. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 2270,00 грн судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що виявлене представниками відповідача порушення якимось чином вплинуло на показники лічильника, що свідчить про неповне дослідження відповідачем всіх обставин правопорушення та передчасність нарахування штрафної санкції. Зокрема, суд вказав, що експертний висновок № 121 від 27.02.2017 складений неатестованим судовим експертом, який не мав діючого свідоцтва про право на здійснення такої діяльності; що представники Держспоживстандарту до проведення відповідної перевірки не залучались; у цьому висновку зазначено, що ознак конструктивних змін приладу обліку не виявлено та вказано на ймовірну можливість управління режимами роботи наданого лічильника (ознаки заміни мікросхеми пам`яті). Зазначивши, що відповідно до вимог п.6.42 ПКЕЕ споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії, суд дійшов висновку, що ФОП Віщука В.В. не було належним чином повідомлено про дату і час засідання комісії із розгляду акта про порушення. Також суд вказав, що розрахунок вартості недорахованої електроенергії проведено з порушенням положень Методики, а саме: оскільки причин та підстав недопуску представників електропостачальника до об`єкту споживача в акті не зазначено, застосування коефіцієнта 0,75 відповідачем є недоведеним; оскільки в акті не зафіксовані факти щодо ненадання позивачем інформації про паспортні дані струмоприймачів, недопуску представників відповідача на територію об`єкта для перевірки інформації по сумарній максимальній потужності струмоприймачів та відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, відповідачем не доведено підстав застосування положень підпункту «в» при визначення потужності для розрахунку обсягу недорахованої електроенергії.

27.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.06.2021 задоволено заяву позивача та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Дослідивши надані позивачем договір про надання правової допомоги від 06.01.2021 з додатком, звіт про надану правову та професійну правничу допомогу від 27.05.2021 з детальним описом послуг, суд дійшов висновку про доведеність позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Відповідач не погодився з рішенням від 24.05.2021 та додатковим рішенням від 07.06.2021 суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що факт порушення споживачем умов експлуатації засобу обліку шляхом перепаювання мікросхем пам`яті зафіксований в акті про порушення ПКЕЕ від 01.09.2017 №123379 та висновку експерта №121 від 27.02.2017, які, на думку апелянта, є належними доказами, що виявлене порушення вплинуло на показники лічильника.

Факт належного повідомлення ФОП Віщука В.В. про дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення підтверджується наявним в матеріалах справи листом №515 від 04.05.2018, доказом надіслання якого є фіскальний чек від 04.05.2018.

Скаржник вважає помилковими висновки суду щодо порушенням ним положень Методики під час розрахунку вартості недоврахованої електроенергії, оскільки під час розрахунку він застосовав п.п. «б» п. 2.5 Методики (застосовано потужність, обчислену виходячи із струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки), а не п.п. «в» як зазначив суд першої інстанції. Крім того, зазначає, що коефіцієнт використання електрообладнання 0,75 ним застосовано правомірно, так як згідно з п.5 акту про порушення споживач не надав представникам електропостачальника переліку струмоприймачів та їх потужності згідно з паспортними даними і такі дії кваліфіковані відповідачем як недопуск для складання переліку струмоприймачів, внаслідок яких підлягає застосуванню коефіцієнт використання електрообладнання рівним 0,75.

В частині оскарженні додаткового рішення суду першої інстанції апелянт вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи та розміром виконаних адвокатом робіт. Посилаючись на неособливу складність даної справи, апелянт вказує що така не вимагала значної затрати часу для виконання великого обсягу юридичної роботи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.

Подальший рух справи викладено в ухвалах апеляційного суду.

Так, ухвалою від 25.01.2022 розгляд справи відкладено на 15.02.2022.

14.02.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі його представника. Крім того, у вказаному клопотанні позивач просить врахувати позицію Верховного Суду у подібній справі №926/1294/18.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

16.05.2013 ПрАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в особі відокремленого підрозділу Чернівецького району електричних мереж ПАТ «ЕК Чернівціобленерго» (постачальник) та ФОП Віщуком В.В. (споживач) уклали договір № 3834/4 про постачання електричної енергії(том 1,а.с. 31-40).

Згідно з п.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з дозволеною потужністю 280,6 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком №7.1 «Перелік місць встановлення електролічильників, за якими проводиться розрахунок за відпущену електроенергію, включаючи субспоживачів», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.3.6 договору встановлено, що споживач (позивач) зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників відповідача за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Відповідно до п.4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електричної енергії, розрахованої виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання, у разі, зокрема. Пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу приладів обліку, інших умов визначених методикою.

У п. 4.2.4 договору сторони узгодили, що позивач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження.

Як вбачається з додатків №№ 3, 14 до договору його умовами регулюються відносини сторін щодо постачання електричної енергії на об`єкті що орендується позивачем, який розташований на вул. Комарова,33А в м.Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.08.2016 у справі № 727/6432/16-к в рамках проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 05.02.2016, ухвалено надати слідчим СУ ГУ Національної поліції в Чернівецькій області, Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУ Національної поліції в Чернівецькій області дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень за адресою: вул. Комарова,33а, власником яких є ТОВ «Торгово-виробнича фірма «НИВА», де здійснює підприємницьку діяльність ФОП Віщук В.В., з метою відшукання та вилучення, зокрема, лічильника марки «НІК 2303АРК1» № 0044800, інших приладів фіксування показників електроенергії, використаних та невикористаних пломб, документів та цифрових носіїв, на яких міститься інформація щодо несанкціонованого втручання в роботу програмного забезпечення приладів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечуються сторонами 01.09.2016 проведено обшук на об`єкті споживача та вилучено лічильник марки «НІК 2303АРК1» № 0044800, у зв`язку з чим проведено його заміну на проведення якої видано відповідний наряд №64116 від 01.09.2016(том 1,а.с. 54-57).

01.09.2017 на об`єкті, що орендує позивач, представниками відповідача за участю представника споживача Колініченка А.В., складено Акт № 123379 про порушення ПКЕЕ, яким зафіксували порушення позивачем пунктів 3.2, 3.3 ПКЕЕ, а саме: пошкодження цілісності (фальсифікації) пломб державного стандарту та заводу виробника, що підтверджено висновком №0873-К від 09.06.2017, а також пошкодження приладу обліку, іншій дій споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку згідно з експертним висновком №121 від 27.02.2017. Виявлено ознаки зміни мікросхеми пам`яті, що може змінити показники лічильника, може змінити (видалити) зафіксовані події в журналі лічильника.

В п.5 акту про порушення «Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи» вказано- визначити перелік струмоприймачів та їх потужностей згідно з паспортними даними не можливо у зв`язку з ненаданням даних споживачем.

Дозволена потужність споживання відповідно до умов договору-38кВт.

Час роботи струмоприймачів протягом доби-24год 7 днів на тиждень.

У п.8 акту зазначено, що за виявленими порушеннями споживачу необхідно з`явитись в Чернівецький РЕМ на засідання комісії по розгляду актів про порушення 13.09.2017 о 10год каб. 210.

Представник споживача Колініченка А.В. виклав зауваження до вказаного акту, в яких зазначив, що згідно з протоколом обшуку та подальшого огляду слідчим не було виявлено жодних порушень цілісності пломб; згідно з висновком експерта доступ до лічильника не був виявлений, а експертиза носить ймовірний характер; схема електропостачання зроблена за відсутності засобу обліку, що унеможливлює встановлення яким чином було підключено лічильник.

В матеріалах справи наявна копія висновку експерта № 121 від 27.02.2017 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126, складеного експертом ТОВ «Група інформаційної безпеки» Главацьким С.П. за результатом виконання комп`ютерно-технічної експертизи лічильника марки «НІК 2303АРК1» № 0044800(том 1, а.с. 68-74).

Відповідно до вказаного висновку ознак конструктивних змін наданого на експертизу лічильника не виявлено. В наданому лічильнику виявлені ознаки кустарного перепаювання мікросхем пам`яті, які ймовірно можуть вплинути на відтворення точності обчислення споживаної потужності та збереження інформації. Заміна мікросхеми пам`яті може змінити показання лічильника, може змінити зафіксовані події в журналі лічильника.

Також, в матеріалах справи наявний висновок експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.06.2017 №0873-К, складеного експертом Корнецьким Є.Г. за результатом виконання судової трасологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000126(том 1,а.с.58-67).

Так, згідно з вказаним висновком на експертизу надано, зокрема, паперовий конверт, в якому містяться дві свинцеві пломби з лічильника «НІК 2303» № 0044800, який вилучений під час обшуку 01.09.2016 у ФОП Віщука В.В. за адресою вул. Комарова, 33а.

Відповідно до вказаного висновку в процесі порівняльного дослідження наданої на дослідження пломби з контактними поверхнями, на яких наявні рельєфні написи «НіК електроніка» та «NіК», зняті з лічильника «НІК 2303» № 0044800, з експериментальними пломбами, отриманими в процесі відтиску плашками з рельєфними написами «НіК електроніка» та «NіК», які попередньо вибрані з числа вилучених від час обшуку житла підозрюваного Клюса В.В. встановлено, що відтиски (рельєфні написи) «h 0 9 тризуб», «ІІІ», «NіК», «НіК електроніка» на поверхнях двох металевих (свинцевих) захисних пломб, які зняті з лічильника «НІК 2303» № 0044800 01.06.2016, залишені одним із пломбувальних елементів (металевими плашками) з рельєфними написами «h 0 9 тризуб», «ІІІ», «NіК», «НіК електроніка», що вилучені у Клюса В.В.

Листом №1174 від 13.09.2017 ПрАТ «Чернівціобленерго», адресованому позивачу, повідомило, що у зв`язку з відсутністю кворуму членів засідання з розгляду актів про порушення ПКЕЕ(в тому числі акту№ 123379) -не відбудеться. На поданій суду копії зазначеного листа міститься підпис Колініченка А.В.

В матеріалах справи наявний лист-запрошення ПрАТ «Чернівціобленерго» №615 від 04.05.2018, адресований позивачу, в якому зазначено, що засідання з розгляду акту про порушення №123379 відбудеться 18.05.2018 з 10.00год до 16.00год(том 1,а.с. 112).

Як доказ надіслання зазначеного листа відповідач надав копію фіскального чека від 04.05.2018.

За результатами розгляду акту № 123379 від 01.09.2017 комісією електропостачальника прийнято рішення, оформлене протоколом №218 від 18.05.2018, про здійснення нарахування вартості необлікованої електроенергії згідно з п.п.3 п.2.1 Методики у розмірі 81538 кВт/год, що становить 147 272,99 грн(том 1,а.с. 26).

Визначаючи розмір вартості, комісія відповідача виходила з наступного:

-кількість днів, протягом яких відбувалось споживання з порушенням ПКЕЕ- 3роки(з 02.09.2013 по 01.09.2016) через відсутність технічних перевірок за період порушення;

-коефіцієнт використання струмоприймачів- 0,75, у зв`язку з неможливістю визначити перелік струмоприймачів та їх потужність згідно з паспортними даними через ненадання їх споживачем;

-потужність визначена із замірів навантаження усіх струмоприймачів на максимальній потужності у зв`язку з ненаданням споживачем паспортних даних струмоприймачів.

18.05.2018 відповідач виставив відповідний рахунок №218 від 18.05.2018 на суму 147 272,99грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи опису вкладення до листа від 29.05.2018 копії протоколу засідання комісії №218, розрахунок вартості за актом про порушення №123379 та рахунок на оплату №218 надіслано позивачу на адресу вул. Салтикова-Щедріна,18/8(том 1,а.с. 115).

Як вбачається з матеріалів справи, у рудні 2020року адвокат позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання інформації про засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ№123379 від 01.09.2017 та про прийняте комісією рішення, у відповідь на який позивач листом від 30.12.2020 №9/3862 повідомив про прийняте 18.05.2018 комісією електропостачальника рішення про нарахування вартості необлікованої електроенергії (том 1,а.с. 21).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Як вбачається з матеріалів, що на час проведення перевірки і складання акта про порушення від 01.09.2017 діяли Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442.

Постанова від 31.07.1996 № 28 втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 N 312.

Відтак при вирішенні даного спору підлягають застосуванню Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, із змінами і доповненнями (далі - ПКЕЕ), які були чинними станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до підпунктів 5, 15-16 пункту 8.1 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору; контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці (п. 6.41 ПКЕЕ).

Пунктом 6.42 передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення, визначається обсяг та сума завданих споживачем збитків.

Відповідно до пункту 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (у редакції чинній на час складання акту про порушення ПКЕЕ ), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика), застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Методика застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення, зокрема- пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо). У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті порушень фактом пошкодження пломб та/або засобів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується (п.п. 3 п. 2.1 Методики).

В пункті 3.2 ПКЕЕ зазначено, що відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (пункт 3.3 ПКЕЕ).

Пунктом 6.38 ПКЕЕ передбачено, що за результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.

Відповідно до 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

Пунктом 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 № 122, факти пошкодження приладів (систем) обліку, пломб на приладах, а також факти втручання в їх роботу, що призвели до заниження показань, встановлюються спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Враховуючи те, що питання необхідності проведення експертизи приладу обліку спеціалізованими організаціями, які мають право на виконання таких робіт, передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 № 122, факт втручання споживача в роботу приладу обліку, що призвело до зміни показників приладів обліку електричної енергії, має бути підтверджено відповідною експертизою.

З огляду на наведене, до моменту встановлення факту втручання споживача в роботу приладу обліку, що призвело до зміни показників приладів обліку, енергопостачальник не має підстав для здійснення нарахувань відповідно до Методики без наявності відповідних висновків спеціалізованих організацій.

Таким чином, пошкодження приладів обліку, пломб, а також факти втручання в їх роботу, які призвели до зміни показів приладів обліку здійснюються спеціалізованими організаціями (криміналістичні центри МВС України, Науково-дослідні інститути судових експертиз тощо), які мають право на виконання таких робіт (подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15.05.2019 у справі № 926/1189/18).

Судом першої інстанції встановлено, що при проведенні перевірки представниками відповідача за участю представника позивача на об`єкті споживача встановлено порушення ПКЕЕ - пошкодження цілісності (фальсифікації) пломб державного стандарту та заводу виробника, що підтверджено висновком №0873-К від 09.06.2017, а також пошкодження приладу обліку, іншій дій споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку згідно з експертним висновком №121 від 27.02.2017.

На підставі п.6.41 ПКЕЕ складено акт про порушення ПКЕЕ №123379 від 01.09.2017. Представник споживача підписав акт із зауваженнями, вказавши про свою незгоду з актом у зв`язку з тим, що згідно з протоколом обшуку та подальшого огляду слідчим не було виявлено жодних порушень цілісності пломб; згідно з висновком експерта доступ до лічильника не був виявлений, а експертиза носить ймовірний характер; схема електропостачання зроблена за відсутності засобу обліку, що унеможливлює встановлення яким чином було підключено лічильник.

Згідно з п. 3.31 ПКЕЕ розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації.

Пунктом 3.3 ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

За результатами розгляду акта про порушення ПКЕЕ №123379 від 01.09.2017. комісія відповідача з розгляду актів прийняла рішення, оформлене протоколом №218 від 18.05.2018, згідно з яким споживач порушив п.п. 3.2, 3.3 ПКЕЕ -порушення цілісності та фальсифікації пломб Держспоживстандарту та заводу виробника, а також пошкодження приладів обліку, інші дії споживача, що призводять до зміни показів приладів обліку.

Як вбачається зі змісту оспорюваного рішення відповідача, підставою для нарахування вартості недоврахованої електроенергії згідно з п.2.1 Методики стали висновок №0873-К від 09.06.2017, складений за результатом виконання комп`ютерно-технічної експертизи лічильника, та висновок судової трасологічної експертизи пломб №121 від 27.02.2017.

Як вказано вище, пунктом 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії передбачено, що факт пошкодження приладів обліку, пломб на приладах, а також факти втручання в їх роботу, що призвели до заниження показань - встановлюється спеціалізованими організаціями, які мають право на проведення відповідної перевірки із залученням представників Держспоживстандарту.

Однак, як вбачається зі змісту зазначених висновків №0873-К від 09.06.2017 та №121 від 27.02.2017, до проведення експертизи представники Держспоживстандарту не залучались.

Крім того, відповідно до п. 3.30 ПКЕЕ експертиза засобу обліку в частині дослідження його відповідності нормованим метрологічним характеристикам та умовам експлуатації здійснюється у присутності уповноважених представників власника засобу обліку або організації, яка відповідає за його збереження, постачальника електричної енергії, електропередавальної організації, представника територіального органу, уповноваженого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, на проведення державних приймальних і контрольних випробувань і повірки засобів вимірювальної техніки та на проведення атестації методик виконання вимірювань, що використовуються у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду.

Водночас з висновку №121 від 27.02.2017 вбачається, що при проведенні експертного дослідження лічильника №0044800 не був присутнім представник позивача, як і не були присутніми представники постачальника електричної енергії, територіального органу, уповноваженого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, на проведення державних приймальних і контрольних випробувань і повірки засобів вимірювальної техніки та на проведення атестації методик виконання вимірювань, що свідчить про порушення вимог п. 3.30 ПКЕЕ та прав споживача.

Крім того, висновок № 121 від 27.02.2017, складений Главацьким С.П., який згідно з даними з Реєстру атестованих судових експертів, що міститься на Веб-сайті Міністерства юстиції України, станом на 27.02.2017 не був атестованим судовим експертом та не мав діючого свідоцтва про право на здійснення такої діяльності.

Також у вказаному висновку відсутні беззаперечні та достеменно підтверджені факти зміни показників приладу обліку, а лише зазначено, що виявлені ознаки кустарного перепаювання мікросхеми пам`яті можуть вплинути на спотворення точності обчислення споживаної потужності та збереження інформації; заміна мікросхеми пам`яті може змінити показання лічильника, може змінити зафіксовані події в журналі пам`яті лічильника.

Він також не встановлює факту пошкодження цілісності лічильника ( у висновку зазначено про відсутність конструктивних змін лічильника).

У постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №911/3160/17, від 13.10.2020 у справі №926/1299/19 вказано, що необхідною умовою для застосування п.п. 3 п.2.1 Методики (на підставі якого у даній справі відповідач кваліфікував порушення позивача) є наявність зв`язку між виявленим фактом пошкодження приладу обліку чи фактом вручання в його роботу та наявністю зміни показів приладу обліку.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що зазначений висновок беззаперечно та достименно не підтверджує факту зміни показів лічильника, а лише є припущеннями, що такі зміни можливі (така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.10.2018 у справі №926/3467/17, від 14.08.2018 у справі №926/1294/18).

Відтак в силу вимог ст. 76 ГПК України висновок експертного дослідження №121 від 27.02.2017 не може бути належним доказом та не може бути покладений в основу рішення комісії про донарахування вартості необлікованої електроенергії.

Водночас, в матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які б підтверджували факт зміни показів приладів обліку.

Щодо висновку судової трасологічної експертизи №0873-К від 09.06.2017, відповідно до якого встановлено, що відтиски (рельєфні написи) «Ь 0 9 ПТ тризуб»,«III», «МК» та «НіК електроніка» на поверхнях двох металевих (свинцевих) захисних пломб, що зняті з лічильника «НІК 2303АРК1» № 0044800, що вилучені 01.09.2016 під час обшуку позивача, залишені одним із пломбувальних елементів (металевими плашками), що вилучені у гр. ОСОБА_1 , пославшись на який відповідач у акті про порушення вказав про пошкодження цілісності (фальсифікації) пломб державного стандарту та заводу виробника, апеляційний суд вважає обгрунтованими вказівки місцевого суду, що у вказаному висновку не зазначено про проведення відповідних досліджень щодо порівняння вилучених свинцевих пломб із відповідними пломбувальними елементами з Держспоживстандарту та заводу виробника.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що в силу п.2.1 Методики сам по собі акт про порушення ПКЕЕ від 01.09.2017 за відсутності належних висновків експертизи не може бути доказом порушення позивачем ПКЕЕ, про які вказано в акті, та підставою для застосування до позивача Методики.

З урахуванням наведеного апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення комісії про нарахування позивачу вартості не облікованої електроенергії неправомірним. З огляду на встановлену судом безпідставність рішення відповідача про нарахування позивачу вартості не облікованої електроенергії, колегія суддів не надає оцінки доводам сторін щодо правильності проведення розрахунку вказаної вартості згідно з Методикою (зокрема щодо застосування коефіцієнт використання електрообладнання рівним 0,75).

В апеляційній скарзі скаржник також оскаржує додаткове рішення від 07.06.2021, яким задоволено заяву позивача та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Так, в апеляційній скарзі вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи та розміром виконаних адвокатом робіт.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 вказав, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси позивача представляв адвокат Семенюк Р.Д. на підставі договору про надання правової допомоги від 06.01.2021, умовами п.3.1 якого передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує складає 20 000,00грн.

Відповідно до Звіту наданої правової допомоги від 27.05.2021 позивачу надані наступні послуги, а саме: ознайомлення з матеріалами справи та визначення правової позиції (5год), підготовка позовної заяви (5год), виготовлення та оформлення та оформлення додатків до позовної заяви (1год), участь у судових засіданнях 09.02.2021, 25.02.2021, 11.03.2021, 22.03.2021, 15.04.2021, 26.04.2021, 19.05.2021, 24.05.2021, підготовка та оформлення заяви про розподіл судових витрат (3год). Загальний розмір наданих послуг (правової допомоги) становить 20 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Семенюк Р.Д. від імені позивача подав позовну заяву на 11арк та оформив відповідні додатки на 72арк; був присутнім у 8 судових засіданнях суду першої інстанції та подав заяву про розподіл судових витрат на 6арк. з додатками.

З огляду на викладене, враховуючи предмет позову (визнання незаконним та скасування рішення комісії позивача щодо нарахування вартості недоврахованої електроенергії в сумі 147 272,99грн) колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу дійсними, необхідними та співмірними зі складністю цієї справи та наданим обсягом послуг у суді, а відтак, що такі є обґрунтованими та розумними.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.05.2021 та додаткове рішення від 07.06.2021 у справі №926/110/21 ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для їх скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» №9/3287 від 22.06.2021 (вх. суду від 24.06.2021 №01-05/2140/21) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.05.2021 та додаткове рішення від 07.06.2021 у справі №926/110/21 -залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2022

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя О.І. Матущак

суддя Г.Г. Якімець