ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9650/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" (03040, місто Київ, вул.Деміївська, будинок 55, ідентифікаційний код 40317811) до Приватного підприємства "Агро-Доля" (53842, Дніпропетровська область, Апостолівський район, село Мар`янське, вул. Садова, будинок 5, ідентифікаційний код 36724914) про стягнення 299 979,77 грн. заборгованості за отриманий товар та 1 499,89 грн. 0,5% штрафу

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №15-12/21-02 від 15.12.2021 про стягнення з Приватного підприємства "Агро-Доля" заборгованості на загальну суму 301 479,66 грн., з яких:

- 299 979,77 грн. заборгованість за отриманий товар;

- 1 499,89 грн. 0,5% штраф.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплату судового збору у сумі 4 522,19 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 01/06-2021-1 від 01.06.2021 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий за видатковою накладною №96 від 02.06.2021 на суму 299 979,77 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову - 301 479,66 грн., які належать Приватному підприємству "Агро-Доля" та розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, у тому числі, але не виключно, на поточному рахунку за реквізитами IBAN № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ КФ "Приватбанк" м. Кривий Ріг, а також на всіх інших рахунках в банківських та фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходу забезпечення позову або будуть відкриті після застосування заходу забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/9650/21, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

На електрону пошту суду 07.02.2022 надійшов відзив відповідача в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними посилаючись на те, що умови п.3.1.1 та п.4.2 договору суперечать один одному та не дозволяють встановити, яким саме пунктом повинен був керуватися відповідач при виконанні зобов`язання по сплаті за поставлений позивачем товар. Відповідач звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази стосовно виставлення позивачем та отримання відповідачем рахунку-фактури, який міститься в матеріалах даної справи.

Також відповідач зазначає, що в наданій позивачем до позовної заяви претензії з доказами її направлення на адресу відповідача, неможливо встановити, що сама ця претензія і за цим договором направлялася відповідачу, оскільки не зазначено номер, дата та інші дані, щоб б дозволити ідентифікувати надіслані позивачем документи і незрозуміло за яким договором поставки була надіслана претензія і з яким рахунком.

Таким чином, відповідач стверджує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами направлення відповідачу рахунку-фактури для оплати останнім вартості товару. У зв`язку з чим зобов`язання у відповідача по оплаті за товар відповідно до договору поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021 не виникло, тому права та інтереси позивача не порушені.

Також відповідач звернувся до суду із заявою про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву по справі та поновлення строку на подання відзиву. Заява обґрунтована тим, що відповідач ухвалу суду про відкриття даної справи не отримував, про її існування дізнався шляхом моніторингу судових справ з Єдиного державного реєстру судових рішень та 25.01.2022 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи №904/9650/21.

Крім того, 07.02.2022 відповідач надіслав на електрону пошту суду клопотання про розгляд справи №904/9650/21 з викликом (повідомленням) сторін. Клопотання обґрунтовано тим, що викладені заперечення відповідачем у відзиві мають суттєве значення для правильного, повного та всебічного розгляду справи, а питання та обставини порушені позивачем в позовній заяві потребують повного та всебічного встановлення під час судового засідання, за допомогою запитань для учасників справи та їх додаткових пояснень, огляду оригіналів доказів.

Також відповідач подав до суду заяву про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання клопотання про розгляд справи в викликом (повідомленням) сторін по справі №904/9650/21 та поновлення строку на подання відповідного клопотання. Заява обґрунтована тим, що відповідач ухвалу суду про відкриття даної справи не отримував, про її існування дізнався шляхом моніторингу судових справ з Єдиного державного реєстру судових рішень та 25.01.2022 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи №904/9650/21.

На електрону пошту суду 16.02.2022 надійшла відповідь позивача на відзив в якому зазначає, що твердження відповідача стосовного того, що термін для сплати за поставлений товар ще не настав є безпідставними, з огляду на те, що строк для проведення оплати є чітко визначеним умовами договору, а факт отримання товару відповідачем не заперечується та підтверджується проставленим підписом і печаткою на видатковій накладній №96 від 02.06.2021, в якій чітко зазначено, що видаткова накладна виставлені на підставі: "Розр.док.: Рахунку на оплату покупцю №96 від 02 червня 2021 року". Отже, відповідач, проставляючи печатку та підпис на видатковій накладній №96 від 02.06.2021 підтвердив факт отримання рахунку на оплату №96 від 02.06.2021 та ознайомлення з його змістом. У зв`язку з чим позивач вважає, що твердження відповідача в частині не отримання ним рахунку-фактури, який міститься в матеріалах справи є безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що спрямовані на введення суду в оману.

Щодо заяви відповідача про розгляд справи з повідомлення (викликом) сторін позивач зазначає, що дана справа відповідає умовам/критеріям визначеним пунктом 1 та 2 частини 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України та критеріям віднесення справ до категорії малозначних (згідно частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України), а тому надалі може розглядатися без повідомлення (виклику) сторін. На думку позивача, відповідач таким чином намагається вчинити дії, спрямовані на затягування розгляду справи судом.

На електрону пошту суду 21.02.2022 надійшли заперечення відповідача в яких зазначає, що позивач посилається на повідомлення про вручення, де дата отримання претензії зазначена (написана ручкою) 10.11.2021, проте відповідач посилається на офіційне джерело веб-сайт АТ "Укрпошта" де чітко зазначена дата отримання листа - 25.11.2021. Тому у разі встановлення судом обставин щодо отримання відповідного рахунку відповідачем разом з претензією, про що заперечує відповідач, оскільки зі змісту опису вкладення неможливо ідентифікувати, що саме даний рахунок по спірному договору надсилався в даному листі, строк оплати (150 к/д) за договором повинен відраховуватися з 25.11.2021 (з моменту отримання претензії та рахунку) та повинен закінчуватися 24.04.2022. Таким чином, відповідач стверджує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами направлення відповідачу раухнку-фактури для оплати останнім вартості товару. Таким чином зобов`язання у відповідача по оплаті за товар відповідно до договору поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021 не виникло, тому права та інтереси позивач не порушені.

Судом заяви відповідача про поновлення строку на подання відзиву та клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін не задоволені оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем відзив та клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін подані до суду в межах встановленого процесуального строку.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи з повідомлення (викликом) сторін, суд вважає, що клопотання підлягає залишенню без задоволення на підставі наступного.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 Господарського процесуального кодексу клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з сукупного аналізу наведених вище положень Господарського процесуального кодексу України вбачається, що однією з умов, яка є підставою для розгляду справи спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, є характер спірних правовідносин та предмет доказування, які вимагають заслуховування усних пояснень учасників справи.

З наявних матеріалів справи, вбачається, що предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів у розмірі 301 479,66 грн., що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають заслуховування усних пояснень учасників справи, у зв`язку із чим відсутня необхідність проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи малозначність справи, господарський суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" (далі - позивач, постачальник) та Приватним підприємством "Агро-Доля" (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки №01/06-2021-1 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого у терміни і на умовах, визначених договором постачальник зобов`язався передати покупцю насіння овочевих культур (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти й оплатити товар, найменування, ціна та кількість якого узгоджується сторонами згідно з умовами договору.

Згідно з п.3.1 договору покупець зобов`язався своєчасно і в повному об`ємі прийняти товар і оплатити його в строки, вказані в рахунках-фактурі (п.3.1.1 договору) та здійснювати оплату за товар згідно з умовами договору (п.3.1.9 договору).

Оплата за товар здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок продавця, який вказаний в договорі, протягом 150 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури (п.4.2 договору).

Базис поставки товару - FCA (Інкотермс в редакції 2000 року) Київ. Послуги перевізника (служби кур`єрської доставки) оплачує покупець (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору датою поставки є дата передачі товару перевізнику (службі кур`єрської доставки).

У випадку прийнятних умов щодо терміну поставки та при наявності необхідного товару відповідно до замовлення продавець оформлює рахунок-фактуру та направляє покупцю (п.6.2 договору).

Право власності на товар та ризик його втрати або пошкодження переходить від продавця до покупця в момент отримання ним товару та товаросупровідних документів від перевізника (п.6.3 договору).

Строк дії договору вступає в силу з моменту підписання та діє по 31.12.2022 (п.10.1 договору).

На виконання умов договору за видатковою накладною №96 від 02.06.2021 позивач передав, а відповідач отримав кавун Маракеш F1, 500 нас. на загальну суму 299 979,77 грн. та позивачем виставлено рахунок на оплату №96 від 02.06.2021 на суму 299 979,77 грн.

Позивачем 01.11.2021 надіслано відповідачу претензію №01/11-1 від 01.11.2021, яка отримана відповідачем 10.11.2021, про виконання останнім зобов`язань за договором поставки №01/06-2021-1 від 01.06.2021 належним чином та перерахування на рахунок позивача суму заборгованості в розмірі 299 979,77 грн.

Таким чином, позивач посилаючись на те, що відповідачем було допущено порушення, прийнятих на себе зобов`язань, в частині строків здійснення розрахунку, просить стягнути з відповідача 299 979,77 грн. заборгованості за отриманий товар та 1 499,89 грн. 0,5% штрафу.

З підстав невиконання договірних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з метою поновлення порушених прав та охоронюваних Законом інтересів, що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору поставки, факт поставки товару, строк оплати, наявність оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивачем поставлено товар за договором на загальну суму 299 979,77 грн. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази оплати товару за рахунком №96 від 02.06.2021.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, доказово не спростував, та доказів виконання своїх обов`язків щодо оплати отриманого товару не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 299 979,77 грн.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати наданих товарів (послуг). Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі № 918/537/18 від 02.07.2019, у справі № 910/19702/17 від 20.12.2018, у справі № 910/21406/17 від 10.10.2018, у справі № 910/22589/17 від 05.09.2018, у справі № 905/915/17 від 13.07.2018.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п.8.2 договору у випадку несплати у строк платежів за договором, сторона, що прострочила своє грошове зобов`язання повинна сплатити іншій стороні проценти у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

В силу ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача 0,5% штраф в розмірі 1 499,89 грн., суд вважає його правильним та обґрунтованим.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" до Приватного підприємства "Агро-Доля" про стягнення 299 979,77 грн. заборгованості за отриманий товар та 1 499,89 грн. 0,5% штрафу задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Доля" (53842, Дніпропетровська область, Апостолівський район, село Мар`янське, вул. Садова, будинок 5, ідентифікаційний код 36724914) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий інноваційний центр "Планті" (03040, місто Київ, вул.Деміївська, будинок 55, ідентифікаційний код 40317811) 299 979,77 грн. заборгованості за отриманий товар, 1 499,89 грн. 0,5% штрафу та 4 522,19 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв