ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа№ 910/8212/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача Дядюк Є.М., Баннов М.М.

відповідача Данилов К.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ

на рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2021 р. (повне рішення складено 18.10.2021 р.)

у справі № 910/8212/21 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення № 23-р/тк від 19.03.2021 р.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 19.03.2021 р. № 23-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що оспорюване рішення Антимонопольного комітету України прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які мають значення для справи та які визнано встановленими, невідповідністю висновків, викладених в рішенні, обставинам справи, а також неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому вказане рішення має бути визнано недійсним в частині, що стосується позивача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2021 р. (повне рішення складено 18.10.2021 р.) у справі № 910/8212/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ 09.11.2021 р. засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що всупереч п. 7 Методики Антимонопольний комітет України, приймаючи оспорюване рішення, не здійснив належний збір, аналіз та оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин справи та формально здійснив визначення часових меж ринку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8212/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ та призначено справу № 910/8212/21 до розгляду на 14.12.2021 р.

У судовому засіданні 14.12.2021 р. було оголошено перерву до 21.12.2021 р.

У судовому засіданні 21.12.2021 р. сторони надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого у судовому засіданні було оголошено перерву до 25.01.2022 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 23-р/тк від 19.03.2021 р. у справі № 63/8-02-67-2020/14/2019 постановлено:

- визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "АВЕ Коломия" у період з 30.06.2015 р. по 31.05.2019 р. займало монопольне становище на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області із часткою 100 відсотків;

- визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "АВЕ Коломия", які полягають у застосуванні з 01.04.2018 р. по 31.10.2018 р. тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення з домогосподарства без врахування фактичної кількості зареєстрованих/проживаючих осіб, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "АВЕ Коломия", які полягають у застосуванні з 01.11.2018 р. по 31.05.2019 р. тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення з домогосподарства з урахуванням завищених норм утворення побутових відходів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за порушення, зазначене у п. 2 резолютивної частини рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "Аве Коломия" штраф у розмірі 226334 грн;

- за порушення, зазначене у п. 3 резолютивної частини рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "Аве Коломия" штраф у розмірі 307318 грн;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" в особі філії "Аве Коломия" усунути наслідки порушення, визначеного у п. 2 та п. 3 резолютивної частини.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, не доведено зайняття позивачем монопольного становища, неправильно визначено часові межі відповідного ринку. Позивач зазначає, що в його діях відсутнє порушення у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом застосування завищених та необґрунтованих тарифів, а запропоновані ним тарифи у період з 01.04.2018 р. по 31.10.2018 р. є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

За ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Як передбачено ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єктів господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

За ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України № 5 від 19.04.1994 р., доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Як передбачено п. 32 Правил розгляду справ, у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Так, визначення монопольного (домінуючого) становища позивача здійснювалося в порядку, встановленому Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України № 49-р від 05.03.2002 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. №317/6605 (далі - Методика).

У відповідності до п. 2.1 Методики об`єктами аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища є: суб`єкт господарювання; група суб`єктів господарювання; конкретний товар (продукція, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (використовується, споживається) цим (цими) суб`єктом (суб`єктами) господарювання.

Як вбачається з відомостей, які містяться в ЄДРПОУ, основним видом діяльності Товариства з обмеженою діяльністю "Аве Івано-Франківськ" за класифікацією видів економічної діяльності є збирання безпечних відходів.

У п. п. 13, 14 рішення Антимонопольного комітету України встановлено, що об`єктом аналізу є Товариство з обмеженою відповідльністю "Аве Івано-Франківськ" суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області. Об`єктом аналізу є послуги з вивезення твердих побутових відходів в територіальних межах міста Коломия Івано-Франківської області.

У відповідності до п. 5.1 Методики товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.

За п. 4.4 Методики перелік товарів, щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання, складається з товарів (товарних груп), які обертаються в Україні чи на відповідній частині її території і які мають для продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів, користувачів) ознаки одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи).

Згідно з п. 1.3 Методики ринок товару (товарний ринок) - сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція.

Вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" надає послуги із вивезення твердих побутових відходів на платній основі, а отже є товаром, щодо якого визначається монопольне становище останнього на території м. Коломия Івано-Франківської області, що є територіальними (географічними) межами ринку.

Таким чином, товарними межами ринку, який досліджується, є послуги з вивезення твердих побутових відходів.

Відповідно до п. 42 рішення Антимонопольного комітету України споживачами послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області є юридичні та фізичні особи, які отримують або мають намір отримувати вказані послуги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ".

Часовими межами ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області визначено період з 30.06.2015 р. по 31.05.2019 р. протягом якого залишалась незмінною структура ринку, співвідношення попиту та пропозиції на ньому.

Бар`єрами вступу на ринок надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області є, зокрема: адміністративні обмеження, пов`язані з необхідністю визначення виконавцем послуг із вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту, який проводиться один раз на 5 років; значні фінансові витрати на придбання спеціально обладнаних транспортних засобів для збирання та перевезення твердих побутових відходів або необхідність укладення договору оренди такого транспортного засобу; значні фінансові витрати на придбання (оренду) та утримання сміттєсортувальних ліній для перероблення твердих побутових відходів.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 35-1 Закону України "Про відходи" та п. 4 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 р. № 1070, виконавця послуг з вивезення побутових відходів та строк дії договору із ним визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах, а підготовка та проведення конкурсу забезпечується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або місцевою державною адміністрацією у разі делегування їй повноважень відповідними радами. Протягом визначеного органом місцевого самоврядування терміну діяльність на цьому ринку здійснюватиме тільки один суб`єкт господарювання, якого було обрано на конкурсних засадах згідно з наведеною процедурою.

Рішенням Виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23.06.2015 р. № 155 "Про затвердження Протоколу конкурсної комісії щодо визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів" Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ" визначено переможцем конкурсу.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ" є єдиним суб`єктом господарювання, який надавав послуги з вивезення твердих побутових відходів у межах міста Коломия Івано-Франківської області та у період з 30.06.2015 р. по 31.05.2019 р. займало монопольне (домінуюче) становище з часткою 100 відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Отже, послуги з вивезення побутових відходів є житлово-комунальними послугами та підпадають під дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець. При цьому, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

За п. 6 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів обсяги надання послуг розраховуються на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п. 1.5 Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 259 від 30.07.2010 р., норми можуть розроблятися органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання, що надають послуги з вивезення побутових відходів, іншими зацікавленими організаціями.

Як передбачено додатками № № 1, 3 до Правил визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, розрахунковою одиницею для багатоквартирних та одноквартирних будинків є 1 мешканець; проведення вимірювання кількості твердих побутових відходів у житлових будинках з присадибною ділянкою залежить від кількості мешканців.

20.02.2018 р. позивач листом № 28 подав на затвердження до органу місцевого самоврядування розрахунки витрат на надання послуг із вивезення побутових відходів.

Рішенням Виконавчого комітету Коломийської міської ради № 58 від 27.02.2018 р. "Про коригування діючого тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів" затверджені наступні тарифи на послуги, які введено в дію з 01.04.2018 р.:

- для населення з домогосподарства 57,47 грн в місяць;

- для одного мешканця багатоквартирних будинків 16,36 грн в місяць;

- для бюджетних установ 133,94 грн за 1 кв. м;

- для інших споживачів 154,94 грн за 1 кв. м.

Як вбачається із розрахунку тарифів, наданого на затвердження до органу місцевого самоврядування, при розрахунку тарифу на одне домогосподарство позивачем враховувалося середньостатистична кількість жителів в одному домогосподарству - 3,5 особи.

Отже позивачем надано на затвердження до Коломийської міської ради єдиний тариф для домогосподарств у розмірі 57,47 грн.

Таким чином, висновки Антимонопольного комітету України, викладені в оспорюваному рішення, про те, що споживачі, які є мешканцями домогосподарств, де зареєстровано/проживає одна, дві або три особи, оплачували послуги за економічно необґрунтованим тарифом.

Разом з цим, листом № 164 від 10.08.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" повідомило про здійснення розрахунку тарифу з вивезення побутових відходів на одного мешканця домогосподарства та про надсилання розрахунків на затвердження до Коломийської міської ради.

Листом № 175 від 10.09.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" подало на затвердження до органу місцевого самоврядування розрахунки витрат на надання послуг із вивезення побутових відходів.

Рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради № 215 від 25.09.2018 р. "Про зміну діючого тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів" були встановлені тарифи, які введено в дію з 01.11.2018 р. та діяли по 31.05.2019 р., а саме: тариф для одного мешканця в будинках приватного сектору (без надання контейнеру) 17,22 грн в місяць; для населення з домогосподарства (з наданням контейнеру ємністю 120 л) 74,63 грн в місяць; для бюджетних установ за 1 кв. м 144,61 грн; для інших юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 158,63 грн за 1 кв. м.

Антимонопольним комітетом України було встановлено, що розрахована позивачем річна норма побутових відходів, яка становить 6,24 куб. м, є у 4,3 рази вищою, ніж річна норма надання послуг з вивезення твердих побутових відходів яку було зобов`язане застосовувати підприємство відповідно до вимог Правил надання послуг з вивезення побутових відходів.

Отже, у період з 01.11.2018 р. по 31.05.2019 р. застосування при розрахунку тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення з домогосподарства завищених норм утворення побутових відходів призвело до застосування позивачем завищених тарифів на послуги з вивезення побутових відходів для населення з домогосподарств та ущемлення інтересів споживачів у межах м. Коломия Івано-Франківської області.

07.12.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" повідомило відповідача про те, що станом на 01.12.2018 р. кількість домогосподарств, яким надаються послуги, кількість укладених договорів на послуги та кількість домогосподарств, які використовують контейнери ємністю 120 та 240 л, становить 3793 шт.

Листом № 83 від 15.07.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" повідомило відповідача про те, що споживачі приватного сектору не зверталися щодо переукладення договорів з урахуванням фактично проживаючих осіб.

Також листом № 1 від 04.02.2020 р. позивач повідомив, що за тарифом 17,22 грн в місяць за період з 01.11.2018 р. по 31.12.2019 р. нарахування не проводилось, оскільки не було укладено угод.

Наведені дії підприємства були б неможливими за умови існування значної конкуренції на відповідному ринку, адже в такому випадку споживачі мали б можливість обирати більш економічно вигідні договірні відносини з надавачами відповідних послуг, а дії товариства щодо формування тарифів, які призвели до ущемлення економічних інтересів споживачів, були б неможливими.

За відсутності ефективної конкуренції на ринку послуг з вивезення побутових відходів споживачі не мають альтернативних джерел придбання послуг, тому при отриманні послуг з вивезення побутових відходів споживачі вимушені погоджуватися на ціни Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ", що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п. п. 6, 8 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів обсяги надання послуг розраховуються на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. У разі, коли норми не затверджено органом місцевого самоврядування, застосовуються Мінімальні норми згідно додатком № 2.

Враховуючи те, що Виконавчим комітету Коломийської міської ради не затверджувалися норми утворення побутових відходів, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ" повинно керуватися додатком № 2 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів при розрахунку тарифів на послуги з вивезення побутових відходів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Таким чином, дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве Івано-Франківськ", які полягають у застосуванні у період з 01.04.2018 р. по 31.10.2018 р. тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення з домогосподарства без врахування фактичної кількості зареєстрованих/проживаючих осіб, та застосуванні у період з 01.11.2018 р. по 31.05.2019 р. тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення з домогосподарства з урахуванням завищених норм утворення побутових відходів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з вивезення твердих побутових відходів в межах міста Коломия Івано-Франківської області, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Доводи скаржника про те, що нормами чинного законодавства не передбачено встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами на одну людину колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з Правилами надання послуг з поводження з побутовими відходами обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування, в установленому законодавством порядку.

Так, у листі Міністерства розвитку громад та територій України зазначено, що згідно з Правилами визначення норм надання послуг з вивезення побутових відходів, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 259 від 30.07.2010 р., норма це кількісний показник споживання послуг з вивезення побутових відходів, які утворюються на одну розрахункову одиницю (одного мешканця для житлової забудови, одне місце в готелі, гуртожитку, 1 кв. м торговельної та складської площі, вокзалів автостоянок) за одиницю часу.

Отже, при встановленні тарифів застосовується норма щодо мешканця, а не домогосподарства в цілому без врахування фактичної кількості зареєстрованих, проживаючих осіб.

Як передбачено ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Антимонопольним комітетом України при винесенні оспорюваного рішення було дотримано вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи № 63/8-02-67-2020/14/2019, досліджено подані документи, належним чином проаналізувало відносини сторін. Викладені в оспорюваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи № 63/8-02-67-2020/14/2019, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.

Стосовно нарахованого Антимонопольним комітетом України та накладеного на позивача штрафу колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені, зокрема, п. 2 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до форми № 2-м «Звіт про фінансові результати» дохід Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Івано-Франківськ» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2020 рік становив 17284,00 грн.

Вбачається, що розмір штрафу, нарахований Антимонопольним комітетом України, відповідає вимогам законодавства про захист економічної конкуренції, а рішення про накладення штрафу прийнято в межах його повноважень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2021 р. у справі № 910/8212/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.09.2021 р. у справі № 910/8212/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Аве Івано-Франківськ.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.02.2022 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

В.В. Шапран