ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3654/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства Дружба народів (67211, Одеська обл., Іванівський р-н, с. Червонознам`янка(п), вул. Генерала Плієва, буд. 12, )

про стягнення 201053,17 грн. -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Іванченко І.В., діє на підставі довіреності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Вовк Віталій Вікторович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства Дружба народів про стягнення 201053,17 грн., з яких: 197350 грн. основного боргу, 2597,07 грн. інфляційних втрат та 1106,10 грн. 3% річних.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором виконання робіт від 28.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 14.01.2022 о 10:45. Ухвалою суду від 14.01.2022 відкладено розгляд справи на 01.02.2022 об 11:45.

01.02.2022 за вх.№2847/22 та №2848/22 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, а саме: докази сплати основного боргу, які залучено судом до матеріалів справи.

Судове засідання призначене на 01.02.2022 не відбулось у зв`язку з проведенням оперативних заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі суду, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 01.02.2022 судове засідання призначено на 08.02.2022 о 15:00.

У судовому засіданні 08.02.2022 судом у протокольній формі з метою забезпечення сторонам по справі належних їм процесуальних гарантій на отримання доступу до суду та повної реалізації процесуальних прав винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 15.02.2022 о 15:15.

15.02.2022 за вх.№4369/22 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу.

У судовому засіданні 15.02.2022 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі в частині стягнення розміру основного боргу, що складає 197350 грн., у зв`язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу, на підтвердження чого були надані платіжні доручення №2851 від 30.11.2021 на суму 30000 грн. та №3039 від 28.12.2021 на суму 167350 грн. Таким чином, на розгляді суду залишаються позовні вимоги про стягнення 2597,07 грн. інфляційних втрат та 1106,10 грн. 3% річних.

У судове засіданні 15.02.2022 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа №916/3654/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України, з урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив:

28.07.2021 між Приватним сільськогосподарським підприємством Дружба народів (замовник, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Вовк Віталієм Вікторовичем укладений договір на виконання робіт по збиранню врожаю, відповідно до якого виконавець зобов`язується на території сільгоспугідь замовника виконати сільськогосподарські роботи по збиранню врожаю на пальному замовника - за кількістю, якістю, в строки та на умовах, що наведені в договорі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець виконуватиме роботи на умовах та в обсягах: найменування с/г культури - зернові; площа - 300 га.; плановий початок і закінчення робіт - 29.07.2021-15.08.2021; ціна робіт за 1 гектар - 850 грн.; загальна вартість робіт - згідно акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з п.1.4 договору роботи по збиранню врожаю будуть виконуватись технікою відомості, про яку вказано у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору.

За п.3.3 договору оплата здійснюється перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт в наступному порядку: 10% від загальної вартості робіт - через 10 календарних днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт; 40% від загальної вартості виконаних робіт - до 30.08.2021; 50% від загальної вартості виконаних робіт - до 30.09.2021.

У відповідності до п.3.4 договору сторони домовились, що їхні представники здійснюватимуть щоденний облік обсягу виконаної роботи шляхом підписання відомостей, на підставі яких представники сторін підписують акт передачі-приймання виконаних робіт або при закінченні обсягів виконаної роботи.

Згідно з п.7.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В матеріалах справи наявний акт надання послуг №1 від 14.08.2021 за договором від 28.07.2021, відповідно до якого виконавцем були надані послуги замовнику по збиранню врожаю пшениці на загальну вартість 247350 грн.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №2212 від 13.10.2021 про сплату ПСП Дружба народів на користь позивача 50000 грн. із призначенням платежу «за послуги по збиранню врожаю зг. рах. №1 від 14.08.2021, без ПДВ».

Несплата відповідачем решти суми наданих послуг стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення основного боргу, а також нарахованих на нього 3% річних та інфляційних втрат.

В процесі розгляду справи судом у протокольній формі закрито провадження у справі в частині стягнення розміру 197350 грн. основного боргу у зв`язку зі сплатою його відповідачем, на підтвердження чого надані платіжні доручення №2851 від 30.11.2021 на суму 30000 грн. та №3039 від 28.12.2021 на суму 167350 грн. Таким чином, на розгляді суду залишаються позовні вимоги про стягнення 2597,07 грн. інфляційних втрат та 1106,10 грн. 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором на виконання робіт по збиранню врожаю від 28.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Таким чином, загальна сума виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт виходячи з наявних матеріалів справи склала 247350 грн., з яких відповідачем до подання позову сплачено 50000 грн., про що свідчить відповідне платіжне доручення; залишок основного боргу у сумі 197350 грн. сплачено відповідачем в процесі розгляду судом господарської справи.

Таким чином, на розгляді суду наявні позовні вимоги про стягнення з відповідача 2597,07 грн. інфляційних втрат та 1106,10 грн. 3% річних, щодо яких господарсбкий суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт порушення відповідачем умов договору на виконання робіт по збиранню врожаю в частині здійснення оплати за договором, перевіривши розрахунки позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, приймаючи також до уваги ненадання відповідачем контррозрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича про стягнення з відповідача 2597,07 грн. інфляційних втрат та 1106,10 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про повернення позивачу 745,81 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №1054 від 25.11.2021 на загальну суму 3015,81 грн., на суму понад мінімально встановлений розмір судового збору, з урахуванням часткового закриття судом провадження у справі за заявленими позовними вимогами на суму сплаченого відповідачем основного боргу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Дружба народів (67211, Одеська обл., Іванівський р-н, с. Червонознам`янка(п), вул. Генерала Плієва, буд. 12, ) на користь Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2597 /дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім/ грн. 07 коп. інфляційних втрат, 1106 /одну тисячу сто шість/ грн. 10 коп. 3% річних та 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

3.Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Вовк Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 745 /сімсот сорок п`ять/ грн. 81 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №1054 від 25.11.2021 на загальну суму 3015 /три тисячі п`ятнадцять/ грн. 81 коп., яке міститься в матеріалах справи №916/3654/21.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2022 р.

Суддя Ю.С. Бездоля