ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/964/21
Провадження №16/913/964/21
За позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ
до відповідача фізичної особи-підприємця Мирошниченко Романа Миколайовича, м. Рубіжне Луганської області
Суддя Шеліхіна Р.М.,
Секретар судового засідання Соколенко Ю.О.,
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 17.01.2022 об 11 год. 20 хв.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.01.2022 відкладено судове засідання на 14.02.2022.
У судове засідання 14.02.2022 представники сторін не прибули.
Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи будь-яких інших заяв по суті від відповідача в даній справі не надходило.
Згідно ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.
Управлінням Укртрансбезпки у Сумській області затверджено графік роботи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю на території Сумської області у липні 2020 року, в тому числі на ділянці дороги а/д Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка 292 км (а.с. 24).
Відповідно до Направлення на рейдову перевірку від 06.07.2020 №008334 посадових осіб Управління Укртрансбезпки у Сумській області було направлено для проведення рейдової перевірки транспортних засобів, що здійснюють перевезення вантажів автомобільним транспортом на а/д Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка 292 км +000 м. з 06.07.2020 по 10.07.2020 (а.с. 23).
Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області, відповідно до акту від 07.07.2020 №180820, на пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі а/д Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка 292 км було здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки VOLVO номерний знак НОМЕР_1 (а.с.15).
За результатами вказаного контролю складено Акт від 07.07.2020 №0008923 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів (а.с.13), яким зафіксовано перевезення вантажу (кровельний матеріалів б/у) ОСОБА_1 з водієм ОСОБА_2 за маршрутом: м. Суми Луганська область, м. Попасна (446 км), яким зафіксовано повну масу транспортного засобу - 38,15 т, навантаження на 1 (передню) одиничну вісь транспортного засобу 7,25 т, навантаження на 2 одиничну вісь 12,15 т (при нормативно допустимих навантаженнях на задню одиничну вісь у 11 т) та на строєну вісь 3 6,5 т, 4 6,25 т, 5 6,0 т, про що було складено довідку від 07.07.2020 № 0020583 про результати здійснення габаритно - вагового контролю (а.с.12).
Актом №180820 від 07.07.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від встановлено, що 07.07.2020 під час перевірки транспортного засобу - автомобіля марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_1 з причепом марки VIBERTI реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено порушення перевезення вантажу згідно ТТН від 07.07.2020 № 07/07 (кровельні матеріали) з порушенням вагових параметрів встановлених п.22.5 ПДР на 10,45%, навантаження на одиночну вісь складає 12,15 т. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» де вказано, що перевезення вантажу з порушенням габаритно-вагових параметрів встановлених законодавством від 10% до 20% включно, без відповідного дозволу (а.с. 15).
До акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень складено Розрахунок від 07.07.2020 №0008929 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого нарахована плата за проїзд у розмірі 361,26 євро (а.с.14).
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист був отриманий ОСОБА_1 23.07.2020 (а.с. 21).
Відповідач, незважаючи на обов`язок протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, не сплатив суму, нараховану на підставі акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.07.2020 №180820 за проїзд вантажного автомобілю з перевищеними нормативними ваговими параметрами в розмірі 361,26 євро.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до ч. 12 ст. 6 вказаного закону, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частинами 1 та 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції, чинній на час проведення перевірки) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги визначено», що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 (далі - Порядок №879).
Згідно з п.п. 2 п. 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса, або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
За змістом п. 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, унормовано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював перевезення вантажу за маршрутом: а/д Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка 292 км +000 м із перевищенням встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень, оскільки нормативно допустиме навантаженнях на задню одиничну вісь не повинно перевищувати 11 т, в той час як фактичне навантаження на 2 (задню) одиничну вісь становить 12,15 т., що підтверджується Актами №0008929 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 07.07.2020 та Актом від 07.07.2020 №180820 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів становить 10,45%.
Згідно з п. 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Пунктами 26, 27 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
Відповідно до п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Пунктами 37, 41 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.
У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п. 30 Порядку №879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:
П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,
де П - розмір плати за проїзд;
Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду;
Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;
Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду;
В - відстань перевезення, кілометрів.
Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.
Відповідно до п. 31 1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що розмір плати за проїзд позивачем визначено відповідно до вимог зазначених вище норм Порядку №879 та відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879.
Розрахунок розміру плати за проїзд був здійснений наступним чином:
П=0,27 (розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду) * 446 (відстань перевезення,км) * 3 (перевищення на одиночну вісь транспортного засобу становить понад від 10% до 40%, а саме: 10,45%) = 361, 26 євро.
Положеннями п.п. 26-27 Порядку №879 встановлено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
У відповідності до п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.
У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
При цьому, п.п. 37, 41 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.
Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 17.02.2022.
Суддя Ріта ШЕЛІХІНА