номер провадження справи 22/53/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.02.2022 Справа № 908/3434/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.
Представники учасників справи:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
Розглянувши у судовому засіданні матеріали заяви вих. № б/н від 31.01.2022 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3434/21
про стягнення 81 721, 72 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.01.2022 у справі № 908/3434/21 суддею Ярешко О.В. позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група задоволено повністю, стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ) на користь Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Українська страхова група (вул. Федорова Івана, буд. 32-А, м. Київ, 03038, ) 81721 (вісімдесят одну тисячу сімсот двадцять одну) грн. 72 коп. страхового відшкодування, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

На виконання вказаного рішення, 14.02.2022 судом виданий відповідний наказ.

07.02.2022 до суду від позивача надійшла заява вих. № б/н від 31.01.2022 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група про ухвалення додаткового рішення у даній справі, згідно якої просив стягнути з відповідача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2022, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.02.2022 у справі № 908/3434/21 заяву вих. № б/н від 31.01.2022 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Судове засідання з розгляду заяви призначено на 17 лютого 2022. Встановлено відповідачу строк до 15.02.2022 включно (з урахуванням поштового пробігу кореспонденції) для подання суду письмового заперечення/пояснення щодо заяви з доказами направлення іншій стороні. Учасники справи повідомлені про розгляд справи та призначене судове засідання.

У судове засідання 17.02.2022 представники сторін не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням того, що матеріали справи є достатніми, сторони у судове засідання не викликалися, частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для ухвалення додаткового рішення, неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 17.02.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали заяви суд вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно пункту 9 частини 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З дотриманням вказаних приписів законодавства позивачем у позовній заяві зазначено, що у зв`язку з розглядом справи позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05.11.2018, укладеного між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Українська страхова група (клієнт за договором) та Адвокатським бюро «Гедз» (адвокатське об`єднання за договором), за умовами якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Для надання правової (правничої) допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає Гедз Юлію Володимирівну (п.п. 1.1, 1.3).

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору, за надання правової (правничої) адвокатським бюро клієнт оплачує гонорар, розмір якого визначається додатком до договору. Правова (правнича) допомога, що надається адвокатським об`єднанням, оплачується клієнтом у гривнях, шляхом щомісячного переказу суми, зазначеної в додатку до договору, без ПДВ.

До зазначеного договору сторони 09.09.2020 уклали додаток № 4, відповідно до якого клієнт перераховує на розрахунковий рахунок адвокатського бюро гонорар, розмір якого становить 3000,00 грн. за кожну справу. Клієнт перераховує гонорар адвокатському бюро не пізніше 3-х робочих днів після надання адвокатським бюро акту виконаних робіт та рахунку до нього.

Згідно з підписаним між ПрАТ Страхова компанія Українська страхова група та АБ «Гедз» акту від 17.11.2021 виконаних робіт по договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05.11.2018, Адвокатським бюро «Гедз» у зв`язку з необхідністю звернення до суду з позовними заявами було надано клієнту правничу допомогу, зокрема, по страховій справі щодо ТОВ «Компрессор Інтернешнл» (договір КАСКО № 28-2805-20-00131), яка включала наступні дії: консультацію з клієнтом щодо порядку та строків звернення з позовом до суду; підготовку позовної заяви для подачі до суду. Клієнт за виконану роботу сплачує адвокатському бюро гонорар, передбачений умовами договору у розмірі 3000,00 грн. за кожну справу (страхову справу), що в загальному розмірі становить 27000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 3889 від 18.11.2021 позивач перерахував Адвокатському бюро «Гедз» 27000,00 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено копію довіреності № 0130-123 від 23.10.2021, виданої Гедз Ю.В., та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6153 від 09.08.2018 Гедз Ю.В.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

До матеріалів справи представник позивача долучив акт від 17.11.2021, в якому міститься детальний опис наданих адвокатським бюро послуг у даній справі.

Судом ухвалою від 08.02.2022 був встановлений відповідачу строк (до 15.02.2022 включно, з урахуванням часу поштового пробігу кореспонденції) для подання письмового заперечення/пояснення щодо заяви. Відповідач не заявив клопотання про неспівмірність витрат позивача на оплату послуг адвоката та про зменшення цих витрат, проти стягнення витрат не заперечив.

Судом встановлено, що АБ «Гедз» надані послуги, зазначені у вказаному вище акті, зокрема, адвокатом Гедз Ю.В. підписано позовну заяву, за якою відкрито провадження у даній справі, копії усіх долучених до позовної заяви доказів засвідчені адвокатом Гедз Ю.В.

Розмір гонорару за надання правової допомоги визначений у договорі та додатку до нього у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатським бюро часу.

Згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. за рахунок відповідача, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група про ухвалення додаткового рішення задовольняється судом повністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група (вул. Федорова Івана, буд. 32-А, м. Київ, 03038, ) 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 22.02.2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко