ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2022м. ДніпроСправа № 904/40/22
за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіонального відділення "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 8926,20 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіонального відділення "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду, завдану нестачею вантажу у розмірі 8926,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на адресу позивача було направлено кокс доменний груповою відправкою за залізничною накладною №45019676 у вагоні №56236474. Під час видачі вантажу вантажоодержувачу, який прибув груповою відправкою, виявилася нестача вантажу на 1500 кг. Із врахуванням норми природної втрати загальна вартість недостачі вантажу становить 8926,20 грн. з ПДВ.

Відповідач у запропонований строк не скористався правом на подання відзиву на позов. Копію ухвали суду від 10.01.2022 регіональне відділення "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" отримало 11.01.2022, а Акціонерне товариство "Українська залізниця" 18.01.2022. Відтак, строк на подання відзиву на позов сплив 26.01.2022 та 02.02.2022 відповідно.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд звертає увагу, що строк для подання відзиву на позов, навіть з урахуванням поштового пробігу, закінчився до введення воєнного стану на території України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування встановлення обставин перевезення вантажу, обставин втрати вантажу, визначення вартості втраченого вантажу, наявність вини відповідача у втраті вантажу.

22.08.2018 між Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (покупець) та Приватним акціонерним товариством "Южкокс" (постачальник) укладено договір №08-27/18, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати , а покупець прийняти та оплатити коксову продукцію (ресурси).

Згідно з п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів вказується у специфікаціях до договору, що є його невід`ємною частиною.

У відповідності з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється по цінам, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказані у Специфікаціях та включають до себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Пунктом 10.2 договору з урахуванням додаткової угоди №5 від 23.12.2020 передбачено, що цей договір вступає в силу 22.08.2018 і діє до 31.12.2021.

Відповідно до п.1 Специфікації № 44 (Додаток № 44) від 01.11.2021 до договору №08-27/18 від 22.08.2018 (далі-Специфікація № 44) Приватне акціонерне товариство "Южкокс" зобов`язується поставити Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"10 000 т. коксу доменного ТУ У 19.1 -6:2013 КДУ 3 на суму 164597280,00 грн. з ПДВ.

04.11.2021 на виконання договору та Специфікації № 44 на адресу позивача (вантажоодержувача) було направлено кокс доменний (далі-вантаж) груповою відправкою за залізничною накладною №45019676 (основний перевізний документ), у тому числі у вагоні №56236474. Вантаж перевозився залізницею - Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до місця призначення (станція Запоріжжя-Ліве).

Перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі, при відвантаженні його маса була визначена відправником шляхом зважування на вагонних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень. Вантаж навалом, промаркований у формі усіченої призми.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/1806 від 07.11.2021 про наявність виїмки, а саме у комерційному акті №460005/1806 від 07.11.2021 зафіксовано, що вагон № 56236474 вантажопідйомністю 69 т прибув поїздом № 2451. Вагон у технічному стані справний.

У розділі "Д" (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено, що на підставі акту загальної форми № 47131 від 06.11.2021 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, приймальником поїздів Кочубей О.Ю., прийомоздавальником заводу Закаблук Є.В., слідчим Заводського ВП Ямпольською Ю.В., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226194, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 088, огляд-перевірка 01.10.2021р. За документом значиться 2 напіввагона загальною масою 92550кг, у вагоні № 56236474 значиться тара 22750кг, нетто 47850 кг. Фактично виявилось брутто 69100кг, тара з документу 22750кг, нетто 46350 кг, що менше документу на 1500 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою вище рівня бортів 30 см. У перевізному документі значиться маркування у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1-7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050 см, шириною 130 см, глибиною 20-30 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений1 вантаж. Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Вартість вантажу складає 13 698,90 грн. (без ПДВ) за 1 т, що підтверджується рахунком-фактурою Приватного акціонерного товариства "Южкокс" №94338139 від 04.11.20081.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля (у вологому стані) становить 2% маси, зазначеної в перевізному документі.

З урахуванням зазначеної норми, загальна недостача партії вугілля у вагоні №56236474 складає 9719,36 грн. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі:

1 500 кг (виявлена недостача) - 927 кг (норма недостачі) = 573 кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

13 698,90 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури № 94338139 від 04.11.2021 р.) х 0,573 т (розмір недостачі) = 7849,46 грн. (вартість недостачі без ПДВ).

У той же час, позивач просить стягнути з відповідача 7438,50 грн. без ПДВ (8926,20 грн. з ПДВ), з розрахунку втрати вантажу у розмірі 543 кг., що є його правом.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції коксу доменного у спірних вагонах слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 8926,20 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіонального відділення "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 8926,20 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49605, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, ідентифікаційний код 00191230) вартість нестачі вантажу у розмірі 8926,20 грн. (вісім тисяч дев`ятсот двадцять шість грн. 20 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2022

Суддя О.М. Крижний