УХВАЛА

15 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 906/772/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М.

перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області та додані до неї матеріали

на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 31.12.2021

у справі № 906/772/21

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

до відповідача Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області

про стягнення 16 356,72 грн,-

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 31.12.2021 у справі №906/772/21.

Перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 відмовлено в задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирській області про стягнення 16 356,72 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.12.2021 апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області від 07.10.2021 задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 скасувано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 14 169,00 грн завданої шкоди. Прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення з Управління Державної служби України з питань праці на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 14 169,00 грн - шкоди, задоволено. В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 - залишено без змін. Стягнуто з Управління Державної служби України з питань праці на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 4 169,00 грн - шкоди, 1 966,27 грн - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з Управління Державної служби України з питань праці на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 2 949,41 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

За змістом положень ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 293 ГПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо, зокрема, касаційну скаргу подано на судове рішення , що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення 16 356,72 грн а оскільки зазначена сума є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (2 270,00 грн х 100 = 227 000 грн), то у розумінні ГПК України справа № 906/772/21 є малозначною.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог підпунктів "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежать виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії господарських справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм та наявності обставин конкретної справи, передбачених підпунктами "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Разом з тим, визначені підпунктами "а"-"г" п. 2 ч.3 ст. 287 ГПК України випадки для відкриття касаційного провадження є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип «правової визначеності».

Поряд із цим використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: «суспільний інтерес», «значення для формування єдиної правозастосовчої практики», «малозначні справи» тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Суд зазначає, що незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність та не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом.

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

В обгрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області зазначає, що касаційна скарга подається на підстав передбаченій підпунктом "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а саме, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, зазначаючи, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, а тому органи виконавчої служби негайно почнуть реалізовувати зазначене рішення суду шляхом стягнення з Управління Держпраці на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України всіх судових витрат, стягнення завданої шкоди, а також інших витрат виконавчого провадження, що призведе до незаконного стягнення бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області, що є незаконним та протиправним, окрім того оскаржувана справа має винятковий значення для Управління Держпраці у Житомирській області, в частині того, що оскаржувані суми повинні стягуватися не з бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області, а безпосередньо з Державного бюджету України, а так як рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття в Управління будуть відсутні достатні правові важелі для спростування зазначеного рішення апеляційної інстанції і зупинення незаконного стягнення бюджетних асигнувань Управління направлених безпосередньо на його функціонування.

Однак саме лише зазначення про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, та стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування таких доводів не може бути визнано судом підставою, що підпадає під дію підпунктів "а" та "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області не містить належних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію пп "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких підстав не вбачає. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення. Однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області немає.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Відтак, з урахуванням наведеного та відсутністю аргументів та доводів заявника на підтвердження наявності підстав, що підпадають під дію підпунктів "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 31.12.2021 у справі №906/772/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст. 12, ст. 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 287, п.1 ч.1 ст. 293 ГПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 31.12.2021 у справі №906/772/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Жуков С.В.

Огороднік К.М.