ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2022 р. Справа№ 911/1521/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 (рішення складено 04.10.2021) у справі № 911/1521/21 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума"

про стягнення 16 551,46 грн штрафних санкцій за договором поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020р., у тому числі - 14 449,40 грн штрафу, 2 102,06 грн пені,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про стягнення 16 551,46 грн штрафних санкцій за договором поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р., у тому числі - 14 449,40 грн штрафу, 2 102,06 грн пені.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р., відповідно до умов якого відповідач поставив позивачу товар на суму 545007,84 грн., що підтверджується доданою до позову накладною № 5131 від 15.10.2020 р. Проте, при проведенні вхідного контролю товару було виявлено, що гумова суміш 7В-14, гумова суміш ИРП-1348 та гумова суміш 7ИРП-1347 у кількості 1268 кг на суму 72246,99 грн. не відповідають показникам твердості. 03.02.2021р. позивач звернувся до випробувального центру Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту" з метою визначення показників твердості гумової суміші, поставленої ТОВ "Київгума". За результатами перевірки було встановлено, що поставлений відповідачем товар не відповідає показникам, які зазначені у Специфікації № 2 до договору поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020р. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 16 551,46 грн штрафних санкцій за даним договором, а також витрати зі сплати судового збору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про стягнення 16 551,46 грн штрафних санкцій за договором поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020р., у тому числі - 14 449,40 грн штрафу, 2 102,06 грн пені, відмовлено повністю.

Обґрунтовуючи прийняте рішення господарський суд виходив з того, що гума, яка була поставлена позивачеві, відносилася до однієї партії, виготовленої на виконання умов договору, і якість кожної з гум підтверджувалася паспортом якості, виданим відповідно до ТУ У 600152135.040-69.

Надані позивачем в якості доказів копії протоколів випробувань не доводять факт поставки відповідачем продукції неналежної якості, оскільки не містять інформації про виробника гум, щодо яких проводилося випробування, як і посилання на акт відбору проб з номерами зразків для досліджень, а окрім того, протоколи складені не філією "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця", для якої були відібрані зразки відповідно до Акту відбору зразків від 01.12.2020 р., та завірені не начальником випробувального центру.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин, яким чином здійснювалися випробування, чи було дотримано в процесі випробувань вимог Стандарту та технічних умов, оскільки позивачем не надано актів за додатком В Стандарту, які мають бути складені в результаті виявлення невідповідності продукції.

Відповідно до п. 9.2 договору замовник має право пред`явити постачальнику претензії по якості протягом гарантійного строку згідно п. 4.1 договору (тобто протягом 3 місяців з моменту виготовлення).

Відповідно до п. 9.4 договору постачальник на підставі визнаної претензії в погоджений термін, але не більше 20 днів, робить за свій рахунок заміну невідповідного асортименту, дефектного товару на якісний товар або усуває виявлені дефекти.

Матеріали справи свідчать про те, що з моменту поставки продукції і протягом гарантійного строку позивач не виставляв претензій щодо якості поставленої продукції, а єдина претензія по якості, яка надходила від замовника на адресу ТОВ "Київгума", датована 11.03.2021 р. - через 5 місяців з моменту поставки та майже через 2 місяці з моменту закінчення гарантійного строку на поставлену продукцію, і вказана претензія не була визнана.

З огляду на викладене, суд виключає правомірність застосування до відповідача передбаченої п. 11.3 договору відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі 20% від вартості товару неналежної якості.

Суд також дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до ТОВ "Київгума" про стягнення 14449,40 грн. штрафу та 2102,06 грн. пені у повному обсязі, з огляду на недоведеність, необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти апеляційну скаргу до розгляду, апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21 скасувати, позовні вимоги задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційні вимоги мотивовані тим, що суд застосував надмірний формалізм, оцінуючи докази, надані позивачем, залишивши поза увагою, що при відібрання зразків та проб проводилось у присутності уповноваженого представника відповідача, який не висловлював будь-яких заперечень, крім того, результатами випробувань доведено, що продукція поставлена неналежної якості..

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач скористався правом на відзив відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що здійснивши перевірку заперечень позивача щодо якості продукції у атестованої Національним агентством з акредитації України, будь-яких відхилень від вимог ТУ У 600152135.040-96 не було виявлено.

Крім того, позивачу було запропоновано здійснити перевірку відповідності продукції на якість у незалежної лабораторії, але позивач на дану пропозицію не відповів.

З огляду на викладене рішення місцевого суду прийнято у відповідності з нормами чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/1521/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду залишено без руху апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 911/1521/21 у розмірі 3 405,00 грн.

Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Північного апеляційного господарського суду, на виконання ухвали від 09.11.2021 у справі № 911/1521/21, подано докази сплати судового збору - платіжне доручення № 4179187 від 25.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 06.12.2021 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21.Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21 призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, перебування суддів у відпустках, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю суддів, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 911/1521/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції .

25.08.2020 р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київгума" (постачальник) було укладено договір поставки № ОД/НХ-20-416НЮ, відповідно до п. 1.1 якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар (суміш гумова), визначений в асортименті, кількості та за цінами (товар), які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

У відповідності з п. 2.1 договору якість товару, що постачається, повинна відповідати ТУ У 600152135.040-96.

Умовами п. 2.2 договору встановлено, що замовник має право повернути постачальнику неякісний товар.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що вхідний контроль товару проводиться кінцевим одержувачем - виробничим підрозділом залізниці згідно із вимогами діючих нормативних документів.

Відповідно до п. 2.7 договору при постачанні кожної партії товару постачальник зобов`язаний надати документ, що підтверджує якість товару - декларацію про відповідність, паспорт якості.

Кількість та асортимент товару визначається у Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору постачальник гарантує якість та надійність товару, що постачається, на протязі строку, який передбачено технічними умовами та стандартами на даний товар. Гарантійний строк зберігання - 3 місяці з моменту виготовлення за умови дотримання правил зберігання згідно ТУ У 600152135.040-96.

Умовами п. 4.2 договору встановлено, що при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника постачальника є обов`язковий. В разі неприбуття представника постачальника в установлений термін акт складається в односторонньому порядку.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що акт прийому-передачі або видаткова накладна та інші первинні документи, що стосуються виконання цього договору та приймання товару, підписуються щонайменше двома уповноваженими особами виробничого підрозділу замовника, згідно довіреності.

У відповідності з п. 5.6 договору представник замовника при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в рахунку-фактурі і накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника довіреність, що підтверджує право представника на отримання даної партії товару.

Відповідно до п. 7.3 договору днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Прийом товару здійснюється замовником у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15.06.1965 "О порядке приемки товару производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству" та Інструкцією № П-7 від 25.04.1966 р. "О порядке приемки товару производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству" при наявності товарносупровідних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, рахунку-фактури, документів, підтверджуючих якість товару (п. 9.1 договору).

Відповідно до п. 9.2 договору замовник має право пред`явити постачальнику претензії по кількості на підставі видаткової накладної, і по якості на протязі гарантійного терміну, згідно п. 4.1 договору.

У відповідності з п. 9.3 договору у випадку наявності претензій по якості, товар не підлягає використанню до взаємного врегулювання питань.

Постачальник на підставі визнаної претензії в погоджений термін, але не більше 20 днів, робить за свій рахунок заміну невідповідного асортименту, заміну дефектного товару на якісний товар, або усуває виявлені дефекти (п. 9.4 договору).

Пунктом 11.3 договору передбачено, що постачальник за даним договором несе відповідальність: 1) у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому заявником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки; 2) при постачанні неякісного товару, а саме - має проводити заміну товару на якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує 20 діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості.

Згідно Додатку № 1 (Специфікація № 1) до договору постачальник зобов`язався поставити замовнику суміші гумові марок 4326 (420 кг), 4161 (2360 кг), ИРП-1348 (1230 кг), 7ИРП-1347 (3270 кг) та 7В-14 (1344,8 кг) на загальну суму 586611,84 грн.

13.10.2020 р. між АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця " АТ "Укрзалізниця" та ТОВ "Київгума" було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р., якою було введено в дію Специфікацію № 2, а Специфікацію № 1 визнано такою, що втратила чинність.

Згідно Додатку № 2 (Специфікація № 2) до договору постачальник зобов`язався поставити замовнику суміші гумові марок 4326 (420 кг), 4161 (2360 кг), ИРП-1348 (1230 кг), 7ИРП-1347 (3270 кг) та 7В-14 (1344,8 кг) ТУ У 600152135.040-96 на загальну суму 545007,84 грн.

15.10.2020 р. ТОВ "Київгума" здійснило своє зобов`язання з поставки товару згідно договору поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р. в повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною № 5131 від 15.10.2020 р. На підтвердження якості гумових сумішей, що були поставлені замовникові, відповідності умовам договору та ТУ У 600152135.040-96, постачальником були надані паспорти якості, які передавалися разом з товаром.

Позивачем при проведенні вхідного контролю відповідно п. 2.1 договору, було виявлено, що гумова суміш 7В-14, гумова суміш ИРП-1348 та гумова суміш 7ИРП-1347 у кількості 1268 кг на суму 72246,99 грн. не відповідають показникам твердості по Шору А, відповідно ТУ У 600152135.040-96 та п. 3 паспортів якості № 100, № 99, № 97.

На виконання п. 4.2 договору, замовник викликав представника постачальника листами № НХ09/5091 від 19.11.2020 р., № НХ09/5045 від 17.11.2020 р., із зазначенням виявлених недоліків товару для встановлення невідповідності товару.

У відповідь на листи замовника від 17.11.2020 р. та 19.11.2020 р. відповідач направив свого представника до позивача.

Представниками позивача в присутності представника відповідача - начальника відділу технічного контролю Басенка П.М. було складено Акт відбору проб при вхідному контролі б/н від 01.12.2020 р. для дослідження в філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" на предмет відповідності поставленої гумової суміші ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспортам якості № 100, № 99, № 97 (п. 3 твердість по Шору А), без заперечень зі сторони представника постачальника. З них три одиниці зразків надано постачальнику, три - отримувачу (позивачу), ще три зразки було відібрано для дослідження в філії "НДТКІ" АТ "Укрзалізниця", інформація про що міститься в рядку п. 11 вказаного Акту.

03.02.2021 р. позивач звернувся до випробувального центру Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту" з метою визначення показників твердості по Шору А поставленої ТОВ "Київгума" позивачу гумової суміші.

Згідно з п. 4.7 таблиці № 7 п. 3 ТУ У 600152135.040-96 фізико-механічні показники гумових сумішей перевіряють відповідно стандартів, вказаних у таблиці № 7, які відповідають вимогам ГОСТ 263 (263-75).

ГОСТ 263-75 "Метод определения твердости по Шору А" був прийнятий 21.01.1975 р. та є чинним і на даний час.

За результатами досліджень, відповідно до протоколу випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань № 1041/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань № 1042/03.21 від 02.03.2021 р., встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А поставленої гумової суміші ТОВ "Київгума" не знаходяться у допустимому діапазоні, визначеному ТУ У 6-00152135.040-96 "Суміші гумові не вулканізовані товарні", п. 4.7 табл. 7 п. 3 для гумової суміші групи VI-2п-25, групи VI-2M-35 та групи ІІІ-1п-24, тобто є такими, що не відповідають показникам у паспортах якості №№ 100, 99, 97 (п. 3 - твердість по Шору А).

Згідно з п. 3 паспорту якості № 97 на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24, вимога твердості по Шору А складає 70-80.

Відповідно до таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24 складає 70-80.

Розділами 8, 10 протоколу випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24 складає 3,8%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 97 (п. 3 твердість по Шору А).

Пунктом 3 паспорту якості № 99 на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 передбачена вимога твердості по Шору А 65-80.

Відповідно таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 складає 65-80.

Розділами 8, 10 протоколу випробувань № 1042/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 складає 6,2%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 99 (п. 3 твердість по Шору А).

Відповідно до п. 3 паспорту якості № 100 на суміш гумову марки 7-ИРП- 1347 групи VІ-2м-25, вимога твердості по Шору А складає 47-57.

Згідно таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-ИРП-1347 групи VI-2м-25 складає 47-57.

Розділом 8, 10 протоколу випробувань № 1041/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-ИРП-1347 групи УІ-2м-25 складає 6,4%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 100 (п. 3 твердість по Шору А).

На переконання позивача, товар, поставлений відповідачем, не відповідає показникам, які зазначені у Специфікації № 2 до договору поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р., ТУ У 6-00152135.040-96 "Суміші гумові не вулканізовані товарні", п. 4.7 таблиці 7 п. 3 для гумової суміші групи VI-2п-25, групи VI-2м-35 та групи ІІІ-1п-24 та показникам п. 3 у паспортах якості № 100, № 99, № 97.

11.03.2021 р. позивач направив ТОВ "Київгума" претензію № НХ09/969 з вимогою сплатити штрафні санкції, відповідно до абз. 3 п. 11.3 договору, та здійснити заміну товару неналежної якості на товар належної якості.

Листом № 01пр-25 від 18.03.2021 р. відповідач запросив надати завірені належним чином копії протоколу випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань № 1041/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань № 1042/03.21 від 02.03.2021 р. випробувального центру Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту" для повного та об`єктивного розгляду отриманої претензії № НХ09/969 від 11.03.2021 р.

Листом № НХ09/1249 від 30.03.2021 р. позивач направив відповідачеві завірені належним чином копії протоколу випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань №1041/03.21 від 02.03.2021 р., протоколу випробувань № 1042/03.21 від 02.03.2021 р. випробувального центру Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту".

Листом № 12-юр від 13.04.2021 р. відповідач повідомив позивача про те, що не визнає претензію № НХ09/969 від 11.03.2021 р., з огляду на те, що постачальник ТОВ "Київгума" був повідомлений про виявлення невідповідності товару несвоєчасно, а також відповідач не визнає результати протоколів випробувань як належні докази неналежної якості поставленого товару.

У зв`язку з відхиленням відповідачем вказаної претензії, позивач і звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача загалом 16551,46 грн. штрафних санкцій за договором поставки № ОД/НХ-20-416НЮ від 25.08.2020 р. у вигляді 20% штрафу від вартості товару неналежної якості, поставленого постачальником замовнику, та пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам та іншим умовам. Номери та індекси стандартів та технічних умов зазначаються в договорі. Постачальник зобов`язаний засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, якщо інше не вказано в договорі.

Частиною 1 статті 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Згідно пункту 9.1 договору приймання продукції по кількості та якості здійснюється у відповідності з Інструкціями N П-6 та N П-7 про приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості та якості з наступними доповненнями та змінами, затвердженими постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.07.1965 р. N П-6, та постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. N П-7.

Відповідно до пункту 39 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, продукція, що поставляється повинна відповідати за якістю стандартам, технічним умовам, іншій документації, яка встановлює вимоги до якості продукції, зразкам (еталонам).

Згідно з Інструкцією П-7 від 25.04.1966 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявленими при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції (абзац 6 пункту 9).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому Інструкцією П-7 від 25.04.1966, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки іншими обов`язковими правилами і договором (п.33 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Таким чином, виконання вимог Інструкції №П-7 для сторін обов`язковим.

Відповідно до п.1 Інструкції №П-7, вона застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і Особливими умовами поставок або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції за якістю.

У відповідності з п.п. 13-19 Інструкції № П-7 підприємство-одержувач зобов`язане, зокрема, створити умови для правильного та своєчасного приймання продукції, а також за своєчасністю перевірки їх в установленому порядку; забезпечити, щоб особи, які здійснюють прийомну продукції за якістю і комплектністю, добре знали і суворо дотримувались даної інструкції, а також правил приймання продукції за якістю і комплектністю, встановлених відповідними стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами.

При виявленні невідповідності якості договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції, одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідної продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено договором.

Пунктом 2.5 договору сторони передбачили, що вхідний контроль товару проводиться кінцевим одержувачем - виробничим підрозділом залізниці згідно із вимогами діючих нормативних документів.

Нормативними документами, які регламентують порядок проведення вхідного контролю філіями AT "Українська залізниця" є стандарти СТП-10-001:2016 "Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Основні положення", СТП-10-002:2016 "Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю", затверджені наказом AT "Укрзалізниця" № 297 від 10.05.2017 р. (які розміщені в мережі Інтернет https://www.uz.gov.ua/about/technical and social policу/technical regulation/uakist/). Вказані стандарти є обов`язковими до застосування та дотримання підрозділами AT "Українська залізниця" при прийманні продукції.

Відповідно до п.п. 5.3, 5.6 СТП-10-002:2016 "Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю" (Стандарт) продукція, що закуповується для потреб товариства, підлягає вхідному контролю І та II рівнів. Встановлення відповідності продукції встановленим вимогам шляхом проведення інструментального вхідного контролю є етапом II рівня проведення вхідного контролю (п. 7 Стандарту). Роботи з вхідного контролю II рівня мають бути проведені протягом 10-ти діб після надходження продукції, при цьому загальні терміни проведення вхідного контролю не повинні перевищувати 20 днів при поставці з іншого міста. Проведення вхідного контролю другого рівня регламентоване розділом 4 Стандарту. Обов`язковою вимогою для проведення інструментального контролю є перевірка готовності робочих місць до проведення вхідного контролю II рівня, зокрема, робочі місця, на яких проводиться інструментальний контроль, мають бути атестовані, методики мають відповідати нормативним документам на продукцію та бути узгоджені відповідною метрологічною службою, засоби вимірювальної техніки та випробувального обладнання мають бути повіреними, каліброваними, атестованими, персонал має біти кваліфікованим, показники мікроклімату, в якому проводяться випробування, мають відповідати нормативній документації та вимогам до умов проведення вимірювань. Також продукція може бути передана для проведення вимірювань, перевірок та аналізів в інші підрозділи регіональної філії або інші лабораторії, акредитовані відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з умовами розділу 8 Стандарту у випадку виявлення невідповідності продукції встановленим вимогам виробничим підрозділом, який проводив вхідний контроль, припиняється подальше приймання продукції, така продукція маркується шляхом нанесення напису "Брак" або кріпленням бирки з таким написом на продукцію або тару і направляється на зберігання в спеціально відведене місце. При цьому складається акт, в я кому вказується кількість оглянутої продукції і характер дефектів за обов`язковим додатком В Стандарту.

Лише після здійснення вищезазначених дій проводиться виклик представника виробника.

Як зазначено вище, позивач листами № НХ-09/5045 від 17.11.2020 р. та № НХ-09/5091 від 19.11.2020 р. повідомив відповідача про дефекти гум (без зазначення їх марки та кількості) загальною вагою 718 кг на загальну суму 40654,63 грн. (гум 7В14, 7ИРП-1347, ИРП- 1348 загальною вагою 611 кг на суму 34661,95 грн. та гум 7В14, ИРП-1348 загальною вагою 107 кг на суму 5992,68 грн.), не зазначаючи, яка саме гума та в якій кількості не відповідає вимогам до якості.

При цьому, колегія суддів не знайшла у матеріалах справи будь-яких посилань, за яким фактором встановлена невідповідність продукції, умовам договору.

Представниками позивача в присутності представника відповідача - начальника відділу технічного контролю Басенка П.М. було складено Акт відбору проб при вхідному контролі б/н від 01.12.2020 р. для дослідження в філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" на предмет відповідності поставленої гумової суміші ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспортам якості № 100, № 99, № 97 (п. 3 твердість по Шору А), без заперечень зі сторони представника постачальника. З них три одиниці зразків надано постачальнику, три - отримувачу (позивачу), ще три зразки було відібрано для дослідження в філії "НДТКІ" АТ "Укрзалізниця", інформація про що міститься в рядку п. 11 вказаного Акту.

Зразки (проби) №№ 4, 5, 6 згідно Акту відбору проб при вхідному контролі від 01.12.2020 р. було відібрані для дослідження у філії "НДКТІ" AT "Укрзалізниця", яка в свою чергу є головною науково-технічною організацією інженерно-технічного забезпечення роботи залізничної галузі, яка створена рішенням правління ПАТ "Укрзалізниця" від 21.10.2015 р.

Після здійснення відбору ТОВ "Київгума" у власній акредитованій лабораторії (Випробувальна лабораторія фізико-механічних та хіміко-аналітичних випробувань еластомерних композиційних матеріалів та виробів з них ТОВ "Київгума", атестована Національним агентством з акредитації України, що підтверджується Атестатом про акредитацію (зареєстрований у Реєстрі 14.09.2017 р. за № 2Т500, дійсний до 13.09.2022 р.)) здійснило перевірку фізико-механічних показників відібраних за Актом зразків, за результатом якої будь-яких відхилень від вимог ТУ У 600152135.040-69 не було виявлено, про що постачальник повідомив замовника листом № 01пр-58 від 04.12.2020 р., до якого були прикладені результати випробувань.

03.02.2021 р. позивач звернувся до випробувального центру Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту" з метою визначення показників твердості по Шору А поставленої ТОВ "Київгума" позивачу гумової суміші.

Замовник, у направлених відповідачу листах стверджував, що твердість по Шору А гуми сирої 7В-14 нижче норми - складає 62 од при нормі 70-80 од, а в листі № НХ-09/5091 від 19.11.2020 р. стверджував, що твердість по Шору А цієї ж гуми складає 82А од при нормі 70-80 од, тобто перевищує норму; твердість по Шору А гуми сирої ИРП-1348 складає 58 од при нормі 65-80 од; твердість по Шору А цієї ж гуми складає 64А од при нормі 65-80 од, тобто показники однієї й тієї ж гуми з однієї партії різняться в залежності від підрозділу замовника.

Згідно з п. 4.7 таблиці № 7 п. 3 ТУ У 600152135.040-96 фізико-механічні показники гумових сумішей перевіряють відповідно стандартів, вказаних у таблиці № 7, які відповідають вимогам ГОСТ 263 (263-75).

ГОСТ 263-75 "Метод определения твердости по Шору А" був прийнятий 21.01.1975 р. та є чинним і на даний час.

Згідно до протоколів випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р., № 1041/03.21 від 02.03.2021 р., № 1042/03.21 від 02.03.2021 р., встановлено відхилення від нормованого значення твердості по Шору А поставленої гумової суміші ТОВ "Київгума" та не знаходяться у допустимому діапазоні, визначеному ТУ У 6-00152135.040-96 "Суміші гумові не вулканізовані товарні", п. 4.7 табл. 7 п. 3 для гумової суміші групи VI-2п-25, групи VI-2M-35 та групи ІІІ-1п-24, тобто є такими, що не відповідають показникам у паспортах якості №№ 100, 99, 97 (п. 3 - твердість по Шору А).

Згідно з п. 3 паспорту якості № 97 на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24, вимога твердості по Шору А складає 70-80.

Відповідно до таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24 складає 70-80.

Розділами 8, 10 протоколу випробувань № 1040/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-В-14 групи ІІІ-1п-24 складає 3,8%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 97 (п. 3 твердість по Шору А).

Пунктом 3 паспорту якості № 99 на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 передбачена вимога твердості по Шору А 65-80.

Відповідно таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 складає 65-80.

Розділами 8, 10 протоколу випробувань № 1042/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки ИРП-1348 групи VI-2п-25 складає 6,2%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 99 (п. 3 твердість по Шору А).

Відповідно до п. 3 паспорту якості № 100 на суміш гумову марки 7-ИРП- 1347 групи VІ-2м-25, вимога твердості по Шору А складає 47-57.

Згідно таблиці № 3 ТУ У 6-00152135.040-96 вимога твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-ИРП-1347 групи VI-2м-25 складає 47-57.

Розділом 8, 10 протоколу випробувань № 1041/03.21 від 02.03.2021 р. встановлено, що відхилення від нормованого значення твердості по Шору А на суміш гумову марки 7-ИРП-1347 групи УІ-2м-25 складає 6,4%, що не відповідає ТУ У 600152135.040-96 (таблиця 3) та паспорту якості № 100 (п. 3 твердість по Шору А).

Відповідно до пп. 14, 15, 16, 19, 20, 22, 26, 29 умов Інструкції N П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що посвідчують якість продукції, покупець зобов`язаний призупинити прийом продукції і скласти акт, в якому зазначити характер виявлених дефектів, а також викликати для участі в прийманні продукції представника постачальника.

Так, вибіркова (часткова) перевірка якості продукції з поширенням результатів перевірки якості якої-небудь частини продукції на всю партію допускається у випадках, коли це передбачено стандартами, технічними умовами, Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором.

Сторонами у справі проведено відбір проб, з них три одиниці зразків надано постачальнику, три - отримувачу (позивачу), ще три зразки було відібрано для дослідження в філії "НДТКІ" АТ "Укрзалізниця", інформація про що міститься в рядку п. 11 вказаного Акту.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав протоколи випробувань, складених випробувальним центром Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту".

Проте, зазначені вище протоколи не містять будь-якої ідентифікації ( за маркою, номером партії, датою виготовлення, кількістю) гумових сумішей, поставлених відповідачем.

Також, зазначені протоколи не містять посилань на зразки, яки були відібрані сторонами для проведення випробувань, як то проба №7, № 8,№ 9) що залишились у отримувача продукції, або на проби №№ 4,5,6, що повинні були передати для випробувань філії "НДКТІ "АТ "Укрзалізниця" ( а,с 29 т1).

Протоколи випробувань, надані позивачем, взагалі не містять посилань на те, що на випробування передані зразки, що опечатані печаткою виробничого підрозділу служби організації та проведення закупівель Одеського головного матеріально-технічного складу регіональної філії "Одеська залізниця".

Позивач не обґрунтував, чому замість філії "НДКТІ "АТ "Укрзалізниця", випробування здійснював випробувальний центр Державного підприємства "Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту", на якій підставі та за яким порядком передавались зразки для дослідження.

Відповідно до умов ТУ У 600152135.040-69 фізико-механічні показники гумових сумішей перевіряють згідно стандартів, які відповідають вимогам ГОСТу 263 (263-75).

Разом з тим, п. 6.1 вказаних вище протоколів, процедура випробувань проводилася згідно ТМ-02-ВЦ "Визначення твердості гум за Шор А", а не за ГОСТом 263-75.

З урахуванням розбіжностей за результатами випробувань, листом від 04.12.2020 відповідачем запропоновано провести незалежну експертизу у сторонній акредитованій та атестованій випробувальній лабораторії, проте, позивач належної відповіді не надав.

Отже, матеріали справи свідчать, що гума, яка була поставлена позивачеві, відносилася до однієї партії, виготовленої на виконання умов договору, і якість кожної з гум підтверджувалася паспортом якості, виданим відповідно до ТУ У 600152135.040-96.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поставлена відповідачем гумова суміш кожного з найменувань була однакової якості, з огляду на протоколи випробувань, наданих позивачем, які не доводять поставку неякісної продукції.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.3 договору днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Гумові суміщі прийняті замовником 15.10.2020, що підтверджується видатковою накладною № 5131 від 15.10.2020, Актом відбору проб при вхідному контролі продукції від 01.12.2020 Датою виготовлення гумових сумішей є жовтень 2020 року, тобто період з 01.10.2020 по 14.10.2020.

Відповідно до п. 9.2 договору замовник має право пред`явити постачальнику претензії по якості протягом гарантійного строку згідно п. 4.1 договору (тобто протягом 3 місяців з моменту виготовлення).

Випробування згідно протоколів були проведені через 2 місяці з моменту забору проб та, відповідно, через 1,5 місяці з моменту закінчення гарантійного строку зберігання гум.

Відповідно до п. 9.4 договору постачальник на підставі визнаної претензії в погоджений термін, але не більше 20 днів, робить за свій рахунок заміну невідповідного асортименту, дефектного товару на якісний товар або усуває виявлені дефекти.

З моменту поставки продукції і протягом гарантійного строку позивач не виставляв претензій щодо якості поставленої продукції, а єдина претензія по якості, яка надходила від замовника на адресу ТОВ "Київгума", датована 11.03.2021 р. - через 5 місяців з моменту поставки та майже через 2 місяці з моменту закінчення гарантійного строку на поставлену продукцію, і вказана претензія не була визнана.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого суду про те, що позивач не здійснив обов`язкових для нього дій у передбачені строки для встановлення недоліків поставленого товару в належному порядку та не довів належними і допустимими доказами факту поставки відповідачем гумової суміші неналежної якості, що виключає правомірність застосування до відповідача передбаченої п. 11.3 договору відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі 20% від вартості товару неналежної якості.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, передбачено свободу договору, а також той факт, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.549 ЦК України, 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стягнення пені, за поставку продукції неналежної якості, умови укладеного сторонами договору не передбачають.

Щодо надмірного формалізму з боку суду при оцінці доказів позивача, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 4.12.95 у справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що ст.6 конвенції визначає гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в

демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та в рішенні від 28.10.98 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням §1 ст.6 конвенції.

Колегія суддів вважає за доцільне нагадати учасникам процесу, що статтею 7 ГПК України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного рішення суду вбачається, що суд першої інстанції у повній міри дослідів як доводи позивача, подані в обґрунтування позовних вимог так і заперечення відповідача, докази позивача були досліджені, та спростовані, аргументація судового рішення відповідає вимогам процесуального закону.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 у справі № 911/1521/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти скаржника.

4. Справу № 911/1521/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2022, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М. з 03.02.2022 по 17.02.2022.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім