СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Харків Справа № 917/1597/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

від прокуратури Ногіна О.М. (службове посвідчення № 057318 від 09.10.2020);

від боржника арбітражний керуючий Шершень Ю.С. (посвідчення № 410 від 01.03.2013);

інші учасники справи у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Полтавської міської ради (вх.4037 П/1)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 (суддя Паламарчук В.В.)

у справі № 917/1597/19

за заявою Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 про банкрутство Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради визнано грошові вимоги, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» на суму 8 027 575, 00 грн - основна заборгованість, 4204, 00 грн судовий збір.

Не погодившись з ухвалою, постановленою господарським судом першої інстанції до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Полтавська міська рада, яка просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 в частині визнання грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» на суму 8 027 575, 00 грн і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на відповідній стадії процедури банкрутства.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що Полтавською міською радою отримано інформацію про відкриття кримінального провадження №0000173 за фактом зловживання владою службовими особами боржника Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, що призвело до завищення розміру кредиторської заборгованості боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор». Полтавська міська рада вказує на те, що вона є засновником підприємства боржника, а тому у разі встановлення у межах кримінального провадження факту завищення розміру кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» перед боржником, буде порушено право власності територіальної громади м. Полтави. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі всі обставини справи, зокрема, документи, надані кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» на підтвердження існування договірних відносин та здійснення господарських операцій з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/1597/19 закрито.

Постановою Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №917/1597/19 касаційну скаргу Полтавської міської ради задоволено. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі № 917/1597/19 скасовано. Справу № 917/1597/19 передано до Східного апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги Полтавської міської ради на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 для розгляду справи №917/1597/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 справу № 917/1597/19 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 03.02.2022 о 11:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 розгляд справи № 917/1597/19, призначений на 03.02.2022 о 11:00 год., перенесено на 22.02.2022 о 12:00 год., у зв`язку з знаходженням судді-доповідача у відпустці станом на призначену дату судового засідання.

Присутній у судовому засіданні 22.02.2022 представник прокуратури просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 в частині визнання грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» на суму 8 027 575, 00 грн.

Присутній у судовому засіданні 22.02.2022 арбітражний керуючий просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 в частині визнання грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» на суму 8 027 575, 00 грн без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направленням копії ухвали суду від 04.01.2022 та 31.01.2022 на адресу останніх.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників боржника та інших кредиторів, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, з урахуванням вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.01.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів. Розпорядником майна Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради призначено арбітражного керуючого Цвітенка Д.М.

17.01.2020 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюдненого оголошення за № 64459 про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, зазначено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника протягом тридцять днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

14.02.2020 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» з грошовими вимогами до боржника на суму 8 027 575, 00 грн та 4204, 00 грн судового збору. В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що 22.07.2019 між ним та боржником укладено договір оренди комунального майна № 2019/07/22/1, відповідно до умов якого, боржник передав, а кредитор прийняв в строкове платне користування майно згідно наведеного у договорі переліку.

Згідно з п. 1.4 договору та п. 2 Акту приймання-передачі закріплено незадовільний стан майна, такий, що потребує його капітального ремонту.

26.07.2019 боржник звернувся до кредитора з проханням здійснити капітальний ремонт майна та зобов`язався відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Техдор» вартість його ремонту у повному обсязі згідно виставлених останнім рахунків. Подібне встановлено й умовами договору, а саме: п. 4.1.

15.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеаліс» укладений договір поставки автозапчастин № 2019.07.15. Згідно даного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» було придбано у постачальника товар (автозапчастини) на загальну суму 6 422 062,00 грн. Ціна товару та кількість товару визначається у видаткових накладних № 25,27,29 від 07.07.2019; № 31,33,35 від 15.08.2019; № 37,39 від 20.08.2019; № 41,43 від 21.08.2019.

29.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апіланд» укладений договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів № 2019.07.29, відповідно до п. 2.1 даного договору в актах виконаних робіт зазначається перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт Замовником. Вартість послуг згідно договору підтверджується Актом надання послуг № 1-23 від 30.08.2019 на загальну суму 1 605 513, 00 грн.

Після проведення ремонтних робіт, листом (вимога) від 02.09.2019 № 2019.09.02 кредитор повідомив боржника про здійснення ремонту орендованого майна на загальну суму 8 027 575, 00 грн та надано підтверджуючі документи, а також рахунок на оплату № 1 від 02.09.2019 на суму 8 027 575,00 грн.

Водночас, кредитор вказує, що заборгованість у розмірі 8 027 575,00 грн боржником сплачена не була.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 про банкрутство Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради визнано грошові вимоги, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» на суму 8 027 575, 00 грн - основна заборгованість, 4204, 00 грн судовий збір.

Вказану ухвалу суду першої інстанції від 24.03.2020 оскаржено Полтавською міською радою, як засновником підприємства боржника в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі №917/1597/19 закрито.

Ухвала мотивована тим, що Полтавська міська рада, як засновник Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради може бути учасником у справі про банкрутство, проте, не є стороною у цій справі. Суд апеляційної інстанції вказав, що положення ч. 3 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають можливість оскарження ухвали господарського суду першої інстанції, якою в попередньому засіданні визнано кредиторські вимоги, виключно сторонами у справі про банкрутство та дійшов висновку, що Полтавська міська рада не наділена процесуальним правом на оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у цій справі.

Постановою Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №917/1597/19 касаційну скаргу Полтавської міської ради задоволено. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі № 917/1597/19 скасовано. Справу № 917/1597/19 передано до Східного апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги Полтавської міської ради на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020.

При прийнятті зазначеної постанови Верховний Суд виходив з того, що апеляційний господарський суд залишив поза увагою те, що Полтавська міська рада є особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, однак вважає, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції зачіпаються її інтереси та вказує, що вона є засновником та власником підприємства-боржника щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство. Зазначив, що апеляційному господарському суду належало встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги у розрізі положень статті 254 ГПК України, зважаючи на очевидну заінтересованість органу місцевого самоврядування у справі про банкрутство комунального підприємства, засновником якого він є.

Відповідно до ч. 1 статті 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України та вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 3 ГПК України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

При цьому «право на суд» та право на «доступ до суду» не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v Greece (Філіс), § 59; De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229).

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (аб. 3 пп. 3.1 п. 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до ч. 1 статті 254 ГПК України визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Згідно з ч. 5 статті 41 ГПК України передбачено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Водночас, з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

З огляду на приписи п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Відтак, колегія суддів вважає, що з 21.10.2019 підлягають застосуванню саме норми Кодексу України з процедур банкрутства (аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Так, відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради є Полтавська міська рада.

Отже, Полтавська міська рада, як засновник Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради може бути учасником у справі про банкрутство.

Колегія суддів критично оцінує доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки Полтавську міську раду не було залучено до участі у справі.

Адже, у відповідності правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19 зазначено, що вступ у справу про банкрутство уповноваженої особи засновників боржника має відбуватися шляхом подання заяв із процесуальних питань відповідно до статей 169, 170 ГПК України.

Водночас, заяви про залучення Полтавської міської ради до Господарського суду Полтавської області надано не було.

Разом з тим, у відповідності до постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 зазначено, що уповноважена особа засновників боржника має право на оскарження судових рішень, постановлених у справі про банкрутство та у справах, які розглядалися в межах справи про банкрутство, незалежно від того, чи постановлені відповідні судові рішення до чи після призначення такої особи уповноваженою особою, однак за наявності доведення відповідного правового зв`язку між оскаржуваними судовими рішеннями та порушенням інтересів такої особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку, Полтавська міська рада, як засновник Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, має право на оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19, оскільки у разі завищення розміру кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор» перед боржником, буде порушено право власності територіальної громади м. Полтави.

Водночас, колегія суддів зауважує на те, що рішенням Полтавської міської ради (9 сесія 8 скликання) від 31.01.2017 вирішено:

1.Припинити юридичну особу - Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради шляхом його ліквідації.

2. Призначити ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи.

3. Визначити строк для заявлення кредиторами своїх вимог 2 місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Вимоги кредиторів приймаються за юридичною адресою боржника.

4. Ліквідаційній комісії з припинення юридичної особи:

- здійснити всі необхідні дії, пов`язані з припиненням юридичної особи шляхом її ліквідації відповідно до норм діючого законодавства;

- скласти ліквідаційний баланс, який подати на затвердження сесії Полтавської міської ради;

- забезпечити подання державному реєстраторові документів, передбачених законодавством для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

5. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань містобудування, архітектури, розвитку міського господарства, транспорту, розвитку підприємницької діяльності, розвитку міста, інвестицій, туризму.

У відповідності до статті 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Рішенням Полтавської міської ради (11 сесія 8 скликання) від 16.06.2017 затверджено проміжний ліквідаційний баланс Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради станом на 01.06.2017 згідно з додатком.

Однак, оскільки вартість майна підприємства становить 6 110 000, 00 грн, при цьому дане майно не є власністю підприємства, а лише перебуває в його користуванні, погасити самостійно заборгованість перед кредиторами боржник не в змозі.

Відповідно до ч. 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Що і було зроблено та ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.01.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.

З вищезазначеного вбачається, що Полтавська міська рада, як засновник Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради була достеменно обізнана про припинення підприємства шляхом його ліквідації та в подальшому і відкриття провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до ч. 1 статті 211 ГК України, засновники (учасники) суб`єкта підприємництва, власник майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, у межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству.

Згідно з ч. 1 статті 215 ГК України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Водночас, Полтавською міською радою такі функції не здійснювались, жодних дій щодо зацікавленістю перебігом справи не вчинялось, хоча рада як засновник комунального підприємства боржника, має такий обов`язок та можливість. Відсутність претензійно-позовної роботи свідчить про нездійснення уповноваженими державними органами, покладених на них законом обов`язків із захисту інтересів держави та територіальної громади.

При цьому, оскаржувана ухвала суду від 24.03.2020 у справі № 917/1597/19 розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет.

Також, колегія суддів зауважує, що основою судочинства є принцип юридичної визначеності судового рішення, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

У низці своїх рішень ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, також указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

В даному випадку, Полтавська міська рада фактично намагається переглянути рішення, яке винесено більше ніж 1,5 року потому, однак, жодним чином не обґрунтовує свою триваючу бездіяльність, порушуючи при цьому права інших осіб, адже, матеріали справи ще з 2021 року перебувають в судах апеляційної та касаційної інстанціях.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відповідно до Статуту Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради підприємство є самостійною юридичною особою, представник боржника обізнаний про вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Техдор», однак ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі 917/1597/19 не оскаржував.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який під час розгляду заявлених грошових вимог користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45-47 Кодекс України з процедур банкрутства має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 913/479/18.

На підтвердження наявності грошових вимог до боржника, Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» надано до суду:

- договір оренди комунального майна № 2019/07/22/1 від 22.07.2019, укладений між Комунальним підприємством «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» (орендар), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно згідно переліку. Згідно з п. 1.4 Договору та п. 2 Акту приймання-передачі (Додаток № 1 до Договору) закріплено незадовільний стан майна. Такий, що потребує його капітального ремонту.

- лист голови ліквідаційної комісії/начальника Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради від 26.07.2019 з проханням здійснити капітальний ремонт майна. З вказаного листа вбачається, що боржник зобов`язався відшкодувати вартість ремонту у повному обсязі згідно виставлених рахунків.

- договір № 2019.07.15 поставки автозапчастин від 15.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеаліс» (постачальник), відповідно до якого поккупцем було придбано у постачальника товар (автозапчастини) на загальну суму 6 422 062, 00 грн (ціна товару та кількість товару визначається у видаткових накладних № 25,27,29 від 07.07.2019, № 31,33,35 від 15.08.2019, № 37,39 від 20.08.2019, № 41,43 від 21.08.2019.

- договір № 2019.07.29 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 29.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апіланд» (виконавець).

- акти наданих послуг: « 1 від 30.08.2019, № 2 від 30.08.2019, № 3 від 30.08.2019, № 4 від 30.08.2019, № 5 від 30.08.2019, № 6 від 30.08.2019, № 7 від 30.08.2019, № 8 від 30.08.2019, № 9 від 30.08.2019, № 10 від 30.08.2019, № 11 від 30.08.2019, № 12 від 30.08.2019, № 13 від 30.08.2019, № 14 від 30.08.2019, № 15 від 30.08.2019, № 16 від 30.08.2019, № 17 від 30.08.2019, № 18 від 30.08.2019, № 19 від 30.08.2019, № 20 від 30.08.2019, № 21 від 30.08.2019, № 22 від 30.08.2019, № 23 від 30.08.2019 на загальну суму 1 605 513,00 грн.

- рахунок на оплату № 1 від 02.09.2019на суму 8 027 575,00 грн.

- вимога від 02.09.2019 № 2019.09.02 про відшкодування витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Техдор» на здійснення капітального ремонту майна на загальну суму 8 027 575, 00 грн.

Апелянтом не оскаржувався укладений договір оренди комунального майна № 2019/07/22/1 від 22.07.2019, на момент здійснення капітального ремонту договір був чинний, а отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені кредиторські вимоги у розмірі 8027575,00 грн є конкурсними та підтверджені належними письмовими доказами.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що обставини оскарження ухвали суду першої інстанції від 24.03.2020 (зловживання посадовими особами боржника), на які посилається Полтавська міська рада не були відомі ні суду, ні апелянту на час винесення судом оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, їх не можна вважати апеляційними доводами.

Перегляд судових рішень у зв`язку із встановленням таких обставин врегульовано положеннями глави 3 розділу ІV ГПК України, які, в даному випадку, не можуть бути застосовані.

Крім того, ч 6 статті 75 ГПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені воно цією особою.

З аналізу наведеної норми вбачається, що преюдиціальне значення надається лише вироку суду у кримінальному провадженні або ухвалі про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обставини, вказані в інших процесуальних документах органів досудового розслідування, не мають преюдиціального значення при розгляді господарських справі.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 14.12.2018 у справі №910/21845/16, від 14.08.2018 у справі №910/20958/17.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на теперішній час відсутній вирок суду у кримінальній справі №0000173 (на яку посилається апелянт) за фактом зловживання владою службовими особами боржника Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово - експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.

Беручи до уваги зазначене, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга Полтавської міської ради (вх.4037 П/1) задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі № 917/1597/19 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за її подання покладаються судом на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради (вх.4037 П/1)- залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.03.2020 у справі № 917/1597/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 22.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 22.02.2022.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя М.М. Слободін

Суддя В.С. Хачатрян