ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1874/13(925/1116/21)

Вх.суду № 13509/21 від 20.08.2021

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Яцен Ю.Ф.,

за участю у судовому засіданні: Ястремського О.Я. (від ТОВ "Компанія Креатив Імоті", адвокат), Алідодова Р.А. (від ТОВ "Компанія Креатив Імоті", директор), Самокиші В.Ю. (від АТ "Альфа-банк", представник за довіреністю), Юрченко Т.Л., Школьної І.П. (від ТОВ "УкрЛідербуд", представники за довіреностями),

у судове засідання не з`явились: представники від позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 17.08.2021

позивача, Приватного підприємства "Бізнес-Гранд" в особі його ліквідатора,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Креатив Імоті",

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерного товариства "Альфа-Банк", та

третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЛідербуд",

про витребування майна

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк",

до боржника, Приватного підприємства "Бізнес Гранд"

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Приватним підприємством "Бізнес-Гранд" у особі його ліквідатора, у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 17.08.2021 з вимогою витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Креатив Імоті" на користь Приватного підприємства "Бізнес-Гранд" рухоме майно (обладнання), яке вмонтоване у нерухоме майно і яке знаходиться у м.Черкаси за адресою: вул.Гагаріна, 55/1, згідно з переліком (51 найменування, 63 одиниці, далі спірне рухоме майно).

2. Позивач (ПП "Бізнес Гранд") у заяві від 17.08.2021 (а.с.1 т.39) та його представниця у судовому засіданні 11.01.2022 заявлені вимоги підтримали повністю і пояснили, що 19.11.2012 між ПП "Бізнес-Гранд" та ТОВ "УкрЛідербуд" було укладено угоду про часткове погашення боргу, згідно з якою ПП "Бізнес-Гранд" передало у власність ТОВ "УкрЛідербуд" в рахунок погашення боргу рухоме майно згідно з переліком (68 найменувань, 81 одиниця) на загальну суму 7 818 472,22 грн., у тому числі і спірне рухоме майно на суму 6 016 430,60 грн.; що 05.06.2014 між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "УкрЛідербуд" укладено договір міни, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим номером 1255, згідно з яким ПАТ "Укрсоцбанк" міняє належне йому на праві приватної власності нерухоме майно на належне ТОВ "УкрЛідербуд" на праві приватної власності рухоме майно, яке знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Гагаріна, 55 відповідно до переліку, наведеного у додатку №1 до цього договору (51 найменування, 63 одиниці); що ухвалою суду від 17.10.2017 у цій справі №925/1874/13 про банкрутство ПП "Бізнес-Гранд" відмовлено у задоволенні позову АТ "Укрсоцбанк" від 31.10.2016 про визнання недійсною з моменту укладення угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 було скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог: визнано недійсною з моменту укладення угоду про часткове погашення боргу від 19.11.2012, укладену між ПП "Бізнес-Гранд" та ТОВ "УкрЛідербуд". Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 судове рішення апеляційної інстанцій залишено без змін; що рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/288/17 (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019) визнано недійсним договір міни від 05.06.2014, укладений між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "УкрЛідербуд", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстровано в реєстрі за №1255; що внаслідок визнання у судовому порядку недійсними вказаних вище правочинів, право власності на рухоме майно (обладнання), яке вмонтоване в нерухоме майно і яке знаходиться у м.Черкаси за адресою: вул. Гагаріна,55/1 (51 найменування, 63 одиниці) належить банкруту; що АТ "Укрсоцбанк" під час реорганізації шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" за передавальним актом від 11.10.2019 передало останньому спірне майно, однак АТ "Укрсоцбанк" не мало прав на спірне майно, у зв`язку з чим правові підстави для його передачі АТ "Альфа-Банк" під час реорганізації були відсутні; що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у цій справі замінено кредитора, АТ "Укрсоцбанк", його правонаступником, АТ "Альфа-Банк"; що 26.04.2021 між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Компанія Креатив Імоті" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. (зареєстровано в реєстрі за №2888), предметом якого є нерухоме майно (торгівельний комплекс, що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Гагаріна,55/1, що складається з торгового комплексу А-2 загальною площею 8979,6 кв.м., дахової котельні В загальною площею 51,7 кв.м., огорожі 1,4, вимощення І, ІІ та трансформаторної підстанції Г-1 загальною площею 46,5 кв.м.), а також обладнання згідно з переліком, наведеним у додатку №1 до цього договору; що у зв`язку з прийнятими у справах №925/1874/13 та 925/288/17 судовими рішеннями, як станом на дату передачі спірного майна від АТ "Укрсоцбанк" до АТ "Альфа-Банк" під час реорганізації (11.10.2019), так і станом на дату укладання вказаного вище договору купівлі-продажу (26.04.2021), а ні АТ "Укрсоцбанк", а ні АТ "Альфа-Банк" не мали жодних правових підстав розпоряджатись належним боржнику спірним майном, оскільки жоден з них не володів належним обсягом правосуб`єктності щодо цього майна; що право власності на спірне рухоме майно, яке належить ПП "Бізнес-Гранд", порушено; що вказана обставина унеможливлює реалізацію цього майна у процедурі банкрутства та задоволення вимог кредиторів боржника за рахунок отриманих від його продажу коштів.

На запитання суду представниця позивача пояснила, що позов пред`явлено на підставі ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України; що доказів "заінтересованості", "контролю" чи "пов`язаності" між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Компанія "Креатив імоті" не має; що право власності на майно підтверджується виключно рішеннями суду у справах №925/1874/13 і №925/288/17; що усі документи на спірне рухоме майно позивачем були передані під час укладення 19.11.2012 між ПП "Бізнес-Гранд" та ТОВ "УкрЛідербуд" угоди про часткове погашення боргу і позивачу не поверталися.

3. Третя особа на стороні позивача (ТОВ «УкрЛідербуд») у заявах по суті від 26.11.2021 та від 11.01.2022 (а.с.215, 245 т.39) і її представниці у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і пояснили, що 13.03.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №925/1874/13 (залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018) визнано недійсною з моменту укладення угоду про часткове погашення боргу від 19.11.2012, укладену між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд»; що 07.08.2018 рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/288/17 (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.20190) визнано недійсним договір міни від 05.06.2014, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «УкрЛідербуд»; що позивачем у справах №925/1874/13 і №925/288/17 був АТ «Укрсоцбанк», тому наступна його поведінка вказує на відсутність чесності та прагнення сумлінно захистити цивільні права і забезпечити виконання цивільних обов`язків; що суд має застосувати преюдицію стосовно спірного рухомого майна у судових рішеннях у справах №925/1874/13 і №925/288/17; що володіння АТ «Укрсоцбанк» рухомим майном не є добросовісним; що відповідач є недобросовісним набувачем майна, оскільки під час укладення попереднього договору існував арешт на нерухоме майно і відповідач міг про нього знати; що АТ «Укрсоцбанк» не здійснював безперервного володіння рухомим майном, вмонтованим в нерухоме майно за адресою: м. Черкаси, вул.Гагаріна, 55/1 з 11.06.2014, оскільки даний факт встановлений у справі №925/340/17, а фактичне використання нерухомого майна з обладнанням та устаткуванням з 03.10.2008 до 18.02.2018 здійснювало ТОВ «Стройсфера» за договором оренди нерухомого майна від 03.10.2008 №3-10/08/Г укладеного з ПП «Бізнес-Гранд»; що ПАТ «Укрсоцбанк» розпочав вільно та безперервно володіти нежитловими будівлями і спорудами з обладнанням та устаткуванням за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1 з 18.02.2018, після виселення ТОВ «Стройсфера»; що строк позовної давності має обчислюватися від дня винесення постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №925/288/17, а не з 2012 року, як стверджує відповідач; що не може бути застосовано ст.344 Цивільного кодексу України про набувальну давність, оскільки не було безперервного користування рухомим майном; що право власності на нерухоме майно не повинно підтверджуватись правоустановлюючими документами; що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.2021 оспорюється у справі №925/593/21 у якій і вирішується питання про добросовісність набуття відповідачем права власності на спірне рухоме майно.

На запитання суду представниці пояснили, що у справах №925/1874/13 і №925/288/17 реституція не була застосована і спірне рухоме майно по акту приймання передачі не поверталось; що фактів "недобросовісності" відповідача вони не мають, однак у відповідача була реальна можливість знати про фактичні обставини щодо спірного рухомого майна в момент укладення 19.09.2021 попереднього договору купівлі-продажу.

4. Відповідач (ТОВ "Компанія Креатив Імоті") у відзиві 25.10.2021 (а.с.186 т.39), заяві про застосування позовної давності (а.с.147 т.39) та його представник у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечили і пояснили, що 05.06.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «УкрЛідербуд» був укладений договір міни, за яким ТОВ «УкрЛідербуд» передало спірне рухоме майно ПАТ «Укрсоцбанк» взамін на нерухоме майно; що після реорганізації ПАТ «Укрсоцбанк» спірне рухоме майно перейшло до АТ «Альфа-Банк», яке в свою чергу продало його ТОВ «Компанія Креатив Імоті» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. та зареєстрований в реєстрі за №2888, в складі торгівельного комплексу, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Гагаріна, 55/1 (предмет договору купівлі-продажу нерухоме майно, що складається з торгового комплексу А-2, загальною площею 8979,6 кв.м., дахової котельні В, загальною площею 51,7 кв.м., огорожі 1,4, вимощення І, ІІ та трансформаторної підстанції Г-1, загальною площею 46,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, та обладнання); що майно відповідачем придбане за відплатним договором, за яке він повністю розрахувався; що йому не відомі ніякі спори стосовно спірного рухомого майна і на час укладення договору купівлі-продажу ніяких обтяжень стосовно усього придбаного майна не було; що спірне рухоме майно вибуло з володіння ПП «Бізнес-Гранд» (і більше ніколи до нього не поверталося) на підставі угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, з моменту укладення якої почався відлік строку позовної давності на його витребування та сплив 19.11.2015; що угода про часткове погашення боргу від 19.11.2012 не являється правовстановлюючим документом на спірне рухоме майно та не може підтверджувати право власності позивача на нього; що ПП «Бізнес-Гранд» не доведено факт набуття спірного рухомого майна у власність; що судові рішення у справах №925/1874/13 і №925/288/17 не є і не можуть бути преюдицією, оскільки відповідач участі у них не приймав; що ПП «Бізнес-Гранд» не надав доказів на підтвердження виникнення та існування в нього права власності на спірне рухоме майно; що відповідач є добросовісним набувачем майна і учасниками справи зворотного не доведено; що витребування майна від добросовісного набувача залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна відчужувача за першим договором така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі №916/2129/15 та від 25.01.2017 у справі №916/2121/15, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №29/5005/6381/2011 та від 10.06.2020 у справі №04/5026/803/2012; що недійсність правочину не виключає наявності волі власника на передачу права власності на майно іншій особі; що зміст укладеної між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд» угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, яка у спірних правовідносинах є першою у ланцюгу договорів, не свідчить про укладення її позивачем без його волі, а додані до заяви позивача судові рішення у справі №925/1874/13 та у справі 925/288/17 не містять доказів зворотного.

На запитання суду представник пояснив, що перед укладенням договору купівлі-продажу майна відповідачем проводився аналіз і вивчалися ризики його придбання, однак перешкод не було виявлено, арештів не було, а щодо доводів ТОВ "Укрлідербуд" слід зазначити, що судові рішення в ЄДРСР не містять відомостей про осіб і про адреси майна, тому інформація про спірне рухоме майно не могла бути з нього отримана.

5. Третя особа на стороні відповідача (АТ "Альфа-Банк") у заявах по суті від 13.09.2021 (а.с.76 т.39), від 07.12.2021 (а.с.234 т.39) та її представник у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечили і пояснили, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували виникнення та існування у нього права власності на спірне рухоме майно, доведення якого є необхідною умовою для застосування положень ст.388 ЦК України; що позивачем не доведено наявність жодної з передбачених ч.1 ст.388 ЦК України підстав для витребування майна від добросовісного набувача (відповідача), зокрема, не доведено відсутність волі ПП "Бізнес-Гранд" на відчуження спірного рухомого майна; що ПАТ «Укрсоцбанк» (АТ «Укрсоцбанк») добросовісно набув спірне рухоме майно та 11.06.2014 отримав його за актом приймання-передачі, відкрито та безперервно володів цим майном протягом п`яти років та з 11.06.2019 став його власником на підставі положень частини першої статті 344 ЦК України; що внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Укрсоцбанк», право власності на спірне рухоме майно з 15.10.2019 перейшло в порядку правонаступництва до АТ «Альфа-Банк»; що згідно з витягом від 11.04.2013 №2286550 право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1; що ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому порядку набув право власності на нерухоме майно та вмонтоване в нього спірне рухоме майно як допоміжну річ, яке перебувало у нього в іпотеці на підставі Іпотечного договору від 18.04.2006 №ІПІ-895/08-033; що спірне рухоме майно вибуло з володіння ПП «Бізнес-Гранд» на підставі угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, про що позивач був обізнаний в день її укладення, і саме ця угода вказує на наявність волі позивача на відчуження майна, в той час як судові рішення у справах №925/1874/13 і №925/288/17 факт наявності волі позивача на відчуження спірного рухомого майна не спростовують; що строк позовної давності для витребування майна сплив 19.11.2015, ще за рік до визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури і розпочинається не з моменту підтвердження недійсності договору судовим рішенням, а з моменту, коли позивач дізнався про вибуття майна з його власності, тобто з 19.11.2012; що арешту на спірне рухоме майно не було ніколи, а був арешт лише на нерухоме майно.

На запитання суду представниця пояснила, що спірне рухоме майно перебувало у заставі, оскільки є невід`ємною складовою нерухомого майна та є допоміжним майном, відокремлення якого неможливе; що судовими рішеннями реституція не застосовувалась і майно в натурі не передавалось, акт про повернення майна позивачу відсутній.

6. Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

7. Дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.

18.04.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та приватним підприємством «БізнесГранд» укладено іпотечний договір №ІП 1-895/08-033 (а.с. 84 т.39), відповідно до якого:

п.1.1. Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/08-033 від 18.04.2006 укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, надалі за текстом разом «Основне зобов`язання» наступне нерухоме майно: комплекс будівель, а саме: торговий комплекс площею 5024,2 кв.м. (літера інвентарної справиА-2), трансформатора (літера інвентарної справи Б), дахова котельня площею 51,7 кв.м. (літера інвентарної справи В), що знаходиться за адресою : Україна, м. Черкаси, вул.Гагаріна, 55/1 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №151387 (…).

18.04.2006 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження зазначеного в договорі комплексу будівель до припинення договору іпотеки.

14.11.2007, 03.07.2008, 11.09.2008, 28.11.2008, 15.05.2009 між сторонами укладено додаткові угоди до Іпотечного договору від 18.04.2006 № ІП 1-895/08-033.

03.10.2008 між Приватним підприємством "Бізнес гранд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройсфера" (орендар) укладено договір оренди №3-10/08Г, відповідно до умов якого орендодавець передає орендареві за плату у тимчасове користування (оренду) цілісний майновий комплекс, що складається з нежитлових будівель та споруд з обладнанням та устаткуванням, розташованих за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1.

10.11.2011 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі 02/5026/1266/2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2012, визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на майно за іпотечним договором від 18.04.2006 № ІП 1-895/08-033, предметом якого є: торгівельний комплекс площею 9145,2 кв.м. (літера інвентарної справа А-2), дахова котельня (літера інвентарної справи В), огорожа (№1-3), замощення (І,ІІ) та трансформаторна підстанція (літера інвентарної справи Г), що знаходиться за адресою,вул. Гагаріна 55/1, м. Черкаси (а.с.109, 114 т.39).

19.11.2012 між ПП «Бізнес-Гранд» (Боржник) та ТОВ «УкрЛідербуд» (Кредитор) укладено угоду про часткове погашення боргу (а.с.9 т.39) відповідно до якої:

п.1.1. Заборгованість в сумі 39 864 165,84 грн. виникла у Боржника перед Кредитором за простими векселями. Борг боржника перед кредитором підтверджується рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.04.2012 по справі №17/5025/356/2012 в сумі 39 864 165,84 грн.;

п.1.2. В рахунок часткового погашення боргу в сумі 7 818 472,22 грн. Боржник передає, а Кредитор приймає, належне Боржнику на праві власності рухоме майно згідно з переліком (68 найменувань, 81 одиниця) на загальну суму 7 818 472,22 грн., у тому числі і спірне рухоме майно на суму 6 016 430,60 грн.;.

п.2.1. Майно, перелічене в п.1.2 Боржник у тижневий строк з дня укладення цієї угоди передає Кредитору за актом приймання-передачі;

п.2.2. Одночасно з передачею майна Боржник передає кредитору документи, що засвідчують або підтверджують право Боржника на майно (…).

3.1. Боржник відповідає за несвоєчасне виконання зобов`язань, передбачених п.1.2 та пп. 2.1, 2.2, 2.3 цієї угоди, та за достовірність документів, які засвідчують його права на майно, перелічене в п.1.2, а також за те, що на це майно немає вимог третіх осіб, а також заборони на його відчуження.

11.04.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, витяг №2286550 (а.с.103 т.39).

05.06.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» (сторона-1) та ТОВ «УкрЛідербуд» (сторона-2) укладено договір міни (а.с.12 т.39) відповідно до п.1 якого Сторона-1 міняє належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, яке знаходиться за адресами у м. Черкаси по вул. Б.Хмельницького, 55 та по вул. Смілянській, 36 на належне Стороні-2 спірне рухоме майно, яке знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1. Згідно з п.5 рухоме майно, яке Сторона -2 передає Стороні-1 належить їй на підставі угоди про погашення боргу від 19.11.2012, укладеної з ПП "Бізнес Гранд" (ідентифікаційний код 22797750) та підтверджується довідкою ТОВ "Укрлідербуд" №183 від 04.06.2014. Балансова (залишкова) вартість рухомого майна становить 9756503,97 грн.

11.06.2014 складено акт приймання-передачі, згідно з яким ТОВ «Укрлідербуд» передало, а ПАТ «Укрсоцбанк» прийняло спірне рухоме майно, розташоване у торговельному комплексі за адресою у м.Черкаси, вул.. Гагаріна 55/1 (а.с. 94 т.39).

02.10.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №925/340/17, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2017, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройсфера" (вул. Гагаріна, буд. 55/1, офіс 1, Придніпровський район, м. Черкаси, Черкаська область, 18021, ідентифікаційний код 36091155) з нежитлових будівель та споруд з обладнанням та устаткуванням, розташованих за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1.

21.02.2018 постановою про закінчення виконавчого провадження №55186406 при примусовому виконанні наказу №925/340/17 від 06.10.2017 виселено ТОВ «Стройсфера» з нежитлових будівель та споруд з обладнанням та устаткуванням, розташованих за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1 (а.с.220 т.39).

13.03.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №925/1874/13 визнано недійсною з моменту укладення угоду про часткове погашення боргу від 19.11.2012 укладену між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд» (а.с.18 т.39) з тих підстав, що "як вбачається з матеріалів справи, в порушення ч.2 ст.17 Закону України Про заставу та умов укладених між позивачем (ПАТ "Укрсоцбанк") та відповідачем-2 (ПП "Бізнес гранд") договорів застави заставодавець здійснив відчуження належного йому рухомого майна за спірною угодою про часткове погашення боргу від 19.11.2012 року, без згоди заставодержателя (позивача) на таке відчуження. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ПП Бізнес-Гранд не могло відчужувати належне йому майно на користь третіх осіб, оскільки є боржником у виконавчому провадженні №33611568, а на відчужуване майно було накладеного арешт".

14.06.2018 постановою Верховного Суду у справі №925/1874/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 залишено без змін (а.с.27 т.39). У своїй постанові Верховний Суд дійшов висновків про те, що "встановивши обставини щодо передання майна відповідача-2 відповідачу-1 за Угодою про часткове погашення боргу від 19.11.2012, яке було обтяжено арештом в межах виконавчого провадження №33611568 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 17.04.2012 у справі №17/5026/356/2012, а також встановивши відсутність відповідної згоди Заставодержателя (позивача) на таке відчуження, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України".

17.08.2018 рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/288/17 визнано недійсним договір міни від 05.06.2014, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Укрлідербуд», посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1255 (а.с.31).

22.01.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі 925/288/17 залишено без змін (а.с.36 т.39).

03.04.2019 постановою Верховного Суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі 925/288/17 залишено без змін (а.с.43 т.39).

11.10.2019 складено та затверджено рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Уксоцбанк» від 15.10.2019 №5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15.10.2019 №4/2019 передавальний акт, згідно з яким з 15.10.2019 правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Уксоцбанк» є АТ «Альфа-Банк» (а.с.99 т.39).

20.01.2020 ухвалою Північного апеляційного господарського суду замінено кредитора, Акціонерне товариство «Уксоцбанк», на його правонаступника, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у цій справі (а.с. 47 т.39).

06.04.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія Креатив Імоті» укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна (а.с.50 т.39) згідно з яким:

п.1.1. За цим договором Продавець зобов`язується продати та передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується сплатити обумовлену грошову суму в обумовлені строки та прийняти у власність нерухоме майно, а саме: Нерухоме майно торгівельний комплекс, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вулиця Гагаріна, 55/1, що складається з торгового комплексу А-2, загальною площею 8979,6 кв.м., дахової котельні В, загальною площею 51,7 кв.м., огорожі 1,4, вимощення І, ІІ та трансформаторної підстанції Г-1, загальною площею 46,5 кв.м. (далі "Нерухоме майно") та обладнання згідно переліку визначеного в Додатку №1 до цього Договору (далі «Обладнання»).

Нерухоме майно належить Продавцю на праві власності та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2021, індексний номер витягу 254236986.

Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором Миколенком Т.О. Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57840398 від 23.04.2021, номер запису право власності: 41676808, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

7. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Згідно з Господарським процесуальним кодексом України:

ч.1, 3 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених законом;

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.1, 3 і 4 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;

ч.4 ст.75. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

ч.1 і 2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.2 Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України;

ч.1 і 2 ст.7. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею; господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; (...) спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно (...). Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення (...).

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1, п.1 ч.2 і ч.6 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події;

ст.317. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;

ч.1, 2 і 3 ст. 319. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав;

ч.1 ст.321. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

ч.1 і 2 ст.328. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом;

ч.1 ст.330. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього;

ч.3 і 4 ст.334. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

ст.387. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ст.388. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)

передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність

другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується

прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ст.256. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

ст.257. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

ч.1 ст.261. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

8. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

8.1. ПП «Бізнес-Гранд» відповідно до угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012 передало ТОВ «УкрЛідербуд» спірне рухоме майно з власної волі, оскільки у справі відсутнє будь-яке судове рішення, яке б зобов`язувало ПП "Бізнес-Гранд" до такої передачі чи яке було б підставою для такої передачі спірного рухомого майна.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду України у постанові від 24.06.2015 у справі №6-251цс15, Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №522/2110/15-ц (п.70) "за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею".

Отже визнання 13.03.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №925/1874/13 недійсною угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012 між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд» та визнання 17.08.2018 рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/288/17 недійсним договору міни від 05.06.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Укрлідербуд» не є скасуванням таких судових рішень, на підставі яких спірне рухоме майно вибуло з володіння власника (ПП "Бізнес-Гранд"), тобто не є судовими рішеннями, які виключають волю власника на передачу майна.

За приписами ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і який на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку.

Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках (ст. 388 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки позивачем (ПП "Бізнес-Гранд") чи й третьою особою на його стороні (ТОВ "Укрлідербуд") не надано доказів обставин, передбачених ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України (зокрема, не надано доказів вибуття спірного майна з володіння ПП "Бізнес-Гранд" не з його волі іншим шляхом), оскільки спірне рухоме майно придбане відповідачем (ТОВ «Компанія Креатив Імоті») за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати (АТ "Альфа_банк"), про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) у задоволенні позову з цих підстав необхідно відмовити.

8.2. Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність, насамперед, від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем. Одночасно добросовісність (недобросовісність) володільця характеризує його суб`єктивне ставлення до обставин вибуття майна з володіння власника та правомірність його придбання.

Кодекс України з процедур банкрутства визначив у статті 1 термін "заінтересовані особи стосовно боржника" - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

У статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" міститься поняття "контролю" ? це вирішальний вплив однієї чи декількох пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами.

З`ясування заінтересованості, контролю, пов`язаності набувача майна з боржником (попередніми набувачами майна) у межах справи про банкрутство безпосередньо пов`язане з визначенням критерію добросовісності / недобросовісності набувача та повинно досліджуватися за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд з`ясовував питання заінтересованості, контролю, пов`язаності набувача майна (ТОВ «Компанія Креатив Імоті») з боржником (ПП "Бізнес-Гранд"), попередніми набувачами майна (ТОВ "Укрлідербуд", ПАТ "Укрсоцбанк", АТ Альфа-Банк"), та за наявними у справі матеріалами з`ясував, що відповідач не є заінтересованою, підконтрольною чи пов`язаною особою стосовно позивача чи попередніх набувачів майна жоден з учасників справи не надав суду не те що доказів, а й будь-яких належних обгрунтувань наявності таких обставин.

Доводи ТОВ "Укрлідербуд" про те, що відповідач є недобросовісним набувачем тому, що при укладенні попереднього договору купівлі-продажу від 19.09.2021 міг дізнатися про обставини неналежності спірного рухомого майна продавцю із судових рішень, які внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, суд відхиляє, оскільки ці доводи не підтверджені будь-якими доказами, зокрема, суду не надано ні попереднього договору як доказу, ні інформації, яка міститься у внесених до Єдиного державного реєстру судових рішеннях і могла бути доступна відповідачу, ні доказів того, що відповідач зобов`язаний був такою інформацією володіти чи цікавитись в силу закону.

Відповідно до ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Тому при оцінці доводів у цій справі суд виходить з тих доказів, які надані учасниками справи.

Верховний Суд (Касаційний цивільний суд) у постановах від 18.03.2020 у справі №199/7375/16-ц та від 20.05.2020 у справі № 199/8047/16-ц дійшов висновків, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною. Тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у відповідача як добросовісного набувача на користь Дніпропетровської міської ради призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі 14/5026/1020/2011).

Вказані обставини свідчать про добросовісність набуття відповідачем майна у власність та про відсутність підстав для задоволення заявленої вимоги про витребування спірного майна від ТОВ «Компанія Креатив Імоті».

Доводи ТОВ "Укрлідербуд" про те, що у цій справі не може бути вирішено питання про добросовісність набуття відповідачем права власності на спірне рухоме майно ПП "Бізнес-Гранд", оскільки ним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.2021 оспорюється у іншій справі (№925/593/21), суд відхиляє з тих підстав, що питання про добросовісність / недобросовісність відповідача є основним у вирішенні даної справи, що спір стосується майна банкрута, тому має розглядатися у межах справи про банкрутство, що усі докази з цього питання мають подаватися саме у цю справу.

8.3. Що стосується заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, то суд виходить з наступного.

Після передачі 19.11.2012 спірного рухомого майна позивачем-боржником у власність іншої особи, воно в натурі (фактично) позивачу не поверталось. Незважаючи на вищевказані судові рішення від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 і від 17.08.2018 у справі №925/288/17 спірне рухоме майно з 11.06.2014 (згідно з актом приймання-передачі від ТОВ «Укрлідербуд» до ПАТ «Укрсоцбанк») перебувало у власності ПАТ «Укрсоцбанк», з 15.10.2019 у власності АТ "Альфа-Банк", а з 06.04.2021 (згідно з договором купівлі продажу між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія Креатив Імоті») у власності ТОВ «Компанія Креатив Імоті».

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

На момент визнання постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 недійсною угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012 між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд» спірне рухоме майно перебувало у власності ПАТ "Укрсоцбанк", тому у позивача не існувало можливості витребування спірного рухомого майна від ТОВ "Укрлідербуд" (застосування реституції) відповідно до ст.216 Цивільного кодексу України, проте виникло право на подання віндикаційного позову про витребування майна, однак такий позов пред`явлено не було.

Фактично у позивача виникає право на позов про витребування майна з дня винесення постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 до моменту набрання цим рішенням законної сили у позивача відсутня об`єктивна можливість отримати задоволення від подачі позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки юридичною перешкодою повернення майна є саме угода про часткове погашення боргу від 19.11.2012 між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «УкрЛідербуд», яка визнає таке володіння законним. Факт незаконного володіння не може бути доведеним, доки є чинною зазначена угода, згідно з якою доведено законність володіння. Саме із визнанням її недійсною виникає підстава для витребування майна, передбачена п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України (поза волею власника) до цього моменту пред`явлення позову є завідомо нікчемним.

Заяву у цій справі подано 20.08.2021.

Початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу, а не з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно. (Постанова Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №908/61/13-г.)

Отже наявні підстави для застосування строку позовної давності, однак суд заяву відповідача не задовольняє, оскільки ? ? (пункти 8.1 і 8.2) цього рішення.

Доводи відповідача про те, що відлік строку позовної у позивача розпочався з моменту укладення угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012 суд відхиляє, оскільки "незаконним" таке відчуження визнано постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13.

8.4. У задоволенні заяви третьої особи на стороні відповідача про застосування строку позовної давності необхідно відмовити з тих підстав, що права на подання такої заяви третя особа не має таким право наділені лише сторони (ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України).

9. Суд відхиляє доводи відповідача і АТ "Альфа-Банк" про те, що позивачем не доведено право власності на спірне рухоме майно позивачу, оскільки відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судовими рішеннями (а саме постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 і рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.08.2018 у справі №925/288/17, які залишені без змін судом касаційної інстанції) стосовно ПП "Бізнес-Гранд" установлено обставини належності йому спірного рухомого майна.

Суд відхиляє доводи АТ "Альфа-Банк" про набуття ним спірного нерухомого майна відповідно до ст.344 Цивільного кодексу України у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки згідно з вказаною нормою особа набуває право власності на рухоме майно, якщо вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом п`яти років. АТ "Альфа-Банк" було позивачем у справах №925/1874/13, №925/288/17 і №925/340/17, тому не може вважатися добросовісним володільцем майна.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 21.02.2022.

Направити цю ухвалу суду сторонам та третім особам.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Р-5