ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" березня 2022 р. м.Рівне Справа №2/149

Господарський суд Рівненської області у складі судді Н. Церковної за участю секретаря судового засідання А.Лиманського розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до відповідача підприємця - Каняєва Андрія Миколайовича про стягнення заборгованості

учасники провадження в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 24.11.2009 року у справі №2/149 (суддя Савченко Г.І.) частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м.Київ до ФОП Каняєва А.М., смт. Оржів про стягнення заборгованості в сумі 1 070 304,58грн. Стягнуто 1 009 280,00грн. основного боргу, 10 092, 80 грн витрат по сплаті державного мита та 222, 55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позовні вимоги в частині стягнення 49 163,60грн. відсотків за користування кредитними коштами та 11 860, 98грн пені залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.03.2010 року рішення господарського суду Рівненської області від 24.11.2009 року у справі № 2/149 залишено без змін. На виконання рішення було видано наказ від 21 квітня 2010 року.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року (суддя В. Бережнюк) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у задоволенні заяви про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" його правонаступником у справі №2/149.

16 лютого 2022 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області № 03-04/10/2022 від 16.02.2022 року у зв`язку із тим, що суддя В. Бережнюк станом на 16.02.2022 року перебуває у відпустці, яка триватиме по 28.02.2022 року включно, у відповідності до п 7.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Рівненської області, затверджених рішенням зборів суддів №1 від 06.02.2020 року, з метою недопущення порушення строків розгляд вказаної заяви, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 2/149.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 року справу № 2/149 передано судді Н. Церковній, яка ухвалою суду від 17.02.2022 року прийняла справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року заяву призначено до розгляду на 01.03.2022 року.

У судове засідання 01.03.2022 року представники сторін не з`явилися, про час та місце про розгляду заяви повідомлені належним чином.

Частиною 3 ст. 334 ГПК України унормовано, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вважає за необхідне зазначити таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом установлено, що в обгрунтування вимог заяви про заміну стягувача його правонаступником заявник подав копію витягу з Додатку №1 до Договору факторингу, з якого вбачається, що відступлення права вимоги Клієнтом Фактору здійснюється по Кредитному договору №EL-SME 0AO/003/2007 BID від 27.06.2008 р. , укладеному з ФОП Каняєвим А.М.

Таким чином, дата договору, за яким виникла заборгованість у ФОП Каняєва А.М., що розглядався у справі №2/149, є відмінною від дати договору, відображеного у Додатку №1 до Договору факторингу, за яким відступаються права вимоги.

Також суд звертає увагу, що заявник ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" не надав докази виконання умов зобов`язання щодо перерахування всіх платежів (сплати коштів за відступлення права вимоги), визначених п.7 Договору факторингу. Більше того, як вказано вище по тексту у пункті 7.1. Договору факторингу не відображено жодного слова та відсутня будь-яка вказівка на розмір грошових коштів, які необхідно перерахувати Клієнту зі сторони Фактора.

Відсутні також у матеріалах справи докази, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є правонаступником ПАТ "ОТП Банк" (в додатках до заяви зазначено копія договору факторингу від 18.03.2011 року (для суду) разом з цим, згідно акту господарського суду Рівненської області від 16.02.2022 року вказаний документ не виявлено у додатках).

Таким чином, заявник ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" не підтвердив належними та допустимими доказами, що до нього станом на час розгляду цієї заяви перейшло право грошової вимоги до боржника ФОП Каняєва А.М. саме за Кредитним договором №EL-SME 0AO/003/2007 від 17 жовтня 2007 року, що був укладений із ПАТ "ОТП Банк", та заборгованість за яким була предметом розгляду у господарській справі №2/149.

Крім того, заявником не виконано вимоги ухвали суду від 17.02.2022 року, а саме не подано суду доказів перебування наказу суду № 2/149 від 21.04.2010 року на примусовому виконанні.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, чч.1,3 згаданої статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Разом з тим, нині діючим законодавством не передбачена уступка права стягувача за рішенням суду саме шляхом укладення цивільно-правової угоди, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Так, не допускається визначення сторонами при укладенні договору про відступлення права вимоги його предмету, як перехід від первісного кредитора до нового кредитора права вимоги за рішенням суду, проте як відступлення права вимоги за цивільно-правовим зобов`язанням на стадії виконання судового рішення допускається.

Не допускається також і уступка прав за зобов`язаннями, підставою виникнення яких безпосередньо є рішення суду, в тому числі в зобов`язаннях з відшкодування судових витрат.

Виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч.5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання щодо заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов`язанні, вирішується лише судом у порядку, передбаченому статтею 52 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В порушення наведених приписів, заявником до матеріалів заяви не було надано належних та достатніх доказів в підтвердження заміни (правонаступництва) ПАТ "ОТП Банк" на ТОВ "ОТП Факторинг Україна", та переходу до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" права грошової вимоги до боржника ФОП Каняєва А.М. за Кредитним договором №EL-SME 0AO/003/2007 від 17 жовтня 2007 року, що був укладений із ПАТ "ОТП Банк".

З огляду на наведене, аналізуючи обставини викладені у заяві щодо відступлення прав вимоги, на предмет достатності підстав для здійснення процесуального правонаступництва у справі №2/149, суд дійшов висновку, що оскільки не надано належних та достатніх доказів в підтвердження заміни кредитора у зобов`язанні, заява ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну стягувача у цій справі його правонаступником - задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу заявника, що заява про заміну сторони розглядається у десятиденний строк, а тому, у суду відсутня можливість відкласти розгляд заяви та витребувати відповідні документи у заявника.

Окрім цього, слід зауважити, що згідно ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Заявник ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" має право повторно звернутися до господарського суду із заявою про заміну сторони його правонаступником, виправивши недоліки, на які вказав суд, та підготувавши усі необхідні докази, засвідчені належним чином, у підтвердження обставин, що до нього перейшло право грошової вимоги до боржника ФОП Каняєва А.М. за Кредитним договором №EL-SME 0AO/003/2007 від 17 жовтня 2007 року, який був укладений із ПАТ "ОТП Банк", та заборгованість за яким була предметом розгляду у господарській справі №2/149.

Керуючись статтями 52, 91, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" у задоволенні заяви про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" його правонаступником у справі №2/149.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття (оголошення) 01.03.2022 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 01.03.2022 року.

Суддя Церковна Н.Ф.