ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" лютого 2022 р. Справа № 914/674/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача не з`явився

від відповідачів-1,2 не з`явилися

від скаржника не з`явився

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви», б/н від 04 січня 2022 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року (підписане 09.08.2021 року), суддя Петрашко М.М.

у справі №914/674/21

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина»

до відповідача-2 Приватного підприємства «Бережани»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01.05.2018 року

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина та Приватного підприємства Бережани про визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01 травня 2018 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року у справі №914/674/21 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2021 року у справі №914/674/21 рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

10 січня 2022 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви» на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року у справі №914/674/21. В апеляційній скарзі апелянт просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову: визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01 травня 2018 року. Зокрема, зазначає, що ТзОВ «Срібні леви» є учасником ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» з часткою в статутному капіталі товариства 50%, що підтверджує статутом ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Апелянт вказує, що його не було залучено до участі у справі, хоча судом вирішувалися його права та інтереси, при цьому, посилається на п.4 ч.3 ст.277 ГПК України, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції. Також скаржник наголошує, що укладення спірного договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01 травня 2018 року порушує корпоративні права ТзОВ «Срібні леви» на управління ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», укладення директором останнього спірного договору з перевищенням повноважень призвело до заборгованості товариства, а отже його збитковості.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/674/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви» на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року розгляд справи призначено на 21 лютого 2022 року.

Представники сторін та скаржника в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Слід зазначити, що ухвали суду надсилались на юридичну адресу скаржника 79052, м. Львів, вул. Рудненська, 8, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також самим скаржником на першому аркуші апеляційної скарги.

Поряд з тим, згідно з ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 28 січня 2022 року оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 лютого 2022 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/102888637).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки явка представників сторін та скаржника в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви», колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви» на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року у справі №914/674/21, з огляду на наступне:

Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року у справі №914/674/21 подано особою, яка не брала участі у справі ТзОВ «Срібні леви».

При розгляді апеляційної скарги судом враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №921/730/13-г/3 та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі №904/897/19 щодо розгляду скарг осіб, які не брали участі у справі.

Зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Ейрі проти Ірландії», від 09.10.1979, п.24, Series A №32, та «Гарсія Манібардо проти Іспанії», заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II), які з огляду на положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку норм Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З наведених норм вбачається, що перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення та з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, зважаючи на наведе, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної скарги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Якщо буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Предметом позову у цій справі є вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01 травня 2018 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» та Приватним підприємством «Бережани».

Звертаючись до суду, позивач посилався на порушення його корпоративних прав, як учасника ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», а саме: його права на управління вищезазначеним товариством з тих підстав, що директор відповідача-1 не мав повноважень на підписання спірного договору, так, як останній має повноваження згідно статуту товариства укладати правочини на суму не більше 10 000 000 грн, однак, спірний договір укладено на суму 10 861 527,40 грн., що підтверджується видатковими накладними. Відтак, позивач, який є одним із учасників товариства відповідача-1 вважав, що даний правочин слід визнати судом недійсним, оскільки він був укладений посадовою особою з перевищенням повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що підписання директором відповідача-1 оспорюваного договору без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства може порушувати права та інтереси цього товариства, а не корпоративні права позивача. Враховуючи відсутність порушення спірним договором прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові, суд не вбачав необхідності надавати оцінку дійсності спірного договору.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ТзОВ «Срібні леви» зазначає, що є учасником ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» з часткою в статутному капіталі товариства 50%. На думку скаржника укладення спірного договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01 травня 2018 року порушує корпоративні права ТзОВ «Срібні леви» як учасника ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», оскільки, укладення директором останнього спірного договору з перевищенням повноважень призвело до заборгованості товариства та його збитковості.

Відповідно до ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК. Звертаючись з позовом про визнання недійсними правочинів, позивач повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення.

У той же час, із аналізу ст.167 Господарського кодексу України, частин 1, 3 статті 92, ст.98, ст.116, ч.2 ст.207 ЦК вбачається, що за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуваються самим товариством як стороною договору. При цьому, сукупність прав та обов`язків безпосередньо учасників цього товариства укладенням товариством договору ніяк не змінюється.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (ст.239 ЦК). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Підписання виконавчим органом (директором) товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди учасників цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою стороною договору, а не корпоративних прав його учасника, оскільки директор діяв саме від імені товариства, а не його учасника.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №916/2084/17, від 15 жовтня 2019 року у справі №905/2559/17, від 03 грудня 2019 року у справі №904/10956/16.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (рішення від 20.05.1998 у справі "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки", заява №29010/95; рішення від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України", заява №70297/01; рішення від 21.12.2017 у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява №42758/05).

З наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішенням Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року у справі №914/674/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» та Приватного підприємства «Бережани» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №01/05/18 від 01.05.2018 року, не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви», яке є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина».

Поряд з тим, судом встановлено, що ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення місцевого господарського суду у цій справі не містять жодних суджень чи висновків саме про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви».

З огляду на встановлене судом вище, скаржник ТзОВ «Срібні леви» не навів обставин та не довів належними і допустимими доказами вирішення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, будь-яких питань щодо його прав, інтересів та (або) обов`язків.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №910/22354/15, від 19 червня 2018 року у справі №910/18705/17, від 11 липня 2018 року у справі №911/2635/17, від 27 лютого 2020 року у справі №916/2878/14).

Як зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, пунктом 3 ч.1 ст.264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку з встановленням судом обставин щодо подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, рішення про права, інтереси та (або) обов`язки якої не вирішувались судом першої інстанції у справі №914/674/21, оскільки такі обставини встановлено після відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у справі №914/674/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви» на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року.

При цьому, колегія суддів не розглядає інших доводів скаржника, що викладені у апеляційній скарзі, що стосуються суті спору, оскільки дійшла висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись ст.ст.234, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1.Закрити апеляційне провадження у справі №914/674/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Срібні леви» на рішення Господарського суду Львівської області від 29 липня 2021 року.

2.Копії ухвали суду надіслати сторонам у справі та скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.