ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/657/21
Провадження №33/913/657/21
до фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича, АДРЕСА_1
про визнання договору недійсним
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Кравченко Н.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Комунальне підприємство Жилбудсервіс звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича, в якій просить визнати недійсним договір про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №471 від 16.12.2020, укладений між ФОП Клімковим О.І. та КП Жилбудсервіс.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірний договір від його імені підписано попереднім директором ОСОБА_1 , якого 17.03.2021 розпорядженням керівника Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області звільнено з посади директора КП Жилбудсервіс. Після звільнення останнього підприємство встановило, що у грудні 2020 року, тобто за три місяці до звільнення, ОСОБА_1 від імені КП Жилбудсервіс та всупереч інтересам позивача було укладено 43 ідентичні договори з ФОП Клімковим О.І., який є колишнім працівником цього підприємства, в тому числі і спірний Договір.
- спірний договір укладено в умовах реального конфлікту інтересів в обхід тендерних процедур, оскільки директор КП Жилбудсервіс ОСОБА_2 був особисто знайомий з ОСОБА_3 , який працював на цьому підприємстві з 09.10.2008 по 09.10.2017 на посаді начальника житлово-комунального господарства;
- ОСОБА_2 в період з 16.12.2020 по 23.12.2020 від імені КП Жилбудсервіс здійснив закупівлю ідентичних послуг на загальну суму 2001355,20 грн згідно з договорами про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №№470-488 від 16.12.2020, №№489-507 від 17.12.2020 та №№523-527 від 23.12.2020 без проведення процедури публічних закупівель, з поділом предмету закупівлі на частини.
Позивач вважає, що наведене є порушенням вимог Закону України Про публічні закупівлі та самостійною підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.
Крім того, позивач повідомив, що 12.07.2021 за фактом зловживання ОСОБА_1 службовим становищем було порушено кримінальне провадження.
Позивач також вказав в позовній заяві що орієнтовний розмір витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 10 000 грн 00 коп.
Також позивачем поставлені відповідачу запитання у відповідності до ст. 90 ГПК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.10.2021, після усунення недоліків позовного матеріалу, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.11.2021; встановлено учасникам строки для подання заяв по суті.
Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява свідка від 23.10.2021 з відповідями на питання позивача № 3, 4, 6, 7, викладені в позовній заяві. Крім того, зазначив, що питання № 1, 2, 5 жодним чином не впливають на обґрунтованість укладання договору № 474 та можливість визнання його недійсним.
Надаючи відповідь на інші запитання, відповідач зауважив, що житлові будинки в м.Щастя не є Єдиним житловим комплексом та не мають свій унікальний інвентарний номер, паспорт будинку, адресу, технічні характеристики, особовий рахунок та картку обліку на підприємстві. означеної характеристики. Відтак, на думку відповідача, при укладенні 43 договорів мало місце не дроблення об`єктів, а укрупненн
Суд прийняв заяву, підписану відповідачем без посвідчення нотаріально його підпису, на підставі ч.3 ст. 88, ст. 89 ГПК України, з огляду на те, що вона оформлена та підписана безпосередньо самим відповідачем - ФОП Клімковим О.І., заперечень щодо можливості бути допитаним в якості свідка останнім не заявлено, про що постановлено протокольну ухвалу від 09.11.2021 (т.2, а.с.79-80).
29.10.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на таке:
- відповідач не є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України Про запобігання корупції;
- належного обґрунтування наявності між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 особистих, сімейних, дружніх чи інших позаслужбових стосунків, які мали місце на момент укладання договору, позивачем не наведено, доказів таких стосунків до позовної заяви не долучено;
- колишній директор КП Жилбудсервіс та ОСОБА_3 не є ані підозрюваними, ані обвинуваченими у кримінальному провадженні за фактом укладання Шевцовим О.В. з Клімковим О.І. 43 договорів про надання послуг, оскільки справа розслідується за можливим фактом порушення тендерних процедур і жодних рішень на підтвердження цього слідчими органами не винесено;
- позивач посилається на ч. 7 ст. 2 Закону України Про публічні закупівлі (далі - Закон), як на підставу недійсності договору, проте зазначена стаття містить лише чотири частини, що свідчить про порушення неіснуючої норми закону. Жодних доказів невиконання або неналежного виконання відповідачем умов Договору до позовної заяви не додано. Подаючи позов про визнання недійсним договору № 527 від 23.12.2020, позивач намагається уникнути обов`язку провести розрахунки з відповідачем за надані послуги.
- з позовної заяви не зрозуміло які саме цивільні права та інтереси в результаті визнання цього Договору недійсним будуть захищені. Сторонами прийнято Договір до виконання, його умови виконані ФОП Клімковим О.І. належним чином, що підтверджується актами виконаних робіт, тому підстави для визнання Договору недійсним відсутні.
09.11.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що факт особистого знайомства відповідача з колишнім директором КП Жилбудсервіс та укладення договору № 471 без процедури публічної закупівлі підтверджується у заяві свідка. Відповідач належним чином не обґрунтував необхідність укладання 43 ідентичних договорів, замість одного договору на 2 млн. Крім того, позивач зазначає, що факт допущення описки в нормі Закону України Про публічні закупівлі не спростовує тієї обставини, що ділення предмета закупівлі на частини є недопустимим (т.2, а.с.99-125).
Також у відповіді на відзив, заявлено клопотання про поновлення позивачу строку на подання відповіді на відзив.
Суд, розглянувши подане позивачем клопотання, відмовив у задоволенні клопотання, оскільки його подано після закінчення встановленого судом строку на подання відповіді на відзив.
Разом з цим, враховуючи положення ст.119 ГПК України, з метою забезпечення належного розгляду спору та можливості повно встановити обставини справи, суд дійшов висновку про можливість продовження позивачу строку, встановленого судом, з ініціативи суду по 09.11.2021 день фактичного надходження відповіді на відзив, про що суд постановив протокольну ухвалу від 09.11.2021, розглянув її та долучив до матеріалів справи.
Також позивач подав до суду заяву від 05.11.2021 про часткову зміну підстав позову, у якій просить позовні вимоги задовольнити не у зв`язку з порушенням сторонами спірного договору ч. 7 ст. 2 Закону України Про публічні закупівлі, а у зв`язку з порушенням ч. 10 ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі (т.2, а.с.126-127).
Суд оцінив поданe заяву про зміну підстав позову, як зміну нормативного обгрунтування, уточнення редакції статтей ЗУ "Про публічні закупівлі" та прийняв її, про що постановив протокольну ухвалу від 09.11.2021.
Ухвалою суду від 09.11.2022 відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 30.11.2021.
На електронну пошту суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 30.11.2021, в яких позивач зазначає, що Щастинською міською радою прийнято рішення № 1 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Щастя», яке підписане дружиною Клімкова О.І. Клімковою О.М. Вказаним рішенням призначено управителем багатоквартирних будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Щастя КП Жилбудсервіс та затверджено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою житловим комплексом або комплексом будинків і споруд. В подальшому, між виконавчим комітетом Щастинської міської ради та КП Жилбудсервіс підписувались від імені співвласників договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Позивач зазначає, що дружина відповідача від імені Щастинської міської ради прийнято рішення про призначення управителем багатоквартирних будинків КП Жилбудсервіс, а в подальшому КП Жилбудсервіс передоручив послуги з управління Клімкову О.І. без будь-яких на це повноважень. Вказане вкотре підтверджує, що спірний договір укладено в умовах конфлікту інтересів, а також те, що спірний договір взагалі укладено від імені позивача без будь-яких повноважень (т.2, а.с.153, 159-160).
Суд, керуючись ч.2 ст.119 ГПК України, продовжив строк подання цих пояснень по день їх фактичного надходження до суду та долучив до матеріалів справи, про що постановив протокольну ухвалу від 30.11.2021.
Протокольною ухвалою суду від 30.11.2021: 1) на підставі ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, по 10.01.2022 включно; 2) відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 21.12.2021; 3) запропоновано сторонам у встановлений строк подати додаткові письмові пояснення.
На адресу суду 30.11.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 20.11.2021, в яких останній зазначив, що ціна послуг за договором визначалася самим КП Жилбудсервіс; договір иукладався за ініціативи позивача, метою якого було підвищення якості надання послуг (т.2, а.с.148-152).
Через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 19.12.2021 з додатком, в яких зазначає, що рішенням виконкому Щастинської міської ради було призначено КП Жилбудсервіс управителем багатоквартирних будинків, який став суб`єктом управління кожного окремого будинку для якого індивідуально розрахована ціна послуги з управління, в тому числі послуга з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, і така ціна відрізняється він іншого будинку внаслідок унікальності його технічних характеристик. При цьому, на думку відповідача, КП Жилбудсервіс не набув права чи обов`язку виступати суб`єктом управління групою цих будинків як єдиним житловим комплексом.
Отже, при укладенні договору №471 від КП Жилбудсервіс, виступаючи замовником, не мав підстав для проведення закупівлі окремих послуг для окремих будинків єдиним лотом, тому норму Закону України Про публічні закупівлі в частині дроблення товару (послуг) він не порушував.
Також ФОП Клімков О.І. вказує, що формування груп будинків при укладенні договорів №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020 було проведено з метою уникнення складнощів при надмірному документообігу, який міг виникнути при укладенні договорів на кожний окремий будинок, і такий спосіб влаштовував обидві сторони.
Крім того, звертає увагу на те, що КП Жилбудсервіс, яке підпадає під поняття замовника в розумінні Закону України Про публічні закупівлі, не мало обов`язку виконати закупівлю послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем з дотриманням цього Закону, оскільки в Єдиному закупівельному словнику відсутній належний код такої послуги.
До того ж, відповідач зауважує, що оскільки ціни на послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем затверджені виконкомом Щастинської міської ради за результатами проведеного конкурсу, то при закупівлі такого предмету як технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем Закон України Про публічні закупівлі в даному випадку не застосовується (т.2, а.с.162-179,171-172).
Протокольною ухвалою суду від 22.12.2021: 1) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.01.2022 на 15 год. 00 хв.; 2) запропоновано відповідачу у строк до 10.01.2022 подати: докази направлення позивачу копії додаткових пояснень з додатками, які були подані 19.12.2021 через підсистему "Електронний суд" (опис вкладення, фіскальний чек); 3) учасників справи вирішено повідомити ухвалою-повідомленням.
Через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява б/н від 28.12.2021 про долучення доказів направлення іншій стороні раніше поданих письмових пояснень від 19.12.2021. Раніше подані додаткові пояснення відповідача від 19.12.2021 разом із поданою заявою про надання доказів від 28.12.2021, судом прийняті та долучені до матеріалів справи (т.2, а.с.177-179).
Також від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 23.12.2021 з додатками, щодо визначення ціни на послугу, підлеглості відповідача директору Шевцову О.В., які зокрема вже надавалися і раніше. В поясненнях заявлено клопотання про поновлення строків для подання додаткових доказів та приєднання їх до матеріалів справи; долучено докази направлення цих документів іншій стороні (т.2, а.с.180-211)
Розглянувши подані документи, керуючись ч. 8 ст. 80, ч. 2 ст. 119, ст. 207 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу від 18.01.2022, якою задовольнив клопотання позивача, продовжив строк для поданння додаткових пояснень з долученими доказами по день їх фактичного надходження до суду - 13.12.2021, долучив їх до матеріалів справи, з огляду на наведене обгрунтування несвоєчасності подання вказаних документів, долучення доказів завчасного направлення їх іншій стороні та подання їх до початку розгляду справи по суті.
В судовому засіданні 18.01.2022 суд розпочав розгляд справи по суті, встановив обставини. Протокольною ухвалою суду від 18.01.2022 оголошено переву в судовому засідання з розгляду справи по суті до 08.02.2022; учасників справи вирішено повідомити ухвалою-повідомленням.
В судове засідання 08.02.2022 сторони не направили повноважних представників, однак були належним чином повідомлені про судове засідання.
Через систему "Електронний суд" 31.01.2022 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення від 28.01.2022 з викладеними додатковими запереченнями та додатковими доказами (т.2, а.с.220-224).
Подані 31.01.2022 додаткові письмові заперечення відповідача судом не приймаються та не враховуються з огляду на положення ч.4 ст.165 ГПК України, а також враховуючи те, що ці додаткові заперечення відповідачем подано на стадії розгляду справи по суті, без будь-яких обґрунтувань несвоєчасності їх подання, обґрунтування поважності причин їх не подання під час підготовчого провадження у справі, що тривало майже 3 місяці.
Крім того, судом після встановлення обставин справи в судовому засіданні з розгляду справи по суті від 18.01.2022 не було в порядку ч.5 ст.161 ГПК України дозволено відповідачу подати додаткові пояснення щодо окремого питання; та про відповідну необхідність відповідач перед судом не клопотав.
В судовому засіданні суд завершив встановлювати фактичні обставини справи, дослідив їх наявними доказами.
За результатами розгляду справи 08.02.2022 в судом постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
Згідно з п. 1.2 договору замовник зобов`язався оплачувати надані виконавцем послуги в розмірі, порядку та на умовах визначених договором.
Обслуговування повинно здійснюватися відповідно до Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду, та іншими нормативними документами, що встановлюють обов`язкові вимоги до якості послуг, що надаються (п. 1.3 договору).
Послуга вважається наданою після підписання акту прийому-здачі наданих послуг замовником і виконавцем (п. 1.4 договору).
Відповідно до п.2.2.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно проводити оплату наданих послуг, згідно акту прийому-здачі наданих послуг.
За умовами п. 3.1 договору ціна послуг визначається сторонами по факту їх надання за результатами кожного календарного місяця та фіксується в актах прийому-здачі наданих послуг.
Вартість договору визначається сукупністю вартості наданих послуг, а саме 44 875 грн 56 коп. (п. 3.2 договору).
Акт прийому-здачі наданих послуг підписується сторонами до 01 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги (п. 3.3 договору).
Замовник зобов`язаний перераховувати виконавцю суму зазначену в акті прийому-здачі наданих послуг протягом 7 календарних днів з моменту підписання такого акту (п. 3.4 договору).
Договір діє з 01.01.2021 до 31.12.2021, а в частині фінансового зобов`язання до повного їх виконання (п.5.1 договору).
Договір підписано фізичною особою-підприємцем Клімковим О.І. і директором КП "Жилбудсервіс" Шевцовим О.В.
Сторонами у додатку № 1 до договору узгоджено, що послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків надаються у 6 будинках, щомісячний розмір послуги становить 3739 грн 63 коп., за рік 44 875 грн 56 коп. (т.1, а.с.133).
На виконання зобов`язань за договором відповідач за період з січня по лютий 2021 року надав позивачу послуги на загальну суму 7 479 грн 26 коп., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2021 № 2, від 18.02.2021 № 45, які підписані сторонами без зауважень (т.2, а.с. 88-89).
Крім того, судом встановлено, що КП ЖИЛБУДСЕРВІС в період з 16.12.2020 по 23.12.2020 укладено з ФОП Клімковим О.І. ще 42 договори про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, про що на офіційному веб-порталі публічних закупівель Prozorro оприлюднено звіти про договори про закупівлю, укладені без використання електронної системи закупівель:
Відповідно до оприлюднених звітів загальна ціна 43 укладених договорів складає 2001345,60 грн.
Відповідно до умов п. 1.1 укладених 42 договорів послуги надаються згідно з Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015-50700000-2 (Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій), а саме: послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, лише за різними адресами. Загальна вартість послуг за укладеними 43 договорами, наданими позивачем у паперовому вигляді, складає 2 001 355,20 грн (т.1, а.с. 21-104).
Позивач вважає, що наведене є порушенням вимог ч. 10 ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі та самостійною підставою для визнання спірного договору недійсним.
Рішенням Щастинської міської ради від 15.02.2018 № 82/5 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), яке оприлюднене на офіційному веб-сайті Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області (https://www.schastye-rada.gov.ua/towncouncil/regulatorydocs), затверджено Статут Комунального підприємства ЖИЛБУДСЕРВІС Щастинської міської ради.

Комунальне підприємство Жилбудсервіс створено за рішенням Щастинської міської ради від 13.09.2007 № 13/6 (п.1.1 Статуту).

Власником підприємства є територіальна громада м. Щастя в особі військово-цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області (п. 1.2 Статуту).

Позивач повідомив, що 12.07.2021 за фактом зловживання службовим становищем було порушено кримінальне провадження, про що свідчить Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2021 (т.1, а.с.20 ).

ОСОБА_4 працював з 13.10.2008 у цеху житлово-комунального господарства на посаді начальника господарства на підставі наказу КП ЖИЛБУДСЕРВІС Щастинської міської ради від 09.10.2008 №252-к (а.с.108).

ОСОБА_1 працював на посаді директора КП ЖИЛБУДСЕРВІС з 08.09.2014 (т.1., а.с.105).

09.10.2017 ОСОБА_3 звільнено з посади начальника господарства житлово-комунального на підставі наказу КП ЖИЛБУДСЕРВІС Щастинської міської ради від 09.10.2017 №146-к (т.1, а.с.109).

На підставі розпорядження керівника Щастинської міської військово-цивільної адміністрації від 17.03.2021 №4 Про припинення дії контракту з керівником КП ЖИЛБУДСЕРВІС ОСОБА_1 з ОСОБА_1 було припинено дію контракту №14 як з керівником підприємства від 08.09.2014; звільнено з посади директора з 17.03.2021 за підставами, передбаченими контрактом, згідно з п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (т.1., а.с.105-107).

Позивач вважає, що договір №471 від 16.12.2020 є недійсним, оскільки його укладено з порушенням вимог Закону України Про публічні закупівлі, а також положень Закону України Про запобігання корупції в умовах реального конфлікту інтересів, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Укладений 16.12.2020 між КП «Жилбудсервіс» як замовником та ФОП Клімковим О.І. як виконавцем договір №471 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивач, зокрема, посилається на порушення ч.10 ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі при укладанні спірного Договору та зазначає, що мав місце штучний поділ предмету закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель.

З приводу наявності підстав для визнання спірного Договору недійсним суд зазначає таке.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17).

Згідно з преамбулою Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент укладення договору від 16.12.2020 №471) цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У ст.1 Закону України «Про публічні закупівлі» даються наступні визначення, договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону; конкурентна процедура закупівлі (далі тендер) здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу; послуги це будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, найм (оренда), а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт; предмет закупівлі це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі» до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать юридичні особи, юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в одній або декількох окремих сферах господарювання, визначених частиною другою цієї статті, та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування або іншим замовникам належить частка у статутному капіталі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи чи інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради юридичної особи та/або суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав - прав, наданих у межах повноважень органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі будь-якого нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, що обмежують провадження діяльності у сферах, визначених цим Законом, однією чи кількома особами, що істотно впливає на здатність інших осіб провадити діяльність у зазначених сферах. Не вважаються спеціальними або ексклюзивними права, що надані за результатами конкурсів (тендерів, процедур закупівель), інформація про проведення яких разом з критеріями відбору попередньо оприлюднювалася та була наявна у публічному доступі, можливість участі у таких конкурсах (тендерах, процедурах закупівель) не була обмежена та якщо надання таких прав здійснювалося на основі об`єктивних критеріїв.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що для цілей пункту 4 частини першої цієї статті діяльність в окремих сферах господарювання - діяльність, що здійснюється в одній або декількох із таких сфер: 1) забезпечення транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) та постачання природного газу на користь третіх осіб (замовників), видобутку природного газу та надання послуг установки LNG; 2) забезпечення виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; 3) забезпечення виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії споживачам, диспетчерське управління та забезпечення відпуску електричної енергії до/з системи передачі/розподілу та забезпечення функціонування ринку електричної енергії «на добу наперед» і внутрішньодобового ринку електричної енергії та балансуючий ринок електричної енергії та організація купівлі-продажу електричної енергії на цих ринках; 4) забезпечення виробництва, транспортування та постачання питної води, забезпечення функціонування централізованого водовідведення; 5) проведення зрошувальних, осушувальних або осушувально-зволожувальних меліоративних заходів, якщо обсяг води, що використовуватиметься для постачання питної води, становить більш ніж 20 відсотків загального обсягу води, одержання якої забезпечують зрошувальні чи осушувальні системи; 6) надання послуг з користування інфраструктурою залізничного транспорту загального користування, забезпечення функціонування міського електричного транспорту, у тому числі метрополітену, та експлуатація його об`єктів для надання послуг з перевезення, а також надання послуг з перевезення пасажирів автобусами в межах міст, з дотриманням умов, визначених відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування на визначених ними маршрутах; 7) надання послуг автостанцій, портів, аеропортів, послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден; 8) надання послуг поштового зв`язку; 9) розробка родовищ нафти і газу, родовищ вугілля та інших видів твердого палива, видобуток нафти, вугілля та інших видів твердого палива.

У даному випадку відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником КП «Жилбудсервіс» є Щастинська міська рада, розмір частки якої у статутному капіталі підприємства складає 8 802 899 грн 00 коп., що дорівнює 100% його статутного капіталу.

Крім того, згідно з п.2.1 Статуту КП «Жилбудсервіс» (в редакції на момент укладення договору, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Щастинської міської військовоцивільної адміністрації Щастинського району Луганської області), затвердженого розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області від 18.11.2020 №221, метою створення і діяльності підприємства є задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення господарської діяльності, спрямованої на досягнення економічних і соціальних результатів та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.2.2 статуту позивача видами діяльності підприємства є, зокрема, забір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що КП «Жилбудсервіс» є замовником у розумінні приписів п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відносно доводів відповідача щодо незастосування до предмета закупівлі приписів Закону України «Про публічні закупівлі» суд зазначає наступне.

Пунктом 5 ч.6 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що цей Закон не застосовується у випадку, якщо замовники, визначені у пункті 4 частини першої статті 2 цього Закону, здійснюють закупівлі таких предметів закупівлі товари, роботи і послуги, якщо ціни (тарифи) на них затверджуються державними колегіальними органами, іншими органами влади відповідно до їх повноважень або визначаються в порядку, встановленому зазначеними органами, у тому числі якщо визначення таких цін здійснюється на аукціонах.

Відповідно до пп.2 п. «а» ч.1 ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції на момент укладення договору) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно з п.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції на момент укладення договору) до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем на підтвердження обставин щодо встановлення виконавчим комітетом Щастинської міської ради тарифів на комунальні послуги надано відповідне рішення Щастинської міської ради від 03.01.2018 №1 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Щастя» (т.2, а.с.142-143).

Оцінюючи вказане рішення суд зазначає наступне.

Пунктом 5 ст.13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. У період від оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку до моменту визначення переможців конкурсу і укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжують надавати у відповідних багатоквартирних будинках виконавці таких послуг, які надавали відповідні послуги до початку проведення конкурсу. Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій має здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг. Співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Рішенням від 03.01.2018 №1 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Щастя» вирішено: призначити управителем багатоквартирних будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Щастя за лотами №1 та №2 Комунальне підприємство «Жилбудсервіс» (директор Шевцов О.В.) (п.1 рішення); укласти договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між виконавчим комітетом Щастинської міської ради та управителем багатоквартирних будинків (п.4 рішення).

На виконання вказаного рішення 29.01.2018 між Виконавчим комітетом Щастинської міської ради як замовником та КП «Жилбудсервіс» як управителем укладений договір №67 про надання послуг з управління будинком, за умовами якого управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком за адресою: м. Щастя, пл. Міра, 9, та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель тримав на такі витрати письмове замовлення співвласників (п.1.1 договору, т.2, а.с.143-145).

Суд зауважує, що вказаним рішенням виконавчого комітету Щастинської міської ради встановлено вартість послуг з управління будинком за 1 кв. м загальної площі квартир та нежитлових приміщень/житлових приміщень для споживачів такої послуги, тобто безпосередньо мешканців відповідних житлових будинків.

При цьому вартість тарифів на послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків м. Щастя для КП «Жилбудсервіс» як замовника у розумінні приписів п.5 ч.6 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі» указаним рішенням не встановлювалось.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин, з огляду на що його доводи в цій частині судом відхиляються.

У той же час, п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що цей Закон застосовується до замовників, визначених пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Протягом 16 23 грудня 2020 року між сторонами також було укладено усього 43 договори про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків (№№470 527) з однаковим предметом договору, проте за різними адресами житлових будинків та різною загальною ціною договорів.

Так, усього вартість ідентичних послуг, які є предметами указаних договорів, склала 2 001 355 грн 20 коп.

Суд зауважує, що предмет закупівлі за договором від 16.12.2020 №471 послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків м. Щастя, підпадає під визначення послуги у розумінні приписів ст.1 Закону України «Про публічні закупівлі».

З огляду на викладене суд зазначає, що, ураховуючи викладені приписи законодавства КП «Жилбудсервіс», будучи замовником та укладаючи договори майже одночасно про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, вартість яких перевищує 1 000 000 грн 00 коп., повинно було діяти на підставі Закону України «Про публічні закупівлі» та здійснити закупівлю послуг за результатами однієї з процедур передбачених ст.13 Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім того, відповідно до ч.10 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.

Аналізуючи зазначену норму, суд дійшов висновку, що під її заборону підпадає вчинення дій щодо поділу предмета закупівлі, які за своїм характером спрямовані саме на уникнення проведення відповідної публічної процедури. Тобто, такі дії мають своїм результатом отримання замовником товарів, робіт, послуг без проведення процедури публічної закупівлі. Відтак, визначальним у цьому аспекті є саме наявність у замовника мети уникнення процедури торгів.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про публічні закупівлі» планування закупівель здійснюється на підставі наявної потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг. Заплановані закупівлі включаються до річного плану закупівель (далі - річний план). Річний план та зміни до нього безоплатно оприлюднюються замовником в електронній системі закупівель протягом п`яти робочих днів з дня затвердження річного плану та змін до нього. Закупівля здійснюється відповідно до річного плану.

Частиною 3 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відносно визначення сторонами предмета договору від 16.12.2020 №471 згідно Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015-50700000-2 (Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій) суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708 затверджений Порядок визначення предмета закупівлі (далі Порядок), згідно з п.1 розділу 1 якого цей Порядок встановлює правила визначення замовником предмета закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (далі Закон) із застосуванням показників цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року №1749 (далі Єдиний закупівельний словник), а також особливості визначення предмета закупівлі для окремих товарів, робіт і послуг.

Відповідно до п.п.3, 4 розділу 1 Порядку предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника. Визначення предмета закупівлі робіт здійснюється замовником згідно з пунктом 27 частини першої статті 1 Закону за об`єктами будівництва та з урахуванням ДСТУ Б. Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», прийнятий наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2013 року №293, а також галузевих будівельних норм ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт», затверджених наказом Державної служби автомобільних доріг України від 23 серпня 2011 року №301.

Національний класифікатор України Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 №1749.

Національний класифікатор «Єдиний закупівельний словник» (ЄЗС) призначений для стандартизації опису в договорах (контрактах) предмета державних закупівель, забезпечування більшої прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, створювання ефективного конкурентного середовища у сфері державних закупівель, а також підтримування участі вітчизняних суб`єктів господарювання у торгах за межами України.

Основний словник ЄЗС установлює коди та назви продукції та послуг, що можуть бути предметом закупівель. Основний словник базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складаються з дев`яти цифр; групи цифр, у свою чергу, відповідають найменуванню, що описує товари, роботи і послуги, які становлять предмет контракту.

Код складається з 8 цифр, що згруповані таким чином: перші дві цифри визначають розділ (XX000000-Y); перші три цифри визначають групу (XXX00000-Y); перші чотири цифри визначають клас (XXXX0000-Y); перші п`ять цифр визначають категорію (XXXXX000-Y). Останні три цифри коду дають більший ступінь деталізації в межах кожної категорії. Дев`ята цифра контрольна.

Як вбачається зі змісту п.1.1 договору від 16.12.2020 №471 його предметом є послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків м. Щастя, а саме за адресами: вул.Дружби, 30, вул.Каштанова, 2, 3, ДК 021:20-2 (Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій).

Код групи 50700000-2 відповідно до Єдиного закупівельного словника має назву «Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій».

За показником четвертої цифри вказана група містить наступні класи 50710000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель», 50720000-8 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення», 50730000-1 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування охолоджувальних установок», 5074000-4 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування ескалаторів», 50750000-7 «Послуги з технічного обслуговування ліфтів», 50760000-0 «Ремонт і технічне обслуговування громадських вбиралень».

Відтак, до вказаної групи предмет закупівлі послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків не включається.

У той же час, за загальним правилом будівельні конструкції це основні конструктивні елементи будівлі або споруди, що виконують тримальні, огороджувальні або сумісні функції.

Згідно ДСТУ Б А.2.4-7:2009 «Правила виконання архітектурно-будівельних робочих креслень» це частина будинку, споруди певного функціонального призначення (каркас будинку, покриття, перекриття тощо), яка складається з елементів, взаємно пов`язаних між собою в процесі виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку це механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

З огляду на викладене у розумінні вказаних приписів законодавства термін «будівельні конструкції» не є тотожним визначенню «внутрішньобудинкові системи».

Суд зауважує, що відсутність в Єдиному закупівельному словнику відповідного коду для такого предмету як послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків не звільняє замовника від обов`язку провести відповідну процедуру закупівлі згідно із Законом України «Про публічні закупівлі».

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що при визначенні КП «Жилбудсервіс» предмета оспорюваного договору не були враховані зазначені норми законодавства.

Суд також зауважує, що у разі якщо предмет закупівлі не має в ієрархічній структурі Єдиного закупівельного словника відповідного порядку коду, у електронній системі закупівель технічно реалізована можливість обрання замовником показника « 99999999-9-Не визначено».

Як уже зазначалось судом, з 16 23 грудня 2020 між сторонами також було укладено усього 43 договори про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків (№№470 527) з однаковим предметом договору, проте за різними адресами житлових будинків та різною вартістю договорів.

Так, усього вартість ідентичних послуг, які є предметами указаних договорів, склала 2 001 355 грн 20 коп.

Викладене дає підстави стверджувати, що поділ (дроблення) предмета закупівлі та укладення 43 ідентичних договорів про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків, мало на меті уникнення проведення процедури торгів та застосування Закону України «Про публічні закупівлі».

Суд наголошує, що здійснюючи протягом 8 днів 43 ідентичні закупівлі з однаковим кодом предмету закупівлі згідно з ЄЗС ДК 021:20-2 Послуги з ремонту і технічного обслуговування будівельних конструкцій, та укладаючи 43 різних договорів з однаковими предметами закупівлі (про надання послуг), загальна ціна яких перевищує 1 000 000 грн, сторони порушили приписи ч.10 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі».

І хоча ціна кожного з цих договорів не перевищує 200000,00 грн, на їх дійсність це не впливає, оскільки вбачається умисний поділ предмету закупівлі, шляхом укладання 43 договорів в період з 16.12.2020 по 23.12.2020, загальна сума яких з кодом закупівлі ДК 021:20-2 становить 2001355,20 грн., що значно перевищує граничну суму, за якою закупівля проводиться без застосування конкурентної процедури.

Крім того, як зазначалося вище, сукупна вартість предмета закупівель відповідно до укладених договорів №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020, складає 2001355,20 грн, що перевищує 1 млн грн.

А тому за вказаних обставин, в будь-якому випадку у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівля відповідних послуг на суму, що складала більше 1 млн грн, мала б бути проведена на конкурсній основі з дотриманням процедура торгів згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про порушення сторонами при укладенні договору від 16.12.2020 №471 приписів ч.10 ст.3 Закону України «Про публічні закупівлі».

У свою чергу відповідач у заяві свідка зазначив, що укладення 43 ідентичних договорів обумовлено тим, що кожен будинок має свій унікальний інвентарний номер, свій унікальний паспорт будинку, свій унікальний адрес, свої унікальні технічні характеристики, свій унікальний особових рахунок, свою унікальну картку обліку на підприємстві.

Відповідачем у порушення приписів ч.1 ст.73, ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 ГПК України належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

При цьому суд бере до уваги, що послуги за укладеними між сторонами договорами надавались за кожним договором за декількома житловими будинками, що розташовані у м.Щастя, що спростовує доводи відповідача про унікальність кожного будинку.

З огляду на викладене доводи відповідача судом відхиляються.

Також суд критично оцінює доводи відповідача про те, що формування груп будинків при укладенні договорів №470-488 від 16.12.2020, №489-507 від 17.12.2020 та №523-527 від 23.12.2020 було проведено з метою уникнення складнощів при надмірному документообігу, який міг виникнути при укладенні договорів на кожний окремий будинок, оскільки дії відповідача з метою уникнення складнощів при укладенні договорів не можуть бути належною підставою для обґрунтування придбання послуг без проведення процедур закупівель шляхом поділу предмету закупівлі на частини, з метою уникнення як проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель, так і застосування Закону України Про публічні закупівлі.

Позивач в обґрунтування позову також посилається на порушення вимог Закону України Про запобігання корупції при укладенні договору, в зв`язку з його укладенням в умовах реального конфлікту інтересів між знайомими особами.

Відповідно до абзаців 12-13 частини першої ст. 1 Закону України Про запобігання корупції (в редакції, чинній на час укладення договору):

приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як зазначено у пункті 3 частини першої ст. 3 Закону України Про запобігання корупції суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Організаційно-розпорядчими обов`язками виступають обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Адміністративно-господарські функції обов`язки це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (встановлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Таким чином, з огляду на те, що будучи директором КП «Жилбудсервіс» ОСОБА_1 виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, тому він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з КП «Жилбудсервіс», коли його директором був ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Статуту, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, директор підприємства укладає правочини, договори, угоди самостійно на суму, що не перевищує розмір статутного капіталу підприємства. Самостійно укладає угоди в межах бюджетних асигнувань, передбачених бюджетними програмами Щастинської міської ради, а також угоди за результатами проведених конкурсних торгів за рахунок державних коштів. Самостійно укладає угоди з надання послуг без обмеження розміру сум. Укладає договори оренди нерухомого майна, яке знаходиться на балансі підприємства з дозволу Щастинської міської ради.

Таким чином, директор позивача, станом на момент укладення договору №471 від 16.12.2020 мав відповідні повноваження на його укладення.

У заяві свідка ФОП Клімков О.І., відповідаючи на запитання про його особисте знайомство з директором КП «Жилбудсервіс» ОСОБА_1 до укладення оспорюваного договору, зазначив, що був знайомий.

При цьому суд зауважує, що вказана обставина не доводить наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 як посадової особи КП «Жилбудсервіс» та ФОП Клімкова О.І. (у минулому працівника цього підприємства) у сфері реалізації директором своїх службових повноважень.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин про наявність у директора КП «Жилбудсервіс» Шевцова О.В. при укладенні оспорюваного договору з ФОП Клімковим О.І. приватного інтересу.

Укладення 16.12.2020 договору від імені позивача, директором, який на той час був керівником цього підприємства, з відповідачем, який до 09.10.2017 перебував у трудових відносинах з позивачем, не свідчить про суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, а отже і про наявність реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, для того, щоб встановити реальний конфлікт інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а необхідно безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Доводи позивача про те, що факт особистого знайомства директора КП «Жилбудсервіс» ОСОБА_1 та ФОП Клімкова О.І. став визначальним при укладенні оспорюваного договору судом розцінюються як припущення, які не доведені належними та допустимими доказами.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і поясненнях однієї зі сторін.

З огляду на викладене вказані посилання на порушення приписів Закону України «Про запобігання корупції» судом відхиляються.

Наразі матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать як про наявність приватного інтересу у ОСОБА_1 , як колишнього директора позивача та замовника процедури закупівлі, щодо укладення з відповідачем спірного договору, так і про суперечність його службових повноважень чи їх реальний вплив на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Позивач посилається також на підпорядкування ОСОБА_1 дружині відповідача ОСОБА_5 , разом з тим, жодних доказів на підтвердження факту перебування у шлюбі на час укладення спірного договору та на інший час позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд не вбачає ознак реального конфлікту інтересів у колишнього директора позивача ОСОБА_1 на момент укладення спірного договору, тому вважає ці доводи позивача безпідставними. .

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо того, що 12.07.2021 за фактом зловживання ОСОБА_1 службовим становищем було порушено кримінальне провадження, оскільки з Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2021 свідчить тільки про те, що 12.07.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000156 за фактом зловживання службовим становищем в грудні 2020 року посадовими особами КП Жилбудсервіс, які уклали 43 договори з ФОП Клімковим О.І.

З зазначеного Витягу не вбачається наявність порушення кримінального провадження за фактом зловживання колишнім директором КП Жилбудсервіс Шевцовам О.В. службовим становищем. Крім того, факт такого зловживання може бути встановлений виключно судом в межах відповідного кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору недійсним у зв`язка з порушенням вимог Закону України Про запобігання корупції.

Відповідно до преамбули Закону України Про публічні закупівлі метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Закупівлі здійснюються за такими принципами:

- добросовісна конкуренція серед учасників;

- максимальна економія та ефективність;

- відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель;

- недискримінація учасників;

- об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій;

- запобігання корупційним діям і зловживанням (ч.1 ст. 5 Закону).

Суд враховує, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на здійснення ефективних та прозорих публічних закупівель; на запобігання проявам корупції у цій сфері.

Отже, договір є таким, що укладений з порушенням вимог діючого законодавства з питань публічних закупівель, зокрема, ч. 10 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції, та всупереч інтересам комунального підприємства, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат КП «Жилбудсервіс» становить 10 000 грн 00 коп.

Також повідомив, що докази понесення судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до закінчення судових дебатів, у випадку задоволення позову.

При цьому позивачем разом із заявою про усунення недоліків були надані докази понесення судових витрат у вигляді сплати судового збору в сумі 2 270 грн 00 коп.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Доказів на підтвердження понесених позивачем інших судових витрат суду на час прийняття рішення не подано, як і не надано суду пояснень відносно правової природи цих витрат.

Отже питання щодо розподілу інших судових витрат позивача може бути вирішено судом за умови подання останнім відповідних доказів після ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст.129, 232 - 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунального підприємства "Жилбудсервіс" до фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича про визнання недійсним договору про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків №471 від 16.12.2020 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір №471 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків від 16.12.2020, укладений між Комунальним підприємством "Жилбудсервіс" (вул. Дружби, будинок 2а, м. Щастя, Щастинський район, Луганська область, 91480, ідентифікаційний код 35629024) та фізичною особою-підприємцем Клімковим Олександром Івановичем ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Жилбудсервіс" (вул. Дружби, будинок 2а, м. Щастя, Щастинський район, Луганська область, 91480, ідентифікаційний код 35629024) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення підписано 18.02.2022.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ