РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2022Справа № 910/18413/21

За позовомФізичної особи-підприємця Каллаш Раїси Кузьмівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім"
простягнення 92 471,35 грн.

Суддя Борисенко І.І.

.

Представники: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" про стягнення 92 471,35 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі укладеного договору про відступлення право вимоги (цесії) від 25.03.2020р. №25/03 позивач набув право вимоги до боржника (відповідача) за договором оренди-найма навантажувача1-НГ від 17.05.2018, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача 92 471,35 грн., з яких 52 500,00 грн. основного боргу зі сплати орендної плати, 9 281,01грн. інфляційних втрат, 3 998,66грн. -3% річних, 26 691,68грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 р. позовну заяву залишено без руху.

19.11.2021 р. через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/18413/21 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву позивачу.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.11.2021 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 8-Б.

Проте, поштовий конверт № 627 було повернуто суду 25.01.2022 з відміткою пошти з вказівкою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року між фізичною особою-підприємцем Нагорним Миколою Григоровичем (Цедент/первісний кредитор) і Фізичною особою-підприємцем Каллаш Раїсою Кузьмівною (Цесіонарій/Позивач) укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) №25/03.

Відповідно до умов зазначеного договору до позивача перешло право вимоги кредиторської заборгованості, що виникла внаслідок договірних зобовязань між первісним кредитором ( Нагорним Миколою Григоровичем ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" згідно договору оренди-найма навантажувача 1-НГ від 17.05.2018.

Також 26 березня 2020р.за вих №26/03-1 первісним кредитором ( Нагорним Миколою Григоровичем ) на адресу Орендаря було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги, в якому зазначено, що сума боргу підлягає сплаті Новому кредитору - Фізичній особі- підприємцю Каллаш Раїсі Кузьмівні.

Так, 17.05.2018 між фізичною особою-підприємцем Нагорним Миколою Григоровичем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" (Орендар) було укладено договір оренди-найма навантажувача 1-НГ від 17.05.2018 (надалі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1. договору орендодавець зобов`язаний надати у тимчасове користування навантажувач, а орендар зобов`язаний прийняти, оплатити користування та своєчасно повернути навантажувач у справному стані з врахуванням нормального зносу.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 18.05.2018 Орендодавець передав, а Орендар прийняв навантажувач "TOYOTA 02-7FD20 ".

Навантажувач передається Орендатору для проведення погрузочно-розгрузочних робіт (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 1.4 договору місце використання орендарем об`єкта оренди: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 100.

Строк оренди Навантажувача починає обчислюватись з моменту передачі об`єкта оренди Орендарю по акту прийому-передачі, а саме з 11.05.2018 року та закінчується в момент повернення об`єкта оренди орендодавцю по акту прийому-передачі (п. 4.1. договору).

Згідно п. 6.1 орендна плата сплачується незалежно від роботи навантажувача або його простою мінімум 100 мотогодин в місяць, що еквівалентно - 14 175,00грн. за 1 місяць або 4 мотогодини на день при розрахунку орендної плати за неповний місяць оренди.

12.10.2018 між фізичною особою-підприємцем Нагорним Миколою Григоровичем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" (Орендар) було укладено Додаткову угоду до договору.

Згідно з п. 6.1 договору (в редакції додаткової угоди від 12.10.2018) сторони визнали та погодились, що Орендар оплачує орендну плату Орендодавцю незалежно від роботи навантажувача або його простою мінімум 100 мотогодин в місяць, що еквівалентно -15 500,00грн. за 1 місяць або 4 мотогодини на день при розрахунку орендної плати за неповний місяць оренди.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що показання лічильника мотогодин фіксується сторонами в актах здачі-прийняття при передачі і поверненні навантажувача, а також у актах виконаних робіт щомісячно, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 6.7.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 12.10.2018) Орендар оплачує орендну плату Орендодавцеві щомісячно передоплатою у розмірі 15 500,00грн. за наступний місяць оренди навантажувача до 5 числа кожного поточного місяця на підставі отриманого рахунку.

Таким чином, починаючи з 01.11.2018 мінімальний місячний платіж за оренду навантажувача за Договором складав 15 500,00грн.

Об`єкт оренди навантажувач "TOYOTA 02-7FD20 " перебував у користуванні Відповідача в період з травня 2018 по червень 2019 (включно, що підтверджується актами приймання-передачі навантажувача від 18.05.2018 та від 01.07.2019.

Як зазначає Позивач, до березня 2019 року порушень Договору з боку Орендаря, в частині оплати орендної плати, допущено не було.

Однак, за користування об`єктом оренди (навантажувач "TOYOTA 02-7FD20 ") в період з березня по червень 2019, згідно Актів здачі- прийняття робіт (надання послуг) №НН -0000011 від 19.03.2019, №НН -0000016 від 19.04.2019, №НН 0000021 від 20.05.2019 та № НН -0000027 від 20.06.2019, Відповідач розрахувався не в повному обсязі.

Орендодавець виставляв Відповідачу рахунки з березня по червень 2019 №НН -0000006 від 19.02.2019, №НН -0000011 від 19.03.2019, №НН-0000017 від 19.04.2019, №НН 0000022 від 20.05.2019.

Проте, Відповідач орендну плату за Договором оренди-найму навантажувача 1-НГ від 17.05.2018 сплатив лише частково за березень 2019 в сумі 9 500,00грн. (недоплачено 6 000,00грн.) а з квітня-червень 2019 - орендну плату не вносив взагалі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 52 500,00грн. (6 000,00грн + 15 500,00грн.+ 15 500,00грн.+ 15 500,00грн.).

Наявність вказаної заборгованості підтверджується також Актом звіряння взаєморозрахунків між Відповідачем та ФОП Нагорним Миколою Григоровичем від 04.07.2019 складеного станом на 30.06.2019, підписаний обома сторонами.

Обов`язок відповідача щодо сплати на користь позивача усіх платежів за договором оренди настав.

Відповідно до п. 7.1. договору за порушення орендарем строків оплатип. 6.7.1, п.6.7.2,, п. 6.7.3, п.5.1.4, п. 5.1.5 за цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення. Пеня уплачивається Орендарем до повного погашення задолженності.

Станом на дату звернення до суду, орендар не погасив існуючу заборгованість в розмірі 52 500,00грн.

Таким чином, судом встановлено, що за умовами Договору оренди первісний кредитор по договору надав у тимчасове користування навантажувач "TOYOTA 02-7FD20", в порядку та відповідно до умов передбачених Договором. В період з березня по червень 2019 Орендодавцем були надані відповідні послуги на загальну суму 62 000,00грн.

Проте, Відповідач орендну плату за Договором оренди-найму навантажувача 1-НГ від 17.05.2018 сплатив лише частково за березень 2019 в сумі 9 500,00грн.

Факт підтвердження первісним кредитором надання послуг Відповідачу в період з березня по червень 2019 підтверджується Актами здачі- прийняття робіт (надання послуг) №НН -0000011 від 19.03.2019, №НН -0000016 від 19.04.2019, №НН 0000021 від 20.05.2019 та № НН -0000027 від 20.06.2019 та Актом звіряння взаєморозрахунків від липня 2019.

Підписанням цих Актів обома сторонами, підтвердився факт надання послуг.

В зазначених Актах Відповідач підтвердив, що не має претензій до первісного кредитора по якості та строкам виконаних останнім договірних обов`язків щодо надання послуг.

Проте, всупереч покладених на Відповідача договірних зобов`язань щодо оплати наданих Послуг, Відповідач останні не оплатив на користь первісного кредитора.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України ).

Відтак, 25 березня 2020 року між фізичною особою-підприємцем Нагорним Миколою Григоровичем (первісний кредитор) та Каллаш Раїсою Кузьмівною (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) №25/03.

За умовами зазначеного Договору Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги боргу та стає кредитором по заборгованості згідно Договору оренди-найма навантажувача 1-НГ від 17.05.2018, про що Нагорним Миколою Григоровичем було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім", шляхом направлення 03.04.2020 відповідного повідомлення про відступлення права вимоги від 26 березня 2020 року, про що надані відповідні докази.

За таких умов, право вимоги по зазначеному вище Договору оренди перейшло до Нового кредитора - ФОП Каллаш Раїси Кузьмівни (Позивача), а отже зобов`язання по Договору оренди Відповідач повинен виконати на користь ФОП Каллаш Раїси Кузьмівни.

Однак, станом на час звернення до суду, зобов`язання Відповідачем не виконані, права Позивача порушені та загальна сума заборгованості перед Позивачем по Договору оренди - найма навантажувача 1-НГ від 17.05.2018 становить 52 500,00грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

25 березня 2020 року між фізичною особою-підприємцем Нагорним Миколою Григоровичем (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Каллаш Раїсою Кузьмівною (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) №25/03.

За умовами договору фізична особа-підприємець Каллаш Раїса Кузьмівна отримала право вимоги від Товариство з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" сплати грошових коштів в розмірі 52 500 грн.00 коп.

Згідно до Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, (статті 512, 514, 516 Цивільного кодексу України).

Отже, позивач отримав всі необхідні документи, які підтверджують виникнення та перехід права вимоги до відповідача.

03.04.2020р. позивач, звернувся до відповідача з повідомленням про перехід прав кредитора та вимогою про сплату грошових коштів, про що надані належні докази.

Однак, на момент звернення до суду із цим позовом відповідач не виконав свого грошового зобов`язання перед позивачем. Заборгованість відповідача становить 52 500 грн.00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суду доведено, що боржник (відповідач) не виконав свій обов`язок на користь жодного з кредиторів.

Отже, надані Позивачем докази підтверджують беззаперечні обставини, які належним чином обґрунтовують позовні вимоги і є підставою для стягнення:

- існування у боржника грошового зобов`язання, яке виникло на підставі правочинів;

- прострочення виконання боржником його грошового обов`язку;

- існування у позивача (кредитора) права (яке виникло на підставі чинних правочинів) вимагати від боржника виконання простроченого грошового зобов`язання.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що є всі підстави стверджувати про те, що право вимоги щодо грошових зобов`язань відповідача перейшло до позивача правомірно.

Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача в частині основного боргу у розмірі 52 500 грн.00 коп. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також позивач просить стягнути з відповідача 9 281,01грн. інфляційних втрат, 3 998,66грн. - 3% річних, 26 691,68грн. пені, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди- найма навантажувача 1-НГ від 17.05.2018.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ) ( ст. 610 ЦК України ).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Розрахунок 3% річних та інфляційні втрати судом перевірено та визнано обґрунтованим, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

За встановлених обставин справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 281,01грн. інфляційних втрат, 3 998,66грн. -3% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 26 691,68грн. пені.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п. 7.1 договору за прострочку орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня сплачується Орендодавцем до повного погашення заборгованості. Сплата пені не звільняє Орендаря від сплати простроченої суми.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1 Договору Сторони погодилися, що пеня сплачується Орендодавцем до повного погашення заборгованості.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені є вірним, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 26 691,68грн. пені також підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У даному випадку судові витрати складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі 2 270, 00 грн. та витрат за надану професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., які позивач просив покласти на відповідача.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги та юридичних послуг від 04.10.2021р. №5-ФО/2021, укладений між Фізичною особою- підприємцем Каллаш Раїсою Кузьмівною та адвокатом Мезіновим Олегом Григоровичем, Замовлення про надання правничої допомоги та юридичних послуг згідно договору №5-ФО/2021 від 04.10.202, Акт про надання правничої допомоги та юридичних послуг від 10.11.2021р., відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за даним Актом становить 6 000,00грн.

Відповідно до п. 3.4 Договору від 04.10.2021р. №5-ФО/2021 сплата наданих Адвокатом послуг здійснюється Клієнтом через 30 робочих днів з дати ухвалення рішення суду по суті спору на підставі підписаного сторонами Акту наданих послуг.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту надання професійної правничої допомоги у даній справі на суму 6 000,00 грн., а тому витрати на правову допомогу разом із судовим збором покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Каллаш Раїсі Кузьмівні задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС Кований дім" (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 8-Б, ідентифікаційний код 40673871) на користь Фізичної особи- підприємця Каллаш Раїсі Кузьмівні ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 52 500 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 9 281 (дев`ять тисяч двісті вісімсот одна) грн. 01 коп. інфляційних втрат, 3 998 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 66 коп. 3% річних, 26 691 (двадцять шість тисяч шістсот дев`яносто одна ) грн. 68 коп. пені, 6 000 (шість тисяч) грн. 00коп. витрат на правничу допомогу, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко