ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.03.2022 м. ДніпроСправа № 904/9419/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Київ

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Криворізький національний університет, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим на тих самих умовах і на той же строк, шляхом оформлення додаткового договору

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "Київстар" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3859-ОД від 20 січня 2010 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській області продовженим на тих самих умовах і на той же строк, а саме на 1 рік, тобто з 20 листопада 2018 року по 19 листопада 2019 року, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна від 20 січня 2010 року №12/02-3859-ОД (із змінами) в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській та ПАТ "Київстар" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3859-ОД від 20 січня 2010 року строком на 1 рік, з 20.01.2010 по 19.01.2011. В подальшому договір оренди неодноразово продовжувався шляхом укладення до договору оренди додаткових угод - до 19.12.2013, 19.12.2015, 19.11.2018. Регіональне відділення вважає договір оренди припиненим з 20.11.2018, у зв`язку з чим звернулося з позовом до суду про стягнення неустойки та виселення з орендованого приміщення (справа № 904/8244/21). Позивач не погоджується з позицією відповідача, вважає договір оренди автоматично продовженим на той же строк на тих самих умовах. При цьому позивач посилається на положення статті 284 Господарського кодексу України, ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-ХІІ від 10.04.1992. Зазначає, що листа повідомлення про припинення договору у зв`язку із закінченням строку його дії, не отримував. ПАТ "Київстар" звернувся до відповідача з листом від 19.12.2018 щодо продовження дії договору оренди на 2 роки 11 місяців. Оскільки відповідач не висловив своїх заперечень стосовно поновлення договору оренди, а позивач продовжив користуватися орендованим майном, сплачувати орендну плату, у орендаря є всі підстави розраховувати на поновлення договору в силу закону.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що додатковою угодою від 17.03.2016 договір оренди продовжено по 19.11.2018 включно. Згідно п.10.1. договору в редакції від 17.03.2016, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди, якщо це не суперечить чинному законодавству України. Регіональне відділення рекомендованим листом з повідомленням від 18.10.2018 № 11-02-06785 повідомило орендаря, що договір оренди державного майна буде припинений з 20.11.2018, просило повернути орендоване майно за актом приймання-передачі. Відповідач вважає помилковим посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі № 910/5410/19, так як в цій постанові йдеться про автоматичне продовження договору оренди лише за умови відсутності заперечень щодо продовжень однієї із сторін.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з відповідачем стосовного того, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3859-ОД від 20 січня 2010 року припинився 20 листопада 2018 року. За приписами статті 764 Цивільного кодексу України, статті 284 Господарського кодексу України і частини 2 статті 17 Закону України №2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року, необхідною умовою для продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, є відсутність заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору. Тобто, автоматичне поновлення договору на строк, який був раніше встановлений договором не суперечить чинному Законодавству України та фактично такі умови були погоджені сторонами у п.10.1 спірного договору.

Відповідно до умов п.7.3 договору, орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря, не пізніше ніж за 30 діб про свій намір щодо завершення, припинення або розірвання даного договору. Відповідач не надав суду доказів відправлення у встановлений умовами договору строк листа №11-02-06785 від 18 жовтня 2018 року про припинення дії договору оренди.

Також позивач зазначає, що сторони у своїх відносинах по договору постійно застосовували автоматичне продовження терміну дії спірного договору. Так, за періоди з 20 січня 2013 року по 19 грудня 2015 року договір був пролонгований додатковою угодою від 19 квітня 2013 року; з 20 грудня 2015 року по 19 листопада 2018 року договір був пролонгований додатковою угодою від 17 березня 2016 року. Отже додаткові угоди на пролонгацію договору були укладені пізніше, хоча орендні відносини автоматично продовжувались, орендна плата сплачувалась, ніхто не вимагав від орендаря повернення майна та РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, ніхто не заперечував проти продовження договору без укладання додаткової угоди на майбутній період.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 справу № 904/9419/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Криворізький національний університет; відкладено підготовче засідання у справі на 14.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022 закрито підготовче провадження у справі №904/9419/21 та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 01.03.2022.

Судове засідання 01.03.2022 не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Частинами першою та другою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану, задля забезпечення безпеки представників сторін, про дату, час та місце розгляду справи буде повідомлено додатково ухвалою суду.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкласти розгляд справи №904/9419/21 по суті.

2. Про дату, час та місце розгляду справи повідомити сторін додатково ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили 09.03.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва