УХВАЛА

22 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 917/322/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.10.2021 та

постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022

за позовом ОСОБА_1

до: Гадяцької міської ради Полтавської області;

міського комунального підприємства "Комунсервіс"

про стягнення 1 908 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.02.2022 (згідно з відміткою на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.10.2021 (про повернення позовної заяви) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 зі справи №917/322/21 (разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень).

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та зазначено в оскаржуваних судових рішеннях, ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.09.2021, зокрема, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відхилено; позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому порядку і розмірі; надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення вказаної ухвали, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у сумі 28 620,00 грн.

Оскаржуваною в касаційному порядку ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.10.2021, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022, позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи повернуто заявнику на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України, у зв`язку з тим, що заявник не усунув недоліків поданої ним позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки копія ухвали суду від 21.09.2021 про залишення позовної заяви без руху надіслана судом за вказаною позивачем у позовній заяві адресою, проте 30.09.2021 була повернута поштовим відділенням із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою", то з урахуванням приписів частини сьомої статті 120 ГПК України, вказана ухвала про залишення позовної заяви без руху вважається врученою заявнику, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалою від 18.10.2021 та постановою від 05.01.2022, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій посилається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви, чим порушили приписи статті 174 ГПК України.

Однак Верховний Суд дійшов висновку, що твердження скаржника, викладені у касаційній скарзі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачено процесуальним законом.

За приписами пункту другого частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частиною восьмою статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Згідно з частиною сьомою статті 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, аналіз вказаних норм процесуального закону свідчить, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за вказаною у заяві адресою і повернуто поштою, зокрема, у зв`язку з відсутністю (вибуттям) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З урахуванням наведеного колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, з дотриманням положень частини четвертої статті 174 ГПК України правомірно постановив оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви заявнику.

З огляду на викладене правильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, положень статті 174 ГПК України під час ухвалення оскаржуваних рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.10.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 у цій справі, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 243, 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.10.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 зі справи №917/322/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя Т. Малашенкова