ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.03.2022 р. Справа № 914/1912/19

За позовом:ОСОБА_1 , м. Керч, АР Крим, Україна
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебедик-Південь», с. Старий Яричів, Львівська обл.
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , с. Старий Яричів, Львівська обл.
про:визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебедик-Південь» від 15.12.2015, що оформлені протоколом №2 від 15.12.2015
Суддя - Р.В. Крупник
Представники сторін та третьої особи не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1912/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Лебедик-Південь» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебедик-Південь» від 15.12.2015, що оформлені протоколом №2 від 15.12.2015.

Вказана справа після її направлення Верховним Судом на новий розгляд згідно постанови від 29.09.2021 та за результатами автоматизованого розподілу передана на розгляд судді М.М.Петрашка

Ухвалою від 29.11.2021 справу прийнято до розгляду та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.12.2021.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Через систему «Електронний суд» надійшла заява (вх. № 4961/22 від 23.02.2022) представника ТОВ «Лебедик-Південь» про відвід судді М.М. Петрашка у справі №914/1912/19.

Ухвалою від 28.02.2022 суд визнав необґрунтованою заяву ТОВ «Лебедик-Південь» про відвід судді М.М. Петрашка від розгляду справи № 914/1912/19, справу передав для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

За результатами проведеного 03.03.2022 автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді М.М. Петрашка передано для розгляду судді Р.В. Крупнику.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді М.М. Петрашка, ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як стверджує заявник, суддя М.М. Петрашко, будучи обізнаним з забороною з боку представника відповідача поширювати та використовувати конфіденційну інформацію про нього, ухвалою від 17.02.2022 задовольнив клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про долучення до матеріалів справи копії паспорта громадянина РФ, чим допустив порушення Закону України «Про інформацію», Закону України «Про обробку персональних даних» та Закону України «Про захист персональних даних».

Постановляючи ухвалу від 17.02.2022 про витребування в ОСОБА_1 заяви про своє бажання зберегти за собою громадянство України, з відміткою компетентного державного органу Російської Федерації про її отримання, суддя М.М. Петрашко вийшов за межі наданих йому повноважень, адже зобов`язав учасника справи надати запитуваний, видуманий заявником документ або паспорт громадянина іншої держави, про який не заявляв жоден учасник справи.

Також, заявник зазначив про посилання суду на норми Федерального конституційного закону Російської Федерації «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим і утворення у складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя».

З викладених вище мотивів, заявник також стверджує про упередженість і необ`єктивність судді М.М. Петрашка.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши відповідні доводи заявника та співставивши їх з матеріалами справи №914/1912/19, суд дійшов висновку, що зміст заяви про відвід зводиться виключно до незгоди заявника із процесуальним діями суду, а саме із задоволенням клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача про витребування в ОСОБА_1 заяви про своє бажання зберегти за собою громадянство України, з відміткою компетентного державного органу Російської Федерації про її отримання та долученням до матеріалів справи копії паспорта громадянина Російської Федерації.

Зважаючи на це, підстави для задоволення заяви про відвід судді М.М. Петрашко відсутні.

При цьому, суд зауважує, що при постановленні ухвали від 17.02.2022 застосовано правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 29.09.2021 по даній справі, які стосуються необґрунтованості відмови суду першої інстанції у витребуванні доказу, який би свідчив про відсутність у позивача громадянства Російської Федерації, і, відповідно, виключення можливості перетину лінії розмежування з Автономною Республікою Крим з паспортом громадянина Російської Федерації, оскільки факт масового отримання громадянами України, які постійно проживають на території Автономної республіки Крим, громадянства Російської Федерації є загальновідомим.

В силу вимог ч. 5 ст. 310, ч. 1 ст. 316 ГПК України застосування вказаних правових висновків є обов`язковим для суду першої інстанції, а тому їх використання жодним чином не свідчить про наявність підстав для відводу судді.

Отже, врахувавши відповідні правові висновки Верховного Суду, суд задля забезпечення виконання завдань господарського судочинства та з метою встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, зокрема встановлення факту можливості перетину позивачем лінії розмежування з Автономною Республікою Крим з паспортом громадянина Російської Федерації, і відповідно можливості взяти участь у загальних зборах учасників ТОВ «Лебедик-Південь», під час нового розгляду справи, задовольнив клопотання третьої особи про витребування в ОСОБА_1 заяви про бажання зберегти за собою громадянство України, з відміткою компетентного державного органу Російської Федерації про її отримання.

Крім того, враховуючи те, що у матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина Російської Федерації, виданого ОСОБА_3 , брату позивачки, виходячи з достатньо обґрунтованого припущення, що паспортом громадянина Російської Федерації володіє також позивач, суд дійшов висновку про необхідність долучити до матеріалів справи копію паспорта громадянина РФ, та у випадку ненадання ОСОБА_1 суду заяви про своє бажання зберегти за собою громадянство України, з відміткою компетентного державного органу Російської Федерації про її отримання - про необхідність витребувати в позивача належним чином завірену копію паспорта громадянина Російської Федерації.

Що стосується посилань заявника на порушення приписів Закону України «Про інформацію», Закону України «Про обробку персональних даних» та Закону України «Про захист персональних даних», то такі є безпідставними, адже ним чітко не наведено, які саме відомості, передбачені ст. 11 Закону України «Про інформацію» та містяться у долученому паспорті громадянина РФ, викладено судом в ухвалі суду від 17.02.2022, які за його твердженнями є конфіденційною інформацією.

Доводи про упередженість і необ`єктивність судді М.М. Петрашка суд відхиляє з тих мотивів, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022 у cправі № 916/442/21).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява 16695/04) від 15.07.2010).

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Оскільки будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді М.М. Петрашка в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, заявником подано не було, то презумпція особистої неупередженості судді у даній справі не є спростованою та продовжує діяти доки не з`являться докази на користь протилежного.

Доводи заявника про незаконність посилання в ухвалі суду на зміст норм законодавства іншої держави є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді та могли би бути підставою для відводу у розумінні ст. 35 ГПК України.

Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 2, 32, 35, 38-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ТОВ «Лебедик-Південь» у задоволенні заяви про відвід судді М.М. Петрашка у справі №914/1912/19.

2. Справу №914/1912/19 передати раніше визначеному судді для розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.