ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/41/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", , м.Ужгород,

до відповідача: Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства, , м.Тячів Закарпатської області,

про стягнення 54 628,75 грн,

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Боднар А.М., довіреність від 16.11.2021 року №38;

від відповідача - не з`явився;

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" звернулось до суду із позовною заявою до Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення 54 628,75 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу та договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Ухвалою від 21.01.2022 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 17.02.2022.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, шляхом надсиланням на адресу його місцезнаходження ухвали про відкриття провадження у справі від 21.01.2022, яка повернута на адресу суду поштою з відміткою, що адресат відсутній за місцезнаходженням.

В судовому засіданні 17.02.2022 суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами без участі відповідача. Судом після виходу з нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

І. Виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" є учасником ринку електричної енергії, який здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу.

Товариство з 01.01.2021 року відповідно до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу (далі по тексту - Договір) розміщеного на сайті електропостачальника ТОВ Закарпаттяенергозбут в мережі Інтернет за адресою: https://zakarpatzbut.energv/dokumenti/publichni-dogovori-ta-zaiavi здійснювало постачання електричної енергії на об`єкти Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства (далі по тексту - Тячівське ВУЖКГ, Споживач, Відповідач).

Тячівським ВУЖКГ було обрано Комерційну пропозицію Постачальника №5 вільна для непобутових споживачів з середньомісячним обсягом споживання електричної енергії по площадках комерційного обліку до 50 000 кВт*год, на умовах якої Споживач і приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання заяви-приєднання копія заяви-приєднання - додаток 12.2 до цієї позовної заяви), на підставі чого починаючи з 01.01.2021 року здійснюється постачання електричної енергії по об`єктах Споживача.

Відповідно до пп.2 п. 5.2.2 ПРРЕЕ Постачальник електричної енергії зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами за Договором постачання електричної енергії споживачу та з дотриманням цих Правил, а Споживач електричної енергії в свою чергу, відповідно до п.1 ч. 3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Так, Товариством для оплати вартості спожитої Тячівським ВУЖКГ електричної енергії було виставлено даному споживачу рахунки, зокрема:

- за розрахунковий період квітень 2021 року рахунок №220129/4/1 від 05.05.2021 на суму 29 030,93 грн.,

- за розрахунковий період травень 2021 року рахунок №220129/5/1 від 01.06.2021 - на суму 21 006,78 грн.,

- за розрахунковий період червень 2021 року рахунок №220129/6/1 від 01.07.2021 - на суму 22 489,58 грн.,

- за розрахунковий період жовтень 2021 року рахунок №220129/10/1 від 03.11.2021 - на суму 3 162,84 грн.

Отже, за розрахункові періоди квітень-червень 2021 року та жовтень 2021 року Споживачем було спожито активну електричну енергію на загальну суму 75 690,13 грн. При цьому, повну вартість спожитої електричної енергії у вказаних періодах Споживач не оплатив, що призвело до виникнення заборгованості перед Товариством, яка станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою складає 54 220,34 грн.

Так, вказаним Розрахунком підтверджується, що Споживачем за Договором про постачання електричної енергії Споживачу за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року (включно) було спожито електричну енергію на загальну суму 237 918,96 грн., а сплачено лише на суму 183 698,62 грн. Таким чином, спожита електрична енергія на суму 54 220,34 грн. залишається не сплаченою Споживачем.

Окрім того, Товариство, поряд з послугами з постачання електричної енергії споживачу, також надавало Споживачу з 01.01.2019 року універсальну послугу. Відповідно до п.93 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Оскільки ТОВ "Закарпаттяенергозбут" було утворене під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, на такого відповідно до п.13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії покладено обов`язок упродовж чотирьох років з 1 січня 2019 року виконувати функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Відповідач Тячівське ВУЖКГ шляхом підписання заяви-приєднання приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та розміщений на сайті електропостачальника ТОВ "Закарпаттяенергозбут" в мережі Інтернет за посиланням: https://zakarpatzbut.energy/dokume nti/publichni-dogovori-ta-zaiavi. Тячівським ВУЖКГ було обрано комерційну пропозицію Постачальника №2 універсальна для малих непобутових споживачів, на умовах якої Споживач і приєднався до умов Договору.

Товариством для оплати вартості спожитої Споживачем електричної енергії за розрахунковий період листопад 2021 року, даному споживачу було виставлено рахунок №220129/11/1 від 06.12.2021 на суму 408,41 грн.

Споживачем не сплачена вартість електричної енергії згідно вищевказаного рахунку, таким чином, у Тячівського ВУЖКГ перед Постачальником виникла заборгованість за спожиту активну електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка станом на момент подання позовної заяви складає 408,41 грн.

На підтвердження обґрунтованості виставлених Відповідачу Позивачем рахунків з оплати спожитої електричної енергії за розрахункові періоди квітень-червень 2021 року та жовтень 2021 року, листопад 2021 року, останнім було направлено відповідному ОСР - ПрАТ Закарпаттяобленерго (провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 27.11.2018 р. №1534) лист Про надання інформації № 001-21/22054 від 15.12.2021 р. (копія якого - додаток №12.14 до цієї позовної заяви). У наданій відповіді в листі № 154-25/8034 від 22.12.2021 р. (копія якого - додаток №12.15 до цієї позовної заяви) ПрАТ Закарпаттяобленерго підтвердило надання Товариству даних щодо обсягів електричної енергії, що була спожита Тячівським ВУЖКГ за період з січня 2021 року по листопад 2021 року включно. Зазначені дані стали підставою для формування Тячівському ВУЖКГ вищевказаних платіжних документів на оплату вартості спожитої електричної енергії у відповідних періодах.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 57 Закону України Про ринок електричної енергії, пп.1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальники, мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно із п. 1 ч. З ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії, пп.2 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19 ПРРЕЕ).

В порушення вимог Закону України Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ, умов Договору про постачання електричної енергії споживачу та Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Тячівське ВУЖКГ належним чином не виконало свої обов`язки, не сплатило у повному обсязі вартість спожитої активної електричної енергії, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за розрахункові періоди квітень-червень 2021 року та жовтень 2021 року, листопад 2021 року перед ТОВ Закарпаттяенергозбут на загальну суму 54 628,75 грн.

Тячівське ВУЖКГ порушило взяте на себе зобов`язання щодо оплати вартості спожитої активної електричної енергії та не сплатило відповідно до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ, умов Договору про постачання електричної енергії споживачу та Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг кошти в сумі 54 628,75 грн.

З метою досудового врегулювання ситуації, що виникла в наслідок порушення Споживачем взятих на себе договірних зобов`язань Товариством була направлена Тячівському ВУЖКГ вимога про сплату заборгованості №977/505-16 від 05.08.2021, що підтверджується фіскальним чеком АТ Укрпошта.

10.08.2021 Споживач отримав надіслану Товариством вимогу, що підтверджується роздруківкою з офіційного вебсайту АТ Укрпошта щодо поштового відправлення 527.

Незважаючи на отримання Споживачем вимоги, заборгованість за спожиту активну електричну енергію в повному обсязі Споживачем не сплачена.

Зазначені обставини стали підставою звернення до суду з цією вимогою.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала заявлені вимоги.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи: вул. Говорова, 11, м. Ужгород.

Ухвали суду про відкриття провадження у справі та про призначення нових дат розгляду справи були скеровані на вищезазначену адресу відповідача, але останнім не одержувалася та поверталася поштою до суду.

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, яка відповідає юридичній адресі, вказаній в ЄДРПОУ, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №44/227-б.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При таких обставинах, правовому регулюванні та наявних у справі матеріалів у суду справи суд виходить з того, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за офіційною, останньою відомою учасникам господарських відносин та суду адресою, а тому, відповідно до правової презумпції, встановленої законодавцем у нормі ч. 7 ст. 120 ГПК України, оскільки у суду відсутні можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, ухвала вважається врученою, навіть якщо відповідач фактично за цією адресою не знаходиться.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин та наявності розрахунків за частину заборгованості, суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що між Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" та Тячівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 та Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 08.01.2019 року.

Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії регулюються, зокрема, Законом України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі по тексту - ЗУ Про ринок електричної енергії, в редакції чинній на момент виникнення заборгованості), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 р., (далі по тексту - ПРРЕЕ, Правила, в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), іншими нормативно - правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку.

За розрахункові періоди квітень-червень 2021 року та жовтень 2021 року Споживачем було спожито активну електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 на загальну суму 75 690,13 грн, вартість якої частково сплачена постачальнику. Заборгованість перед Позивачем станом на дату звернення до суду складає 54 220,34 грн.

Також Споживачем не сплачена вартість електричної енергії Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 08.01.2019, таким чином, у Тячівського ВУЖКГ перед Постачальником виникла заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви складає 408,41 грн.

Відповідно до пп.2 п. 5.2.2 ПРРЕЕ Постачальник електричної енергії зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами за Договором постачання електричної енергії споживачу та з дотриманням цих Правил, а Споживач електричної енергії в свою чергу, відповідно до п.1 ч. 3 ст.58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» та пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з ч. 4 ст.63 ЗУ Про ринок електричної енергії постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному вебсайті.

Відповідно до абз. 13 н. 1.1.2 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ЗУ Про ринок електричної енергії, пп.1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальники, мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно із п. 1 ч. З ст. 58 ЗУ Про ринок електричної енергії, пп.2 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19 ПРРЕЕ).

В порушення вимог ЗУ Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ, умов Договору про постачання електричної енергії споживачу та Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Тячівське ВУЖКГ належним чином не виконало свої обов`язки, не сплатило у повному обсязі вартість спожитої активної електричної енергії, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за розрахункові періоди квітень-червень 2021 року та жовтень 2021 року, листопад 2021 року перед ТОВ ЗАКАРГ1АТТЯЕНЕРГОЗБУТ на загальну суму 54 628,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України від 16.01.2003 р. за № 436-1V (далі - ГК України) (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з абз. 4 ч. 1 сг. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію па користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 за № 435-1У (далі по тексту - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Тячівське ВУЖКГ порушило взяте на себе зобов`язання щодо оплати вартості спожитої активної електричної енергії та не сплатило відповідно до вимог ЗУ Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ, умов Договору про постачання електричної енергії споживачу та Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг кошти в сумі 54 628,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №36030 від 14.01.2022 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 236, 238, 241, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства (код в , вул. Незалежності, 15, м. Тячів, Закарпатська область, 90500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (, пл.Жупанатська, 18 м.Ужгород Закарпатської області, 88000) заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 54 628,75 грн (п`ятдесят чотири тисячі шістсот двадцять вісім гривень 75 копійок), в тому числі за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 року в розмірі 54220,34 грн. та Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 08.01.2019 в розмірі 408,41 грн, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2022.

Суддя П.Д. Пригуза