РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2022Справа № 910/15444/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД»

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору продовженим

за участі представників:

від позивача Пономаренко В.М.,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 28.08.2017, укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 2 роки та 364 дні, тобто до 25.08.2023, на тих самих умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, про те, що після закінчення строку дії договору він не отримував від орендодавця будь-яких заяв та/або заперечень проти продовження строку його дії та продовжував користуватися орендованим майном, а відтак строк дії договору був пролонгований на 2 роки та 364 дні. Поряд із цим, за твердженнями позивача відповідач не визнав факт продовження дії договору відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України та звернувся до суду із вимогами про виселення позивача з об`єкту оренди, у зв`язку з чим останній, просить суд визнати договір продовженим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 19.10.2021.

18.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що продовження терміну дії договору № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 28.08.2017 повинно відбуватись у відповідності до приписів Закону № 157-IX, а саме шляхом проведення аукціону. Відповідно до протоколу аукціону від 30.11.2020 № UA-PS-2020-11-06-000004-3 на продовження договору оренди нежитлового приміщення площею 28,0 кв.м. на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Ризька, 1 в місті Києві, переможцем аукціону визначено ТОВ «Бюджетна аптека», а відтак договір оренди з позивачем орендарем було правомірно припинено у зв`язку із закінченням строку його дії.

18.10.2021 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 910/13846/21.

19.10.2021 від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких зазначено про безпідставність позовних вимог з підстав, аналогічних тим, що наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 19.10.2021 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відмовив в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у спорі ТОВ «Бюджетна аптека» у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання до 09.11.2021.

05.11.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення та уточнення до відзиву, до якого долучено копію договору № 1455 від 15.01.2014. Так, за доводами відповідача договір оренди приміщення продовжувався позивачем не вперше, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 157-IX.

09.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує, що підставою для відмови йому у продовженні договору була, зокрема, необхідність об`єкта оренди для власних потреб, що, на думку позивача, не узгоджується із наміром відповідача провести аукціон. Також позивач вказує, що відповідачем не було висловлено заперечення проти пролонгації строку дії договору на момент припинення та в місячний термін після припинення, а відтак договір не був припиненим ані 26.08.2020, ані 27.01.2021.

У підготовчому засіданні 09.11.2021 суд відклав підготовче засідання до 07.12.2021.

15.11.2021 від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення до відзиву, у яких зазначено про те, що надана відповідачем копія договору № 1455 від 15.01.2014 не може слугувати доказом того, що договір № 1455-1 від 28.07.2017 вже продовжувався з огляду на те, що це різні правочини.

06.12.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких він підтримує раніше заявлені вимоги.

У підготовчому засіданні 07.12.2021 суд відклав підготовче засідання до 25.01.2022.

У підготовчому засіданні 25.01.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.02.2022.

У судовому засіданні 22.02.2022 суд заслухав пояснення присутнього представника позивача у вступному слові, дослідив наявні в матеріалах справи докази, заслухав промову представника позивача у судових дебатах та, після виходу з нарадчої кімнати, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» (орендар) та Київською міською клінічною лікарнею №9 був укладений договір № 1455 про внесення змін до договору оренди від 28.04.2005 року № 1559/8 (нова редакція договору оренди майна від 28.04.2005 № 1559/8).

15.01.2014 Департаментом комунальної власності м. Києва, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» та Київською міською клінічною лікарнею №9 було підписано акт приймання-передачі нерухомого майна (Додаток № 1 до Договору № 1455 від 15.01.2014), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно з Договором оренди від 15.01.2014 приміщення у лікувальному корпусі, що перебуває на балансі Київської міської клінічної лікарні №9, загальною площею 28,30 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1.

28.08.2017 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» (орендар) та Київською міською клінічною лікарнею №9 (підприємство-балансоутримувач) був укладений договір № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.01.2014 № 1455) (далі Договір).

Об`єктом оренди, відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору, є нежитлове приміщення, загальною площею 28,30 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1, корпус 2.

В пункті 9.1 Договору визначено, що він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 28.08.2017 до 26.08.2020.

Однією з підстав для припинення договору, згідно п. 9.4 Договору є закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п. 9.7 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Листом № 062/05/19-3126 від 06.05.2020 відповідач повідомив позивача про те, що для продовження терміну дії договору, останньому необхідно надати орендодавцеві не пізніше ніж за три місяці до дати закінчення договору оренди звіт про оцінку об`єкта оренди та клопотання про здійснення його рецензії, довідку від балансоутримувача про належне виконання умов договору оренди та відсутності заборгованості з орендної плати.

Балансоутримувач, у листі № 061/112-561 від 22.05.2020 повідомив орендаря та орендодавця про відсутність намірів передавати в оренду приміщення та продовжувати Договір, оскільки приміщення необхідне лікарні для виробничих потреб. Також повідомлено про наявність заборгованості орендаря станом на 01.05.2020 у розмірі 13 645, 47 грн.

У листі № 25/05 від 25.05.2020 позивач повідомив відповідача про намір продовжити Договір. До зазначеного листа було додано три примірники підписаної додаткової угоди.

Листом № 062/05/15-3682 від 02.06.2020 відповідач повідомив позивача про те, що Договір не буде продовжений, з огляду на необхідність об`єкта оренди для потреб балансоутримувача, а також наявність заборгованості орендаря.

У листі № 062/05/19-6899 від 06.11.2020 відповідач повідомив позивача та третю особу про оголошення аукціону щодо оренди нежитлових приміщень площею 28,0 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1.

В подальшому, листом № 062/05-19-521 від 29.01.2021 відповідач повідомив, що відповідно до протоколу аукціону від 30.12.2020 № UA-PS-2020-11-06-000004-3 на продовження договору оренди нежитлового приміщення площею 28,0 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1, переможцем аукціону визначено ТОВ «Бюджетна аптека». Враховуючи наведене, Договір припинився у зв`язку із закінчення строку, на який він був укладений та у зв`язку з підписанням договору з переможцем аукціону. Повідомлено позивача про необхідність звільнити приміщення та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу.

Так, за наслідками проведеного аукціону 27.01.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Бюджетна аптека» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено Договір оренди № 3318 нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Листом № 062/05-19-793 від 10.02.2021 відповідач доручив третій особі створити комісію для прийняття приміщень з орендного користування.

17.02.2021 комісією по прийняттю приміщень з орендного користування було складено акт про відмову у передачі приміщення з орендного користування, згідно якого позивач відмовився повернути приміщення, зазначивши, що Договір продовжив свою дію до 25.08.2023 на підставі п. 9.7 Договору та ст. 764 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається і підтверджується учасниками справи, що позивач після закінчення строку дії Договору продовжує користуватись орендованим приміщенням.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК Україна) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Положеннями статті 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений сторонами у справі договір за своїм змістом та правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України, параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України, а також положень законодавства про оренду державного та комунального майна.

Положеннями статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 ГК України).

Як вбачається із матеріалів справи, строк дії Договору згідно умов його пункту 9.1 завершувався 26.08.2020.

Позивач вважає, що оскільки він не отримував від орендодавця повідомлення про непродовження договірних відносин, і протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди продовжує користуватись орендованим приміщенням, договір оренди в силу пункту 9.7 договору, статті 764 Цивільного кодексу України і ч. 4 ст. 284 ГК України є автоматично пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах.

Однак, суд вважає такі доводи помилковими, з огляду на таке.

Дійсно, пунктом 9.7 Договору сторони узгодили, що, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Зазначений пункт Договору узгоджується з положеннями статті 764 Цивільного кодексу України і частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-XII від 10.04.1992 (далі Закон № 2269-XII).

Так, відповідно до статті 764 ЦК України, в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічним чином, частиною 2 статті 17 Закону № 2269-XII (у редакції, що діяла на момент укладення Договору) було передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Однак, 01.02.2020 Закон № 2269-XII втратив чинність внаслідок набрання чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 (далі Закон № 157-ІХ), який введений в дію 01.02.2020.

За загальним принципом, дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 157-ІХ визначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

З урахуванням викладеного, з 01 липня 2020 року укладений сторонами у справі Договір мав продовжуватися в порядку, визначеному Законом № 157-ІХ. При цьому, у будь-якому разі, Договір зберігав чинність до моменту закінчення строку дії договору, тобто до 26.08.2020, разом з тим, ця обставина жодним чином не спростовує необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону № 157-ІХ.

Статтею 18 Закону № 157-ІХ встановлено новий порядок продовження договору оренди, а саме, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 18 Закону № 157-ІХ без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які:

укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону;

укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону;

укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди (ч. 3 ст. 18 Закону № 157-ІХ).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 та ч. 5 ст. 18 Закону № 157-ІХ рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Відтак, новим порядком продовження договорів оренди державного та комунального майна не передбачено можливості автоматичної пролонгації договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, як це було врегульовано частиною 2 статті 17 Закону № 2269-XII, за виключенням випадку, коли договір оренди продовжуються відповідно до частини другої статті 18 Закону № 157-ІХ.

За приписами частин 7, 8 статті 18 Закону № 157-ІХ договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.

Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів:

на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі;

на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується.

Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Отже, у порядку, визначеному Законом № 157-ІХ, орендар мав звернутись до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, тобто до 28.05.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, листом № 25/05 від 25.05.2020 позивач повідомив відповідача про намір продовжити Договір. До зазначеного листа було додано три примірники підписаної додаткової угоди. Разом з цим, доказів надання відповідачеві звіту про оцінку майна та рецензії на цей звіт матеріали справи не містять. В ході розгляду справи позивач повідомив, що 16.07.2020 він направив заяву з пакетом документів, в якому був у тому числі й звіт про оцінку майна об`єкта оренди.

Втім, в матеріалах справи така заява відсутня. Більше того, виходячи з тверджень позивача, така заява була подана була подана з порушенням строку, тобто, за 42 дні, а не за три місяці до закінчення строку дії Договору, як встановлено Законом.

Тобто, самим орендарем не дотримано встановленого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, що відповідно до положень статті 18 Закону № 157-ІХ унеможливлює продовження строку його дії на той самий термін і на тих самих умовах.

Разом з цим, суд вважає безпідставними твердження позивача про можливість продовження Договору на підставі п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 157-ІХ, оскільки такий порядок розповсюджується лише договорів, які укладені та продовжуються вперше.

Натомість, Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1455-1 від 28.08.2017 є новою редакцією Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.01.2014 № 1455, про що зазначено безпосередньо в самому Договорі.

При цьому твердження позивача щодо відмінності реквізитів цих правочинів суд відхиляє, оскільки, позивач користується майном вже понад 10 років на підставі одного й того самого правочину (за яким він набув речове право), який згодом лише викладався в оновлених редакціях.

На користь такого висновку свідчить також і зміст частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII (яка була чинною як на момент закінчення дії Договору № 1455 від 15.01.2014, так і на момент укладення Договору № 1455-1 від 28.08.2017), за якою після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін.

Наведене свідчить про неодноразове продовження строку дії договору оренди, що вказує на безпідставність доводів позивача про застосовність до спірних правовідносин положень п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 157-ІХ.

Згідно ч. 9 ст. 18 Закону № 157-ІХ після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень:

про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем;

про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Закону № 157-ІХ рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято:

у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону;

якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю;

якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк;

якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця;

якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців;

якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 062/05/15-3682 від 02.06.2020 відповідач повідомив позивача про те, що Договір не буде продовжений, з огляду на необхідність об`єкта оренди для потреб балансоутримувача, а також наявність заборгованості орендаря.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що затримка у внесенні орендної плати була спричинена карантинними обмеженнями, оскільки робота суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері торгівлі лікарськими засобами та медичними виробами не входила в перелік заборонених, а відтак позивач у цей період не припиняв господарської діяльності. Тим паче, пунктом 3.6 Договору сторонами визначено безготівковий порядок розрахунків, у зв`язку з чим твердження позивача про труднощі у здійсненні платежів суд вважає недоведеними.

Також, у спірних правовідносинах балансоутримувач - Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до відповідача з листом від 22.05.2020 № 061/112-561 про необхідність використання орендованого приміщення для виробничих потреб лікарні.

Наведене, у відповідності до положень статті 19 Закону № 157-ІХ є безумовною підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди, безвідносно до обґрунтованості звернення балансоутримувача.

Отже, відповідачем у межах встановленого статтею 18 Закону № 157-ІХ строку для прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, висловлено свою волю щодо відмови відповідачу у продовженні строку дії договору оренди.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновків, що, по-перше, самим орендарем не дотримано встановленого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, що відповідно до положень статті 18 Закону № 157-ІХ унеможливлює продовження строку його дії на той самий термін і на тих самих умовах; і по-друге, відповідачем відповідно до положень статті 19 вказаного Закону обґрунтовано відмовлено позивачу у продовженні строку дії договору оренди.

В подальшому, Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оголошено аукціон на продовження договору оренди нежитлових приміщень площею 28,0 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1.

Про можливість взяти участь у аукціоні, позивача повідомлено листом від 06.11.2020 № 062/05/19-6899.

Відповідно до протоколу аукціону від 30.11.2020 № UA-PS-2020-11-06-000004-3, переможцем аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюджетна аптека», як учасника, що подав найвищу цінову пропозицію за лот. Позивач же, запропонував найнижчу цінову пропозицію.

За наслідками проведеного аукціону, 27.01.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Бюджетна аптека» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено Договір оренди № 3318 нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що у разі проведення аукціону, така підстава для відмови у продовженні договору оренди з ним як необхідність об`єкта оренди для власних потреб балансоутримувача є формальною, оскільки площа орендованого майна зменшилась з 28,30 кв.м. до 28,0 кв.м., а відтак частина приміщень досі перебуває на балансі балансоутримувача.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону № 157-ІХ, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до пункту 9.4 Договору, він припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом підпункту 4.2.21 Договору, після припинення дії цього Договору, протягом 3 календарних днів орендар зобов`язаний передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу.

Аналогічні положення сторонами узгоджено і у пункті 7.5 Договору.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо повернення орендованого майна, суд погоджується з твердженнями відповідача, що позивач продовжує використовувати об`єкт оренди без достатніх правових підстав, порушуючи право власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на позивача у відповідності до вимог статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 23.02.2022.

Суддя О.С. Комарова