ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"28" лютого 2022 р. Cправа № 902/165/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної М.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор Плюс", 21010, м. Вінниця, вул. І.Богуна, 2, офіс 303, ідентифікаційний код юридичної особи 39286927

до Фермерського господарства "Влад", 22135, Вінницька обл., Козятинський район, с. Туча, ідентифікаційний код юридичної особи 20090790

про стягнення 125254,52 гривень

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 21.02.2022 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор Плюс" до Фермерського господарства "Влад", в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за

- Договором поставки№ 24/12-3 від 24 грудня 2020 року в сумі 125 254,52 гривень, з яких: 1844,24 грн пені, 117 481,86 грн штрафу, 4246,11 грн 30% річних, 1682,31 грн інфляційного збільшення та за

- Договором поставки № 28/04 від 28 квітня 2021 року в сумі в сумі 37 697,18 гривень, з яких: 4 198,36 грн пені, 23 250,02 грн штрафу, 7 828,62 грн 30% річних, 2 420,18 грн інфляційного збільшення, що виникла внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати товару за зазначеними Договорами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одночасність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

У той же час, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з тексту позовної заяви та доданих до неї доказів, предмет позову становлять позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за окремими договорами, а саме:

- Договором поставки № 24/12-3 від 24 грудня 2020 року;

- Договором поставки № 28/04 від 28 квітня 2021 року.

Тобто, фактично в межах одного позову позивачем заявлено два окремих позови до відповідача, які виникли на підставі двох різних договорів.

Оскільки предметом цього позову є стягнення коштів за окремими договорами, для вирішення спору по суті, суд повинен буде дослідити та вивчити кожен із зазначених договорів, правовідносини сторін, що виникли на їх підставі та визначити стан виконання зобов`язань за ними.

Разом з тим, кожен договір є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час виконання відповідного договору, такі порушення утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих господарських операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні договори та первинні документи складені на їх виконання).

За змістом ч. 1 ст. 173 ГПК України правила об`єднання позовних вимог не дотримано, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 173 ГПК України, проте на них поширюється дія заборон, прямо визначених у частинах 4, 5 цієї статті.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Водночас у цій частині варто також враховувати, що об`єднання позовних вимог може мати й негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду (див. висновки Верховного Суду у постанові від 24.02.2021 у справі № 910/4040/20).

Встановлення господарським судом наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на положення п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості за кожним окремим договором поставки є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Сумісний розгляд заявлених позивачем позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених договорів поставки, встановити обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, правильності заявлених до стягнення сум.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 173 ГПК України, позивач фактично об`єднав в одній позовній заяві два окремі позови, які не пов`язані поданими доказами. Ця обставина суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів.

Доводи позивача, наведені на обгрунтування об`єднання в одному позові заявлених вимог, з підстав аналогічного правового регулювання укладених договорів та пов`язанності одним і тим самим способом захисту наведених вище висновків суду не спростовують.

Із системного аналізу пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України, статті 173 слідує, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, за приписами частини 6 статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати їх як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним з урахуванням конкретних обставин справи та за власним переконанням, а тому не застосування місцевим судом своїх повноважень по роз`єднанню позовних вимог не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали (див. висновки Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 910/4093/21).

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор Плюс" б/н від 11.02.2022 року (вх. № 170/22 від 21.02.2022) та додані до неї документи повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви та копію платіжного доручення про сплату судового збору долучити до примірника ухвали, що залишається у суді.

3. Відповідно до статті 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. Згідно приписів п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві (заявнику) може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду у порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

5. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти .

Ухвала складена та підписана 28.02.2022 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, 21010, м. Вінниця, вул. І.Богуна, 2, офіс 303; ;

3 - відповідачу, 22135, Вінницька обл., Козятинський район, с. Туча.