ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2022 Справа № 914/1353/16(914/4116/21)

Суддя Господарського суду Львівської області Артимович В.М., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Мегабанк» про відвід головуючого судді Артимовича В.М. у справі № 914/1353/16 (914/4116/21)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Плесканки О.В., м. Львів

до відповідача-1: Приватного підприємства «Елітон-2011», м. Дергачі, Харківська область

до відповідача-2: Акціонерного товариства «Мегабанк», м. Харків

про: визнання права власності та стягнення доходів від безпідставно набутого майна

у межах справи про банкрутство № 914/1353/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет", м. Львів

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет" (вул. Литвиненка, 3, м. Львів, 79034, ідентифікаційний код 13835841)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Плесканки О.В. до відповідача-1: Приватного підприємства „Елітон-2011", відповідача-2: Акціонерного товариства „Мегабанк" про визнання права власності на нежитлові приміщення та стягнення доходів від безпідставно набутого майна в сумі 200000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.02.2022 відкрито провадження у справі № 914/1353/16 (914/4116/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Плесканки О.В. до відповідача-1 - Приватного підприємства „Елітон-2011", відповідача-2 - Акціонерного товариства „Мегабанк" про визнання права власності та стягнення доходів від безпідставно набутого майна та прийняти її до розгляду в межах провадження справи № 914/1353/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет" (ідентифікаційний код 13835841), постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання на 02.03.2022.

На розгляд суду від Акціонерного товариства «Мегабанк» надійшла заява від 16.02.2022 про відвід головуючого судді Артимовича Василя Михайловича у справі № 914/1353/16(914/4116/21).

Заява обґрунтована тим, що дана справа №914/1353/16 (914/4116/21) у значній мірі пов`язана з аналогічною справою у межах справи № 914/1353/16, яка розглядалася за участі судді Артимовича В.М., оскільки, як стверджує заявник, предметом розгляду обох є обставини про належність права власності ТзОВ «Мальви-Маркет» на одне і те ж нерухоме майно.

Заявник зазначає, що ухвала Господарського суду Львівської області (суддя Артимович В.М.) від 03.01.2019 у справі № 914/1353/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" в особі ліквідатора Кривича Р.І. до Акціонерного товариства "Мегабанк" про витребування майна із чужого незаконного володіння скасована постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.06.2020 у справі № 914/1353/16. Заявник стверджує, що оскільки суддя Аритмович В.М. вже висловив свою позицію щодо подібних правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 914/1353/16 (9147/4116/21), зазначена обставина викликає сумнів у неупередженості судді Артимовича В.М.

Також АТ «Мегабанк» посилається у своїй заяві на правові позиції щодо задоволення заяв про відвід (самовівдвід) судді в ухвалах судів всіх інстанцій.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Мегабанк» про відвід судді Артимовича В.М. у справі № 914/1353/16(914/4116/21), дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

У ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу заявника на те, що, як зазначається Європейським судом з прав людини, у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 р.). Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" (заява 16695/04) від 15.07.2010).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку заявником жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Артимовича В.М. у вирішенні справи № 914/1353/16 (914/4116/21) не подано.

Суд звертає увагу, що Конституційним судом України в рішенні від 23.05.2001 року № 6-рп/2001 зазначено, що судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення, не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Артимовича В.М. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід судді, не вбачається.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Артимовичу В.М.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява Акціонерного товариства «Мегабанк» підлягає передачі для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Слід зазначити, що, враховуючи перебування судді Артимовича В.М. у відпустці, ухвала складена та підписана 22.02.2022.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 35, 38, 39 , 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву Акціонерного товариства «Мегабанк» від 16.02.2022 про відвід головуючого судді Артимовича В.М. у справі № 914/1353/16(914/4116/21) необґрунтованою.

2. Заяву Акціонерного товариства «Мегабанк» від 16.02.2022 про відвід головуючого судді Артимовича В.М. у справі № 914/1353/16(914/4116/21) та матеріали справи № 914/1353/16(914/4116/21) передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Артимович В.М.