ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 лютого 2022 року Справа № 903/929/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автооптима"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вог Ресурс

про стягнення 274252грн 50коп

за відсутності сторін

встановив: 12.11.2021 ТОВ "Автооптима" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ Вог Ресурс (відповідача), в якому просив стягнути з відповідача 274252,50грн основної заборгованості, а також 4113,80грн. сплаченого судового збору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажу згідно укладеного договору №4-16/11/2020СГ від 16.11.2020 про надання транспортних послуг з перевезення Скрапленого газу (СГ), додаткової угоди №2 від 15.03.2021 до цього договору , договорів-заявок, ТТН та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

Ухвалою суду від 16.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

06.12.2021р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/7410/21), в якому заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що долучені позивачем до матеріалів справи ксерокопії разових договорів - заявок не підписані Замовником та не містять печатки ТОВ «ВОГ РЕСУРС», що виключає правову підставу для виникнення у Виконавця зобов`язання з перевезення вантажу за договором. Зазначена в позові вартість перевезень є необумовленою, непогодженою та непідтвердженою сторонами, тому ТОВ «ВОГ РЕСУРС» не зобов`язане її оплачувати, що свідчить про безпідставність позовних вимог. Крім того, матеріали справи не містять підписаних сторонами актів виконаних робіт, що виключає обов`язок відповідача здійснювати розрахунок з позивачем. Відсутність цих документів підписаних обома сторонами, свідчить про недотримання позивачем, передбаченого договором порядку. Враховуючи наведене, відсутнє документальне підтвердження вартості послуг (погоджена та підтверджена сума обома сторонами), без якого ціна позову не може вважатись обґрунтованою, оскільки в товарно-транспортних накладних вартість послуг не вказана.

Ухвалою суду від 14.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 14.02.2022. Встановлено сторонам строк до 31.12.2021р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу. Докази направлення подати суду.

10.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вих.№170 від 28.12.2021), в якій останній просить задовольнити позовну заяву та провести підготовче засідання без участі представника позивача. Позивач зазначає, що на виконання Договору та на підставі разових договорів-заявок, отриманих від Замовника засобами електронного зв`язку, що відповідає приписам п. 1.4. Договору, Виконавцем доставлено транспортний засіб до місця завантаження, отримано у пунктах зберігання на користь ТОВ «ВОГ РЕСУРС» матеріальні цінності та здійснено перевезення вантажу за визначеним у Договорах-заявках маршрутах, в місті розвантаження прийнято без зауважень, що підтверджується виписаними у місці завантаження ТТН. З метою виконання вимог п. 1.8. Договору, Виконавцем складено та направленр на підписання з урахуванням Додатковою угоди № 2 від 15.03.2021р. до Договору вартості перевезення за 1км шляху, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.05.2021р. за №№ ОУ-000214 на суму 78 030,00грн., ОУ-000215 на суму 16 042,50грн., ОУ-000216 на суму 35 392,50, ОУ-000217 на суму 12 960,00грн., ОУ-000218 на суму 76230,00грн., та №0У- 000220 на суму 55 597,50грн. від 20.05.2021р. з зазначенням узгодженого у Договорах- заявках маршруту руху та кілометражу на загальну суму 274252,50грн. з яких ПДВ скла дає 45 708,75грн., перелічені Акти направлені електронною поштою, станом на 16.06.2021р. Акти не підписані, а оплата по ним не проведено, що стало підставою для зве рнення ТОВ «АВТООПТИМА» до ТОВ «ВОГ РЕСУРС» з відповідною претензією-вимогою та направлення додатково оригінали відповідних актів та акту звірки взаєморозрахунків, отриману відповідачем 29.06.2021р. На момент пред`явлення позову, жодної відповіді від ТОВ «ВОГ РЕСУРС» на претензію-вимогу та заперечень щодо кількості, вартості та якості наданих послуг не отримано. Разом з позовною заявою позивач надав товарно-транспортні накладні, що відпо відає актам здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 274 252,50грн. з яких ПДВ складає 45 708,75грн. В даних актах визначено найменування послуги «транспортні послуги», міститься посилання на Договір №4-16/11/2020СГ від 16.11.2020р., що покладе ний у підставу позову. Також зазначено маршрут транспортних послуг, держномер транс портного засобу, вартість ціни за 1км, кількість кілометражу, загальна вартість послуг, що повністю співпадає з даними, відображеними у наданих товарно-транспортних накладних та додатковій угоді №2 до договору. У товарно-транспортних накладних, зокрема, зазначено найменування замовника, ванта жовідправника, вантажоодержувача, пункт навантаження та розвантаження та містяться підписи повноважних представників при отриманні товару, що відповідає формі, згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Ухвалою суду від 11.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на "08" лютого 2022 р., встановлено сторонам строк до 01.02.2022р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу.

20.01.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача. Відповідач вказує, що позивач не довів наявності у нього необхідних дозволів і ліцензій для перевезення вантажів, зокрема скрапленого газу, діючого свідоцтва та транспортних засобів, придатних для перевезення такого вантажу. Виконавець за договором повинен мати необхідні дозвільні документи. Водночас, зазначена позивачем вартість послуг з перевезення не підтверджена згідно п.4.3. Договору, підписаними актами здачі прийняття транспортних послуг. Враховуючи наведене відсутнє документальне підтвердження вартості послуг (погоджена та підтверджена обома сторонами сума), без якого піна позову не може вважатись обгрунтованою. За умовами п.1.1. Договору, Замовник не зобов`язувався оплачувати непогоджену (підписанням представниками сторін разового Договору - Заявки) вартість послуг.

Крім того, відповідач доводить, що відповідь на відзив з доказами подано позивачем після закінчення процесуального строку, а відтак підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст, 118 ГПК України. Зазначає, що ТОВ "ВОГ Ресурс" отримано відповідь на відзив 11.01.2022. Процесуальний строк для надання позивачем відповіді на відзив встановлено ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2021 року, а саме, в 5 днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив, із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України. Позивач отримав відзив відповідача 21.12.2021, що підтверджується результатами відстеження з веб-сайту ПАТ "Укрпошта". Таким чином, відповідь ва відзив позивач мав подати не пізніше 27.12.2021р. Водночас, позивачем надано відповідь на відзив 28.12.2021, тобто із пропущенням процесуального строку.

Як вбачається зі штемпелю поштового відділення на конверті, відповідь на відзив подано позивачем 28.12.2021. Ухвалою суду від від 14.12.2021 встановлено сторонам строк до 31.12.2021р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду. Отже, позивачем не пропущено процесуальний строк для подачі до суду відповіді на відзив. Відпорвідь на відзив прийнято судом.

03.02.22 позивач надіслав до суду письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі та послався на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. Просив розгляд справи провести без участі представника позивача.

Ухвала суду від 11.01.2022р. отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

07.02.22 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Сторни у судове засідання не з`явилися.

Оскільки суд виконав обов`язок щодо повідомлення сторін про час та дату розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

16 листопада 2020 рубку між ТОВ «Автооптима» (Виконавець) та ТОВ «ВОГ Ресурс» (За мовник) укладено Договір № 4-16/11/2020СГ про надання транспортних послуг з переве зення Скрапленого газу (СГ) (надалі Договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання на підставі разової договір-заявки на кожне окреме перевезення (Додаток «Форма А» до договору) доставити спеціалізова ним автомобільним транспортом довірений йому Замовником вантаж - скраплений газ (надалі - вантаж), з місця відправлення до пункту призначення, згідно із товаротранспорт ною документацією, і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (надалі іменується "Вантажоодержувач"), а Замовник бере на себе зобов`язання сплатити грошові кошти за надані послуги, згідно виставленого Виконавцем рахунку, та погодженою Сторо нами вартістю послуг.

Також між сторонами укладено додаткові угоди до договору.

Додатковою угодою № 1 від 16.11.2020р. до Договору сторони визначили, що вартість перевезення складає 21,00грн./км з ПДВ; Додатковою угодою № 2 до Договору від 15.03.2021р. - вартість перевезення складає 22,50грн./км з ПДВ.

Згідно п.1.4 - 1.6 Договору час відправлення вантажу визначається разовим договором-заявкою Замовника (Додаток «Форма А» до договору) направпеною Виконавцю заздалегідь. Заявка на перевезення вантажів направляється телефоном (усно), факсом, телеграфом, через інтернет, будь-яким іншим шляхом. В такій заявці мають бути необхідні відомості, які характеризують . кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, контактні особи, телефони, дата завантаження та розвантаження, та інші умови, які мають значення для здійснення належного перевезення. Належним чином оформлена накладна (ТТН) є підставою для одержання представником (водієм) Виконавця вантажу для перевезення, з його матеріапьною відповідальністю. Навантаження вантажу здійснюється представником Замовника за участю представника Виконавця (водія- експедитора). Розвантаження здійснюється спеціалістом або представником АЗК та/чи ГНС (якщо пунктом призначення є ГНС) за участю представника Виконавця (водія-експедитора).

Відповідно до п. 1.8. Договору, факт перевезення вантажу підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Сторони погодили, що по факту надання послуг з перевезення вантажу з місця відправлення до пункту призначення Замовник та Виконавець підписують Акт прийому вантажу (Додаток «Форма №5-ЗНГ» до Договору), згідно умов якого Сторони фіксують фактичну кількість втраченого вантажу та його оголошену вартість (у випадку наявності такої втрати по факту надання послуг з перевезення вантажу) (п.1.9).

Відповідно до п.3.1, 3.2 та 3.4 Договору Замовник зобов`язаний до прибуття транспортного засобу для завантаження підготувати вантаж та надати необхідну документацію для здійснення перевезення (заповнити товаротранспортні накладні, тощо); забезпечити своєчасне та повне оформлення у встановленому порядку транспортних документів і подорожніх листів, відмічати в товаротранспортних накладних фактичний час прибуття та відправлення автомобілів із пунктів, навантаження; надати повну контактну інформацію про Вантажоотримувача, пункти і порядок доставки вантажу, та забезпечити своєчасне розвантаження прибулого вантажу.

Згідно п.4.2-4.4 Договору вартість кожного окремого перевезення попередньо обумовлюється Сторонами в разових Договір-Заявках (Додаток «Форма А» до договору) до договору, в яких зазначається (в тому числі, але не виключно) відстань необхідна для подачі для подачі ТЗ до місця завантаження, зворотній шлях до місць базування транспорту, або переїзд ТЗ до іншого чи наступного пункту завантаження. Вартість перевезення, за один кілометр дороги по кожному напрямку (маршруту) визначається додатковою Угодою до даного Договору та в разових договорах-заявках, та вважається погодженою підписанням разового договору представниками сторін, та підтверджується актами здачі-прийняття транспортних послуг. Розрахунки між Сторонами здійснюються, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, згідно виставленого Виконавцем рахунку. Оплата проводиться протягом 5-ти (п`яти) днів, з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 8.5 Договору він набуває чинності після його підписання і діє до 31.12.2021, а в частині проведення взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та завірені їх печатками без зауважень.

Позивач зазначає, що на виконання Договору та на підставі разових договорів-заявок, отриманих від За мовника, Виконавцем (позивачем) здійснено перевезення вантажу за визначеним у Договорах-заявках маршрутах. Вантаж в місті розвантаження прийнято без зауважень. Виконавцем складено та на правлено на підписання Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.05.2021р. за №№ ОУ-000214 на суму 78 030,00грн., ОУ-000215 на суму 16 042,50грн., ОУ-000216 на суму 35 392,50, ОУ-000217 на суму 12 960,00грн., ОУ-000218 на суму 76 230,00грн., та № ОУ-000220 на суму 55 597,50грн. від 20.05.2021р. з зазначенням узгодженого у Договорах-заявках маршруту руху та кілометражу на загальну суму 274 252,50грн. з яких ПДВ склалає 45708,75грн.

Вказані акти були направлені відповідачу електронною поштою, проте останній акти не підписав, повну оплату за перевезення не здійснив. Лише 17.05.2021 відповідачем було перераховано 84015грн

З метою врегулювання спору, 16.06.2021 позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу (вих.№16/06-1) про сплату заборгованості та штрафу на суму 292252,50грн. з оригіналами рахунків, актів здачі-приймання робіт та актом звірки взаєморозрахунків за період 01.05.2021-16.06.2021. Претензія була отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправденя та залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Жодних заперечень щодо кількості, вартості та якості наданих послуг відповідачем не було надано.

Позивач вважає, що на день подачі позову борг відповідача за надані послуги перевезення становить 274252,50грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст.908 ЦК України).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. ст. 306, 307 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Ук раїні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 N 363 (далі - Правила), договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, ванта жовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламен туються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання; перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарю вання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна накладна - єди ний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначении для обліку товарно- матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для спи сання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 11.1 цих Правил визначено, що основним документом на перевезення ва нтажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотри мання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають мо жливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстра ційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти на вантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійсню ється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля (п. 11.2 Правил).

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправни ка), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідче ний підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику (пункт 11.5 Правил).

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - По ложення № 88), згідно з пунктом 2.1 якого, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, вклю чаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, ка піталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 Положення № 88 передбачено, що підставою для бухгалтерського об ліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транс порт» № 2344-ІІІ від 5 квітня 2001 року, документом для здійснення внутрішніх переве зень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначе ний законодавством документ на вантаж.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затвердже но Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку, наявність товарно-транспортної на кладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), докуме нтує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність товарно-транспортної накладної, тим не менш, не може бути самостій ною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсут ності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним тра нспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіацій них накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пунк ту його відправлення до пункту його призначення.

Отже, для здійснення транспортно-експедиторської діяльності наявність товарно- транспортного документа (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносамен тів тощо) є обов`язковою. В такому випадку товарно-транспортний документ є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, а його відсутність, відпо відно, свідчить про формальне документальне оформлення транспортно-експедиторської послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні разові договори-заявки та Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.05.2021р. за №№ ОУ-000214 на суму 78 030,00грн., ОУ-000215 на суму 16 042,50грн., ОУ-000216 на суму 35 392,50, ОУ-000217 на суму 12 960,00грн., ОУ-000218 на суму 76 230,00грн., та № ОУ-000220 на суму 55 597,50грн. від 20.05.2021р. із зазначенням маршруту руху та кілометражу на загальну суму 274 252,50грн. не були підписані замовником.

Відповідач стверджує, що оскільки вартість перевезень була необумовленою, непогодженою та непідтвердженою сторонами, шляхом підписання разових договорів-заявок та відповідно до умов Договору ТОВ «ВОГ РЕСУРС» не зобов`язане її оплачувати, що свідчить про безпідставність позовних вимог. А інших підстав чи строків оплати за договором не було передбачено.

Водночас, як свідчать матеріали справи, на виконання Договору та на підставі разових договорів-заявок позивачем доставлено транспортний засіб до місця завантаження, отримано у пунктах зберігання на користь ТОВ «ВОГ РЕСУРС» матеріальні цінності та здійснено перевезення вантажу за визначеним у Договорах-заявках маршрутах, в місті розвантаження прийнято без зауважень, що підтверджується виписаними у місці завантаження ТТН.

Товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів та товарно-транспортні накладні є основними первинними документами, які підтверджують та фіксують факт здійснення господарської операції.

Вартість перевезення була обумовлена сторонами, шляхом підписання додаткових угод до договору. Зокрема, вартість перевезення з 15.03.2021 року погоджена сторонами у підписаній ними Додатковій угоді №2 від 15.03.2021 і становила 22,50грн за 1 км, в тому числі ПДВ 20%.

У рахунках на оплату були вказані кілометраж, вартість перевезення та загальна сума для сплати.

Також, до кожного спірного акту здачі-прийняття робіт додаються товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів та на перевезення вантажу, які підтверджують зазначені у актах відомості.

До відповіді на відзив позивачем додано платіжні доручення про здійснення відповідачем оплати у травні 2021 року за перевезення нафтопродуктів згідно договору №4-16/11/2020СГ від 16.11.2020 та, аналогічні спірним, підписані і завірені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за травень 2021 року. Вказані докази підтверджують оплату відповідачем наданих позивачем послуг з перевезення по аналогічним документам, в яких вартість перевезення складає 22,50грн. за 1км з ПДВ та відповідає узгодженій сторонами вартості у Додатковій угоді №2.

В матеріалах справи містаться товарно-транспортні накладні, що відпо відають актам здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 274 252,50грн. з яких ПДВ складає 45 708,75грн. В даних актах визначено найменування послуги «транспортні послуги», міститься посилання на Договір № 4-16/11/2020СГ від 16.11.2020р. Також зазначено маршрут транспортних послуг, держномер транс портного засобу, вартість ціни за 1км, кількість кілометражу, загальна вартість послуг, що повністю співпадає з даними, відображеними у наданих товарно-транспортних накладних. У товарно-транспортних накладних, зокрема, зазначено найменування замовника, ванта жовідправника, вантажоодержувача, пункт навантаження та розвантаження та містяться підписи повноважних представників при отриманні товару.

Товарно-транспортні накладні складені з дотриманням форми, наведеної у Додат ку 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Крім того, суд зазначає, що отримавши претензію-вимогу від позивача про сплату заборгованості за перевезення та не підписавши надіслані ТОВ «ВОГ РЕСУРС» документи: оригінали рахунків, актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), відповідач не висловив своє заперечення щодо кількості, вартості та якості наданих послуг по перевезенню вантажу позивачем.

Відповідач не надав суду доказів та не спростував, що позивачем були надані послуги з перевезення на суму 274252,20грн згідно спірних актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в той час, як саме Замовник (відповідач) згідно умов договору (п.п.3.1, 3.2, 3.4 договору) зобов`язаний до прибуття транспортного засобу для завантаження підготувати вантаж та надати необхідну документацію дляздійснення перевезення (заповнити товаротранспортні накладні, тощо); забезпечити своєчасне та повне оформлення у встановленому порядку транспортних документів і подорожніх листів, відмічати в товаротранспортних накладних фактичний час прибуття та відправлення автомобілів із пунктів, навантаження; надати повну контактну інформацію про Вантажоотримувача, пункти і порядок доставки вантажу, та забезпечити своєчасне розвантаження прибулого вантажу.

Відмова замовника від підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором про надання транспортних послуг з перевезення за відсутності своєчасно наданих зауважень не звільняє замовника від обов`язку щодо сплати отриманих послуг.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отримані послуги з перевезення вантажу становить 274252,50грн., підтверджена матеріалами справи, не погашена та є підставною.

17.10.2019р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законо давчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального Кодексу України та змінено на зву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та ви кладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт дока зування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тоб то, з введенням в дію нового стандарту доказування, необхідним є не надати достатньо до казів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе пере важити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посила ється як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, на дані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спрос тування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування кате горій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря дока зування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати дове деною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш ваго мих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Су ду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний ста ндарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оціню вати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше циві льна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей".... Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правди вості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і запе речення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказа ми; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 статті 77 вказаного Кодексу, обставини, які відповідно до законодав ства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджува тися іншими засобами доказування.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява N 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім пи тання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.98 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.98).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказу вання. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи запе речення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до ро згляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховнии Суд відзначає, що прави ло належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказу вання (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів оста точно вирішується судом (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі N 922/51/20).

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази в сукупності, суд дійшов висновку про задовлення позову повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вог Ресурс (43023, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автооптима" (39627, Полтавська обл., місто Кременчук, 278 квартал, будинок 37, приміщення 179, ) 274252грн 50коп заборгованості, а також 4113грн 80коп витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 18.02.2022.

Суддя О. Г. Слободян