РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022Справа № 916/2474/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Сервіс Індастрі"

про стягнення 449 740,00 грн.

Представники:

від позивача: Андрюшко І.Я.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Сервіс Індастрі» про стягнення 449 740,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на протиправний характер поведінки ТОВ «Електро Сервіс Індастрі», який полягає у порушенні податкового законодавства України, в частині обов`язку надати податкову накладну, у зв`язку із закупівлею за договором №Т/СМ-160/17 від 07.12.2017р. та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим позбавлено позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ за господарською операцією та завдано останньому збитки у вигляді неотриманого податкового кредиту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2021 у справі № 916/2474/21 позовну заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" і додані до неї документи передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

13.09.2021 позовна заява Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" і додані до неї документи надійшли до Господарського суду міста Києва та за наслідками проведеного автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 позовну заяву Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» залишено без руху.

04.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, зважаючи на категорію та складність спору, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Поряд з цим, у заяві про усунення недоліків поданого у справі № 916/2474/21 позову, позивач просив залучити до участі у справі Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Обґрунтовуючи необхідність залучення до участі у справі зазначеної третьої особи, позивач посилається, зокрема, на те, що Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків в результаті реалізації своєї компетенції спроможне також підтвердити наявність майнового інтересу позивача у даній справі та протиправність дій відповідача, оскільки, є контролюючим органом у сфері оподаткування.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Оскільки, позивачем не зазначено якими чином рішення у даній справі, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, вплине на права та/або обов`язки Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 09.11.2021.

20.10.2021 електронною поштою до суду від Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 09.11.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 суд відмовив у задоволенні заяви Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 09.11.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 916/2474/21, з підстав відсутності у суду технічної можливості.

У підготовче засідання 09.11.2021 представники сторін не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 09.11.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 07.12.2021.

15.11.2021 електронною поштою до суду від позивача надійшло клопотання про витребування у Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відомостей про реєстрацію у ЄРПН податкової накладної ТОВ «ЕСІ» на суму 2698440,00 грн за Договором № Т/СН-160/17 від 07.12.2017 для залучення до матеріалів справи.

16.11.2021 електронною поштою до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 07.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 суд відмовив у задоволенні заяви Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 07.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 916/2474/21, з підстав відсутності у суду технічної можливості.

23.11.2021 електронною поштою до суду від позивача надійшло клопотання про залучення доказу, а саме листа № 3035/6/34-00-04-02-02 від 05.11.2021 Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про надання інформації».

У підготовче засідання 07.12.2021 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні 07.12.2021 судом оголошено перерву до 21.12.2021.

У підготовче засідання 21.12.2021 представники сторін не прибули.

За наслідками розгляду клопотання позивача про витребування у Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків інформації, суд відмовив у його задоволенні, оскільки, інформація, яку позивач просив витребувати, міститься у листі № 3035/6/34-00-04-02-02 від 05.11.2021, копія якого наявна в матеріалах справи.

У підготовчому засіданні 21.12.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2022.

У судове засідання 08.02.2022 прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Представники відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У встановлений строк відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 08.02.2022 за відсутності представника відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 08.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (далі - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електро Сервіс Індастрі» (далі - Відповідач, Постачальник) укладено Договір (про закупівлю товарів) № Т/СН-160/17 від 07.12.2017 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується у 2017-2018 роках поставити Покупцю товар (далі - Товар), зазначений у Специфікації, що є Додатком № 1, відповідно до цього Договору, а Покупець - прийняти і оплатити Товар.

Згідно п. 2.1. Договору ціна Договору становить 4 211 724,00 грн (Чотири мільйони двісті одинадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок), у т.ч. ПДВ 20% - 701 954,00 грн.

У пункті 3.1. Договору визначено, що Покупець оплачує Товар прямим банківським переводом коштів на рахунок Постачальника, протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту поставки конкретної партії Товару, згідно з виставленим Постачальником рахунком, оформленим відповідно до рознарядки Покупця.

У пункті 4.1. Договору сторони встановили, що Постачальник, протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня отримання рознарядки від Покупця на поставку конкретної партії Товару, поставляє Покупцеві Товар у повній відповідності до наданої рознарядки. Постачальник несе ризик пошкодження або знищення Товару до моменту передачі його Покупцеві. Рознарядка Покупця на поставку Товару надсилається Постачальнику електронною поштою.

Відповідно до п. 6.3.3. Договору Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc Is.», або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

Згідно п. 7.6. Договору у разі втрати права Покупця на податковий кредит внаслідок відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Постачальником протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, Покупець протягом 10 (десяти) календарних днів, наступних за 365-м календарним днем з дати складання податкової накладної, має право на компенсування збитків у розмірі суми втраченого податкового кредиту на підставі письмової претензії з наданням документів, що обґрунтовують факт заподіяння збитків.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє по 31.12.2018, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Постачальник передав Покупцю товар на загальну суму 2 698 440,00 грн, з яких сума ПДВ становить 449 740,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2 від 11.04.2018.

Як вбачається з платіжного доручення №2591 від 28.04.2018 Покупець сплатив Постачальнику вартість поставленого товару за вищевказаною накладною повністю.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом №5282/01/20/19 від 10.09.2018, зі змісту якого вбачається, що покупець просив постачальника терміново надати податкову накладну від 11.04.2018 на суму 2 698 440,00 грн., в т.ч. ПДВ 449 740,00 грн, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ТОВ «Електро Сервіс Індастрі» обов`язку з надання податкової накладної, у зв`язку із закупівлею позивачем товару за договором №Т/СМ-160/17 від 07.12.2017р. та її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим в свою чергу, позбавлено позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ за господарською операцією та завдано останньому збитки у вигляді неотриманого податкового кредиту в сумі 449 740,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, що між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електро Сервіс Індастрі було укладено Договір (про закупівлю товарів) Т/СН-160/17 від 07.12.2017, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується у 2017-2018 роках поставити Покупцю товар, зазначений у Специфікації, що є Додатком № 1, відповідно до цього Договору, а Покупець - прийняти і оплатити Товар.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Покупець поставив, а Продавець оплатив товар у повному обсязі.

При цьому, за змістом п. 6.3.3. Договору у Постачальника наявний обов`язок надати Покупцю податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законодавством України строк.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розд.V цього Кодексу.

За змістом пп."а" п.198.1 ст.198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені / нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України регламентовано, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства та умови Договору, суд доходить висновку, що ДП «МТП «Южний» мало законне очікування про виконання ТОВ «Електро Сервіс Індастрі» обов`язку щодо реєстрації податкової накладної, реєстрація якої надавала позивачу право на отримання податкового кредиту у розмірі 449 740,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідної податкової накладної відповідачем зареєстровано не було.

Так, з наявної в матеріалах справи податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2019 вбачається, що у додатку 8 у рядку 9 «Опис допущених продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або розрахунку коригування» щодо платника податку, на якого подається заява із скаргою (ТОВ «Електро Сервіс Індастрі») вказано: «ПН повинна бути виписана на суму 2698440,00 грн згідно видаткової накладної № 2 від 11.04.2018».

При цьому, зі змісту листа Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 05.11.2021 №3035/6/34-00-04-02-02 «Про надання інформації» вбачається, що відповідно до даних ІС «Архів електронної звітності» відсутня реєстрація податкової накладної від 11.04.2018 року виписаної ТОВ «Електро сервіс індастрі» () на адресу ДП «МТП «Южний» ().

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п.1 ст.611 ЦК України та ст.224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Зважаючи на вказані норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як вже зазначалось, згідно з п.201.10 ст.201 ПК України на продавця товарів / послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Стаття 201 ПК України передбачає, що у разі невиконання продавцем покладених на нього обов`язків щодо складання та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, платник ПДВ має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця за формою згідно з додатком 8 до такої декларації відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 №21.

Разом з тим, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до п.201.10 ст.201 ПК у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Таким чином, відповідач не виконав вимог статті 201 ПК України, зокрема, не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 449 740,00 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі № 910/3338/21 від 10.01.2022.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Сервіс Індастрі" (02000, місто Київ, вулиця Межгірська, будинок 26/24; ідентифікаційний код: 41332055) на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська обл., місто Южне, вулиця Берегова, 13; ідентифікаційний код: 04704790) збитки у розмірі 449 740 (чотириста сорок дев`ять тисяч сімсот сорок) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 6 746 (шість тисяч сімсот сорок шість) грн 10 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 18.02.2022

Суддя Ю.В. Картавцева