РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2022Справа № 910/3262/16

За позовом ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш»

(ідентифікаційний код: 13504334)

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

при звільненні у розмірі 49 356,78 грн

у межах справи № 910/3262/16

За заявою Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (ідентифікаційний код: 25605170) Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська Сталепаливна Компанія» (ідентифікаційний код: 39758946)
до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (ідентифікаційний код: 13504334)
про банкрутство
Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (надалі - відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 49 356,78 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем, однак останній, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, не вчасно провів повний розрахунок з позивачем, у зв`язку з чим виникла необхідність у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 (суддя: Яковенко А.В.) було прийнято заяву ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати у розмірі 49 356,78 грн до розгляду в межах справи № 910/3262/16, призначено розгляд заяви на 08.02.2017 14:23, зал № 3, зобов`язано розпорядника майна надати суду письмові відомості та підтверджуючі дані щодо розміру заборгованості з виплати заробітної плати та інших супутніх платежів, що випливають з трудових правовідносин з ОСОБА_1 , а також відповідні пояснення, копію ухвали направлено позивачу, відповідачу та розпоряднику майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 (суддя: Яковенко А.В.) відкладено розгляд заяви у судовому засіданні на 29.03.17 о 14:21, зал № 3, зобов`язано боржника надати відзив на позовну заяву, копію ухвали направлено заявнику, боржнику та розпоряднику майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 (суддя: Пасько М.В.) було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі в межах справи № 910/3262/16, вирішено розглядати позов за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) зі стадії відкриття провадження у справі, встановлено відповідачу (боржнику) та розпоряднику майна боржника строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, попереджено відповідача (боржника) та розпорядника майна боржника, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України), встановлено строк для подання позивачем (заявником) відповіді (заперечення) на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов (у разі подання відзиву), повідомлено сторін, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 07.06.18.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.05.2018 була направлена на адреси сторін.

03.04.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку.

13.06.2018 через відділ діловодства суду від розпорядника майна боржника ПрАТ «Азовзагальмаш» арбітражного керуючого Шистопала П.М. надійшов відзив, в якому останній вважає за можливе визнати позовні вимоги про стягнення середнього заробітку у розмірі 49 356,78 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Азовзагальмаш» з 04.07.2007 по 05.10.2015, що підтверджується копією трудової книжки.

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.02.2016 було задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за період з листопада 2014 по жовтень 2015 у розмірі 67 456,59 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 24083,73 грн, з утриманням ПАТ Азовзагальмаш з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Вказане рішення набрало законної сили 19.02.2016.

Сума заборгованості за заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.02.2016 була частково погашена відповідачем 29.09.2016, однак повного розрахунку з позивачем проведено не було, тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення середнього заробітку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

За своєю суттю середній заробіток це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.12 у справі № 6-139цс12).

У постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-76цс14 суд дійшов висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, чинним законодавством покладено на роботодавця, який перебуває у процедурах банкрутства, обов`язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Як роз`яснено п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача з 02.02.2016 по 29.09.2016 складає: 297,33 х 166 днів = 49 356,78 грн.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 49 356,78 грн.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 116, 117 Кодексу Законів про працю України та статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (87535, Донецька область, місто Маріуполь, площа Машинобудівельників, 1, ідентифікаційний код: 13504334) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 49 356,78 грн (сорок дев`ять тисяч триста п`ятдесят шість гривень 78 коп) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Омельченко