ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3971/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.

за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.П.

за участю представників:

від позивача: адвокат Воронков В.О.,

від третьої особи позивача: не з`явився,

від відповідача: Мартинюк Ю.М. - керівник, адвокат Колесніченко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3971/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» (вул. Спиридонівська, № 31, оф. 2, м. Одеса, 65020, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, № 14, м. Київ, 01135, ) в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту «Усть-Дунайськ») (вул. Придунайська, № 2, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, )

до відповідача: Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (вул. Придунайська, № 2, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, )

про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

1. Суть спору

23.12.2021 до Господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» до Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», в якій позивач просить суд:

- усунути перешкоди у здійсненні ТОВ «Зерновий термінал Кілія» права користування своїм майном шляхом зобов`язання відповідача утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть позивачу у праві проходу, проїзду через прохідну літ. «Т» загальною площею 20,8 кв.м., що входить до складу 83/100 частин будівель та споруд, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021 № 288463013, на територію портового пункту Кілія філії «Усть-Дунайськ» ДП «Адміністрація морських портів України», розташованого за адресою: Одеська обл., м. Кілія, вул. Портова, 4;

- визнати укладеним між ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» в судовому порядку договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури у запропонованій позивачем редакції.

2. Стислий зміст аргументів учасників справи

2.1. Аргументи Позивача

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що ТОВ «Зерновий термінал Кілія», згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване в якості суб`єкта господарювання з 08.07.2019, основним напрямком діяльності якого є транспортне оброблення вантажів (основний), ремонт і технічне обслуговування суден і човнів, вантажний річковий транспорт, складське господарство, допоміжне обслуговування водного транспорту тощо.

Так, в процесі здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ЗТК» - «Портовий оператор» було укладено з державним підприємством «Адміністрація морських портів України» договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 відповідно до умов п. 1.1 якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причачу(ів) №1 портового пункту Кілія філії «Усть-Дунайськ» ДП «Адміністрація морських портів України», що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

При цьому, як зауважує позивач, у зв`язку з відсутністю заяви Адміністрації про припинення договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, правомірним вбачається висновок про те, що даний договір є чинним та діє до 31.12.2022, а відтак внаслідок укладення договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов`язки.

В свою чергу, позивач звертає увагу, що із змісту умов договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 вбачається, що сторони визначили зміст договірної послуги у створенні ДП «АМПУ» позивачу, виключно як суб`єкту, який має статус портового оператора, умов для доступу до причалу(ів) з конкретною метою - саме для проведення вантажно-розвантажувальних робіт.

Як стверджує позивач, здійснюючи навантажувальні роботи у портовому пункті Кілія філії «Усть - Дунайськ» ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту "Усть-Дунайцськ"), розташованому за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4, ТОВ «ЗТК» у правовідносинах з замовниками відповідних послуг (робіт) виступає як портовий оператор.

При цьому, з огляду на природу та умови укладеного між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ» договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 та специфіку діяльності позивача, на його думку, відсутність визначення ТОВ «ЗТК» у Реєстрі морських портів України в переліку портових операторів не свідчить про те, що позивач не є портовим оператором.

Посилаючись на норми ЗУ «Про морські порти України», позивач вважає, що правомірним є висновок про те, що ТОВ «ЗТК», як особа, яка здійснює навантажувальні роботи у портовому пункті Кілія філії «Усть - Дунайськ» ДП «АМПУ», розташованому за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4, на підставі договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, а також іншу господарську (статутну) діяльність з транспортного оброблення вантажів (основний), складського господарства, допоміжного обслуговування водного транспорту тощо є носієм правового статусу «портового оператора» за наявності приведених ознак, визначених Законом України «Про морські порти України» від 17.05.2012 №4709-VI.

Таким чином, вже сам по собі факт укладення між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ» договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 свідчить про відповідність позивача так званим «всім необхідним критеріям» та наявність у нього правового статусу «портового оператора».

В свою чергу, на думку позивача, наявність або відсутність ТОВ «ЗТК» в переліку портових операторів, згідно Реєстру морських портів України, не є визначальною у правовідносинах з ДП «АМПУ», оскільки Реєстр морських портів України є лише інформаційною базою ведення якої уповноваженим на те органом має на меті облік суб`єктів морської діяльності а не, правовстановлюючі наслідки такої реєстрації.

Відтак, за висновком позивача, наявність у ТОВ «ЗТК» правового статусу «портового оператора», а також наявність між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ» цивільних правовідносин по договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, обумовлюють наявність у позивача права користування спеціалізованою послугою доступу до причалу, у тому числі, до причалу №1 портового пункту Кілія філії «Усть - Дунайськ» ДП «АМПУ», розташованому за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4.

При цьому, відповідно до умов п. 2.1 договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21 ДП «АМПУ» були прийняті на себе зобов`язання, у тому числі: не перешкоджати Портовому оператору у доступі до причалу(ів), зазначених в п. 1.1 цього договору та не втручатися у господарську діяльність Портового оператора, якщо останній дотримується встановленого режиму та умов експлуатації, утримання та збереження у відповідному технічному стані причалу(ів) та інших умов, передбачених цим договором.

Також, позивач додає, що пунктом 3.2. статуту ДП «АМПУ» останнє утворене шляхом виділу реорганізованих державних підприємств, стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них відповідно до розподільчих балансів (роздільних актів (балансів)) та є правонаступником реорганізованих державних підприємств, у тому числі ДП «МТП Усть-Дунайськ», в частині майна, прав та обов`язків відповідно до розподільчих балансів та актів приймання-передачі.

Відповідно до п. п. 4.2., 4.4. статуту ДП «АМПУ» майно останнього є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Право господарського відання майном, закріпленим за ДП «АМПУ», виникає з дати підписання актів приймання- передачі.

Так, згідно рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2015 у справі № 916/3270/15, з урахуванням ухвали від 27.12.2018 про виправлення описок, за державою в особі органу, уповноваженого управляти державним майном - Міністерства інфраструктури України було визнано право власності на 94/100 частини комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4 (на теперішній час вул. Портова), які складаються з адмінбудівлі літ. "А", теплиці літ. "В", складу літ. "Г", магазину літ. "Е", гаражу літ. "Ж-Ж1-Ж2", спортивного залу літ. "З", теслярних майстерень літ. "И", складу РБГ літ. "К", радіостанції літ. "Л-Л1", матеріального складу літ. "М", матеріального складу літ. "Н", мехмайстерні літ. "0-01-02", мехмайстерні літ. "П", такелажної літ. "Р", прохідної літ. "Т", складу літ. "У", насосної літ. "Ф", цементного складу літ. "Ш", будівлі літ. "Щ", матеріального складу літ. "З", заправної літ. "Ю", навісу з бензоколонкою літ. "Я", складу літ. "1А", навісу літ. "1Б", убиральні літ. "1В", убиральні літ. "1Г", складу літ. "ІД", такелажного складу літ. "1Е", складу літ. "1Ж", складу літ. "13", навісу літ. "1И", вагової літ. "1К"; навісу літ. "1Л", насосної літ. "1М", трансформаторної літ. "1Н", складу літ. "1О", складу літ. "1П", БСУ літ. "1Р", тиру літ. "1C", убиральні літ. "1Т", навісу літ. "1У", складу палива літ."1Ф", складу літ. "1Х" - загальною площею 4614,3 кв. м та надвірних споруд № 1-11, 31-48, виробничих споруд № 12-15, 17-30, причалу № 16, надвірних споруд (мощення) - І-ІІІ.

При цьому, згідно актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021р. №288463013 частина з вищепереліченого майна державної власності, а саме: прохідна - Т; трансформаторна - 1Н; надвірні споруди № 23; надвірні споруди № 7; надвірні споруди № 16, 15; надвірні споруди № 48; надвірні споруди - І - зареєстровані на праві повного господарського відання за ДП «АМПУ» відповідно до рішення державного реєстратора Ренійської районної державної адміністрації Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.201р. індексний номер: 46462396.

Таким чином, як вказує позивач, з урахуванням вищевикладених обставин вбачається: якщо правовідносини між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ» щодо використання позивачем у своїй господарській діяльності причалу портового пункту Кілія філії «Усть-Дунайськ» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» врегульовані договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, то питання користування ТОВ «ЗТК» прохідною літ. "Т" загальною площею 20,8 кв.м. та під`їзними шляхами до причалу залишається відкритим. При цьому, відомості про те, що належне ДП «АМПУ» на праві господарського відання нерухоме майно передавалось на баланс іншим суб`єктам портової діяльності відсутні у загальному доступі на офіційному веб-порталі державного підприємства.

Між тим, за ствердженням позивача, під час здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ЗТК» систематично стикається з протиправними діями іншого портового оператора - ДП «МТП Усть-Дунайськ», пов`язаними з обмеженням доступу працівників ТОВ «ЗТК» та його контрагентів за господарськими договорами через вищезазначену прохідну літ. "Т" до об`єктів портової інфраструктури, якими є комплекс будівель та спору, розташований за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4.

При цьому, з урахуванням тих обставин, що відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 28.09.2015 у справі № 916/3270/15 ДП «АМПУ» є правонаступником реорганізованих державних підприємств, у тому числі ДП «МТП Усть-Дунайськ», в частині майна, прав та обов`язків відповідно до розподільчих балансів та актів приймання-передачі, ТОВ «ЗТК» неодноразово повідомляло як ДП «АМПУ», так ДП «МТП Усть-Дунайськ», про перелік об`єктів та майна, розташованих на території портового пункту Кілія, що використовується позивачем у своїй господарській діяльності, про необхідність оформлення правовідносин щодо користування портальними кранами, навантажувачами за заявками ТОВ «ЗТК», а також укладення договорів щодо розміщення технологічних потужностей підприємства на території портового пункту, про спільне користування технологічно пов`язаними об`єктами портової інфраструктури, про відшкодування витрат за постачання електричної енергії.

Крім цього, своїм листом від 16.07.2021 за вих. №28-07/21 ТОВ «ЗТК» повідомляло ДП «АМПУ» про правовий режим майна товариства, що знаходиться на території портового пункту Кілія, про факти блокування проїзду транспортних засобів ТОВ «ЗТК» через ворота портового пункту та подавало заявки під постановку до причалу плавзасобів під завантаження.

Натомість, вищеперелічені звернення ТОВ «ЗТК» на адресу ДП «АМПУ», так ДП «МТП Усть-Дунайськ» залишаються без належного реагування. Незважаючи на ті обставини, що всі ключові об`єкти портової інфраструктури перебувають у власності Міністерства інфраструктури України та на праві господарського відання у ДП «АМПУ», ДП «МТП Усть-Дунайськ» продовжує систематично перешкоджати господарській діяльності позивача, як портового оператора.

Зокрема, працівники прохідної портопункту Кілія без будь-яких попереджень та пояснень забороняють прохід на територію порту працівникам ТОВ «ЗТК» за діючими перепустками. У той же час на території портопункту Кілія знаходиться коштовне технологічне обладнання товариства, близько 3 500 тон ячменю українських товаровиробників відповідальність за збереження якого ніхто на себе не брав. Охоронець товариства, який здійснював контроль за майном та вантажем був примусово видалений з території порту, на теперішній час ТОВ «ЗТК» не відомо, що відбувається в офісних та складських приміщеннях товариства, які дії вчиняються з майном та вантажем.

На думку позивача, така протиправна поведінка ДП «МТП Усть-Дунайськ» обумовлена обставинами, викладеними, зокрема, за змістом його листа від 20.08.2021 за вих. №437/01/01-21 відповідно до якого вказаний портовий оператор, не перебуваючи у будь-яких договірних правовідносинах з ТОВ «ЗТК» та ухиляючись від укладення договорів про спільне користування технологічно пов`язаними об`єктами портової інфраструктури, про відшкодування витрат за постачання електричної енергії, не будучи розпорядником майна - об`єктів портової інфраструктури, з незрозумілих правових підстав вимагає від іншого портового оператора фактичного припинення своєї господарської діяльності шляхом демонтажу наявного на території портопункту Кілія обладнання.

Позивач зазначає, що оформлення будь-яких правовідносин з ТОВ «ЗТК» щодо спільного користування технологічно пов`язаними об`єктами портової інфраструктури, ДП «МТП Усть-Дунайськ», згідно листа від 29.06.2021 за вих. №344/01/04-21, з незрозумілих підстав ставиться у залежність від виконання іншим суб`єктом господарювання - ТОВ «Давос-Агро» певних грошових зобов`язань перед ДП «МТП Усть-Дунайськ».

Відтак, позивач вважає, що укладаючи без будь-яких обмежень з одним портовим оператором - ТОВ «Краншип» договір від 30.01.2019 про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, ДП «МТП Усть-Дунайськ» протиправно, всупереч вимог ч. З, 4 ст. 18 Закону України «Про морські порти України» від 17.05.2012 №4709-VI (з наступними змінами та доповненнями), ухиляється від укладення аналогічного договору з іншим портовим оператором - ТОВ «ЗТК» та перешкоджає господарській діяльності товариства на території портового пункту Кілія чим явно справляє негативний вплив на конкурентне середовище в морському порту та унеможливлює виконання ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ» своїх зобов`язань по договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, а також виконання ТОВ «ЗТК» договірних зобов`язань перед своїми контрагентами - замовниками послуг, передбачених Законом України «Про морські порти України» від 17.05.2012 №4709-VI.

Таким чином, протиправна поведінка ДП «МТП Усть-Дунайськ» призвела до того, що до теперішнього часу формально-юридично рівноправні суб`єкти морської діяльності - портові оператори залишаються у стані правової невизначені з питань спільного користування технологічно пов`язаними об`єктами портової інфраструктури загального користування з вини відповідача, що, в свою чергу, дозволяє останньому штучно створювати постійні конфлікти навколо цього питання.

Позивач стверджує, що незважаючи на те, що ТОВ «ЗТК» є належними та законним власником об`єктів рухомого мана - ангару літ. «Ч», площею -522,8 м2 та зернопереробного комплексу літ. «Ц», площею- 4,8 м2, працівники ДП «МТП Усть-Дунайськ» до теперішнього часу без будь-яких попереджень та пояснень забороняють прохід на територію порту працівникам ТОВ «ЗТК», а також проїзд автотранспорту товариства та його контрагентів по господарським договорам через прохідну під літ «Т» портопункту Кілія до причалу, до зернопереробного комплексу та ангару чим перешкоджають у користуванні ТОВ «ЗТК» своїм майном, а також виконанню своїх договірних зобов`язань перед третіми особами щодо управління близько 3 500 тон врожаю ячменю 2021 року українських товаровиробників.

Підсумовуючи вищезазначене, приймаючи до уваги обставини ігнорування ДП «МТП Усть-Дунайськ» законних вимог користувача причалу, згідно договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, укладеного між ДП «АМПУ» та ТОВ «ЗТК», а також власника вищезазначеного майна, що знаходиться на території портового пункту Кілія за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4, щодо оформлення відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 18 Закону України «Про морські порти України» від 17.05.2012 №4709- VI (з наступними змінами та доповненнями) правовідносин по спільному використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, а також протиправне чинення перешкод з боку керівництва та працівників ДП «МТП Усть-Дунайськ» у здійсненні своєї господарської діяльності, як портового оператора, на території портового пункту Кілія, позивач звернувся із відповідними позовними вимогами.

2.2. Аргументи Третьої особи на стороні позивача.

Третя особа на стороні позивача - ДП «Адміністрація морських портів України», посилаючись на норми ЗУ «Про морські порти України», зазначило, що, Адміністрація морських портів України не має права перешкоджати або втручатися в діяльність суб`єктів господарювання, крім випадків, передбачених законом, а також встановлювати для них умови діяльності, що погіршують їх становище порівняно з іншими суб`єктами господарювання або порушують їхні права та законні інтереси. Суб`єкти господарювання, які здійснюють свою діяльність у межах морського порту, мають право на власний розсуд розпоряджатися належним їм майном, розширювати свої межі у відповідності до вимог Цивільного, Господарського, Земельного та Водного кодексів України.

На виконання вимог Закону України «Про морські порти України», з метою забезпечення створення рівних і конкурентних умов ведення господарської діяльності та отримання послуг у морському порту, ДП «АМПУ» було затверджено єдину уніфіковану форму договору (Наказ ДП «АМПУ» від 08.11.2017 № 321) на доступ портового оператора до причалу на однакових та рівних умовах для всіх суб`єктів господарювання, в тому числі у морському порту Усть-Дунайськ.

Так, між ДП «АМПУ» та позивачем, між ДП «АМПУ» та ДП «МТП «Усть-Дунайськ» було укладено договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021 №44-П-АМПУ-21 та від 19.02.2018 №23-П-АМПУ-18 відповідно.

Таким чином, у морському порту Кілія ДП «АМПУ» забезпечило доступ портових операторів до причалу на однакових та рівних для всіх суб`єктів господарювання умовах.

При цьому, як вказує третя особа, відповідно до п. 1 Положення про забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на території морського порту Усть-Дунайськ, затверженого Начальником філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» 17.11.2021, Положення розроблене з метою реалізації на території морського порту Усть-Дунайськ вимог міжнародних та національних нормативних актів з морської безпеки, виконання комплексу заходів, які забезпечують ефективне функціонування морського порту та господарську діяльність підприємств, організацій та установ, що розташовані на його території, а також унеможливлення скоєння актів тероризму, піратства та незаконного втручання в діяльність морського порту та вказаних суб`єктів господарювання.

Режим роботи КПП, які перебувають на окремому балансі відокремленого підрозділу ДП «АМПУ», визначається окремим наказом адміністрації морського або керівництвом портового оператора, на балансі якого перебувають КПП (п. 2 Розділу V. «Контрольно-пропускні пункти на території морського порту» Положення).

Відповідно до пункту 1 згаданого розділу Положення працівники ДП «АМПУ», установ і підприємств, які здійснюють свою діяльність на території морського порту, а також відвідувачі морського порту допускаються на його територію та перебувають на ній за визначеними в цьому Положенні документами, що надають право перебування на території морського порту.

Так, допуск на територію морського порту Усть-Дунайськ у портопункті Кілія відбувається виключно через КПП, що є об`єктом «Прохідна Т».

Крім того, третя особа зазначила, що наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2021 № 389 «Про безоплатну передачу» передано безоплатно зі сфери управління Міністерства інфраструктури України з окремого балансу філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» до сфери Фонду державного майна об`єкти нерухомого майна згідно з додатком, серед якого, зокрема «Прохідна Т», інвентарний номер 812, рік випуску (побудови) 1949.

На виконання згаданого наказу був складений та підписаний Акт приймання передачі майна, що передається на баланс ДП «МТП «Усть-Дунайськ», який затверджений Головою Фонду державного майна України Дмитром Сенниченко 28.08.2021, згідного якого передано безоплатно зі сфери управління Міністерства інфраструктури України з окремого балансу філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» до сфери Фонду державного майна на баланс ДП «МТП «Усть-Дунайськ» майно, зокрема «Прохідна Т».

Таким чиним, починаючи з 28.08.2021 виключно ДП «МТП «Усть-Дунайськ» здійснює управління об`єктом «Прохідна Т» - КПП.

Отже, на підставі викладеного, ДП «АМПУ» просило розглядати позовну заяву з урахуванням зазначених пояснень.

2.3. Аргументи Відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначив наступне.

По-перше, ДП «МТП Усть-Дунайськ» вказало на те, що є державним унітарним підприємством та належить до сфери управління Фонду державного майна України, відповідно до даних ЄДР. Відповідач не підпорядковується ДП «АМПУ» та Міністерству інфраструктури України, а відтак, є вільним у виборі контрагента з метою здійснення господарської діяльності, з правами та обов`язками, встановленим статутом відповідача.

Згідно державного акту на праві постійного користування землею від 05.02.2004 №000016, відповідачу надане у постійне користування земельна ділянка загальною площею 4,366 га землі, згідно з планом землекористування, за адресою: місто Кілія, вулиця Портова, 4 (Желєзнякова) та відповідач є єдиним землекористувачем земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0041, загальною площею 4,366 га, розташованої адресою: місто Кілія, вулиця Портова, 4.

По-друге, на переконання ДП «МТП Усть-Дунайськ» договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.21 №44-П-АМПУ-21 не передбачено право позивача на використання земельної ділянки відповідача чи іншого майна відповідача, у т.ч. розміщення на території відповідача будь-якого технологічного устаткування, споруд тощо.

Тобто, право позивача на здійснення господарської діяльності обмежується виключно вантажно-розвантажувальними роботами та надання послуг із використання причал (-ів), який належить ДП «АМПУ».

Зі свого боку відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт неможливості виконання позивачем вантажно-розвантажувальних робіт із використанням причалу ДП «АМПУ».

По-третє, відповідач зазначає, що у ДП «АМПУ» відсутнє будь-яке право щодо володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою, чи її частиною.

В свою чергу, між відповідачем та позивачем відсутні будь-які правовідносини щодо розміщення на території державного підприємства будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Регіональне відділення ФДМ України по Одеській та Миколаївських областях листом від 06.08.21 вих. №10-06-03687 зазначило, що відносно ТОВ «Зерновий термінал Кілія» відсутні будь-які відомості. При цьому, склад-ангар, вагова та конвеєрна галерея (транспортер), у Регіональному відділені ФДМ України по Одеській та Миколаївській областях - не обліковується. Тобто, розміщення на території відповідача будь-якого майна, яке відповідає ознакам рухомого чи нерухомого майна, є протиправним та здійснюється позивачем проти волі відповідача.

Відповідач звертає увагу, що позивачем у предметі позову не ідентифіковане яке саме майно розміщено на території земельної ділянки відповідача та не уточнено вимогу саме до якого майна відповідач здійснює перешкоди у праві користування майном. Також, позивачу на належить на праві користування причал портопукнту та положення договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.21 №44-П-АМПУ-21 не передбачають право позивача на розміщення на території відповідача будь-якого майна.

Окрім того, відповідач зауважує, що з листа позивача від 23.06.21 вих. №15-06/21 вбачається, що на території земельної ділянки відповідача позивачем розміщено будівля вагової (літ. «С») та навіс, де розташована вагова платформа, будівля зернопереробного комплексу (літ. «Ц»), розвантажувач автомобілів У15-УРАГ, норія «НЦ 1-100», прийомний бункер, транспортерна лінія загальною довжиною 125 м. При цьому, відповідач вважає, що позивач вводить в оману зазначаючи, що на території відповідача знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу. Також, матеріали справи не містять доказів правомірності побудови та розміщення на території земельної ділянки відповідача будь-якого майна позивача.

За ствердженням відповідача, матеріалами справи не підтверджується факт завезення та вивантаження на території відповідача ячменю у заявленій кількості 3500 т. Будь-які правовідносини між позивачем та відповідачем стосовно використання земельної ділянки відповідача для розміщення майна позивача відсутні, у т.ч. договір на зберігання та розміщення ячменю у кількості 3500 т. Водночас, позивачем надані листи відповідача від 05.08.21 вих. №408/01/01-21, від 20.08.21 вих. №437/01/01-21, яким відповідач висунув вимогу позивачу щодо звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки від майна останнього, виконати демонтаж тимчасових споруд, розташованих на земельній ділянці відповідача, які наразі проігноровані позивачем.

Отже, за висновком відповідача, матеріалами справи не підтверджено факти утримання відповідачем майна позивача, напроти, як убачається з листів відповідача від 05.08.21 вих. №408/01/01-21, від 20.08.21 вих. №437/01/01-21, позивачу запропоновано звільнити територію відповідача в добровільному порядку.

По-четверте, відповідач вказує, що зі змісту положень договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.21 №44-П-АМПУ-21 не убачається право позивача на будівництво та розміщення споруд на території порту, тобто, позивач наділений виключним та обмеженим правом - проведення вантажно-розвантажувальних робіт на причалі ДП «АМПУ» прямими методом вантажних робіт при умові швартування судна до причалу ДП «АМПУ». Матеріли справи не місять доказів того, що в момент швартування судна до причалу портопункту «Кілія» відповідач обмежив право позивача на проведення вантажних робіт на причалі порту.

При цьому, чинне законодавство не містить право ДП «АМПУ» розпоряджатися майном інших суб`єктів господарювання, які не впорядковані ДП «АМПУ», а відтак, на думку відповідача, посилання позивача на порушення відповідачем норм ЗУ «Про морські порти України» є передчасними та не відповідає дійсному.

Водночас, відповідач звертає увагу на те, що наразі чинним законодавством не передбачено типова форма договору на виконання ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про морські порти України», а договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) від 10.06.21 №44-П-АМПУ-21, укладеного з позивачем, не передбачає право позивача на розміщення об`єктів портової інфраструктури та використання об`єктів портової інфраструктури для здійснення господарської діяльності, оскільки позивач наділений виключним право здійснення вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використання причал(-ів) у межах, визначених у паспорті споруди, який належить ДП «АМПУ».

Також, для будівництва та/або розміщення позивачем об`єктів портової інфраструктури на території відповідача пов`язано з орендними правовідносинами земельної ділянки, будівель чи споруд відповідача, оскільки, передбачається користування об`єктами нерухомого майна. Повинно бути отримана позивачем згода відповідача на це, а також, погодження ФДМ України, проте відсутні докази отримання позивачем згоди відповідача на розміщення на території відповідача будь-якого рухомого та нерухомого майна, у т.ч. ФДМ України.

Матеріали справи не містять будь-яку дозвільну документацію позивача на будівництво на території відповідача споруди вагової, зернового комплексу тощо. Договорів оренди, зберігання, які передбачають право оренди об`єктів, які належать відповідачу позивачем суду не надано, у т.ч. договору зберігання ячменю тощо, у зв`язку з чим посилання позивача на норму п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про морські порти України» в частині наявного права у позивача на використання території відповідача для розміщення технологічного обладнання, спорудження споруд тощо, є недоречним, а тому відсутні правові підстави визнати право позивача на використання земельної ділянки та об`єктів відповідача, оскільки вони не забезпечують діяльність позивача у наслідок відсутності правовідносин з розміщення та користування земельною ділянкою відповідача та іншими об`єктами нерухомості.

Вп`яте, щодо позовних вимог в частині визнання укладання договору, відповідач вказує, що позивач у судовому порядку намагається забезпечити укладання договору на право проїзду та експлуатації «технологічних об`єктів портової інфраструктури «портового оператора-2». При цьому, положення договору не містять ані перелік технологічних об`єктів позивача, ані узгодження їх місце розташування на земельній ділянці відповідача, ані посилання на чинні правочини, яким передбачено право позивача на розміщення будь-якого майна на земельній ділянці відповідача. А відтак, предмет договору є неузгодженим у редакції позивача.

Відповідач є унітарним підприємством та належить до сфери управління Фонду державного майна України, а відтак, є вільним у виборі контрагента, правовідносин тощо.

Необхідною умовою для укладення договору за рішенням суду є наявність на час виникнення правовідносин відповідних положень закону про обов`язковість укладення договору. Однак, станом на час розгляду справи відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідача укласти з позивачем договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури.

Матеріалами справи не підтверджується правовідносини між позивачем та відповідачем стосовно розміщення на території відповідача будь-яких споруд та іншого технологічного майна позивача.

Договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) від 10.06.21 №44-П-АМПУ-21, укладеного між ДП «АМПУ» та позивачем, регулює виключне право позивача на вантажно-розвантажувальні робіт та надання послуг із використання причал(-ів) ДП «АМПУ» без додаткового права на розміщення на території відповідача будь-яких об`єктів портової інфраструктури.

Узагальнюючи, відповідач звертає увагу на те, що звернення до суду з вимогою про визнання укладеним договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури на підставах, викладених у позові, не є належним способом захисту права чи інтересу позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Додатково позивач зауважив, що при виборі контрагентів з якими відповідач планує укласти договори, відповідач здійснює попередній аналіз господарської діяльності як відповідного контрагенту так й групи компанії, пов`язаних із контрагентом на предмет добросовісності виконання зобов`язань.

Як убачається з даних ЄДРЮОФОПГФ, ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ТОВ «ДАВОС-АГРО» зареєстровані за однією адресою: місто Одеса, вулиця Спиридовнівська, 31, учасником ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ТОВ «ДАВОС-АГРО» є ОСОБА_1 . Наразі, учасником ТОВ «Зерновий термінал Кілія» є ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 . З огляду на родинні стосунки між ОСОБА_1 м та ОСОБА_2 , одне місцезнаходження юридичних осіб, а відтак, з огляду на визначення пп. 14.1.159 ПК України, відповідач вважає, що вказані особи є пов`язаними контролем.

Станом на цей час ТОВ «ДАВОС-АГРО» є боржником перед відповідачем на суму більше 400 тис. грн. Виходячи з наведеного, ДП «МТП Усть-Дунайськ» з метою запобігання збільшення заборгованості групи компанії, які перебувають під контролем ОСОБА_1 , має всі правові підстави у відмові ТОВ «Зерновий термінал Кілія» в укладанні будь-яких договорів, оскільки вказана група компанії діє недобросовісно відносно відповідача.

Підсумовуючи, відповідач зазначає, що наведені позивачем постанови ВС не стосуються предмету спору по справі №916/3971/21, оскільки, чинним законодавством не передбачена типова форма на укладання договору запропонованого позивачем. Окрім того, наразі між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини з розміщення майна позивача на території портопункту «Кілія», який належить відповідачу, договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.21 №44-П-АМГТУ-21, укладеного між ДП «АМПУ» та позивачем, відсутні положення, які передбачають право позивача на використання портової інфраструктури в іншій спосіб аніж проведення вантажних операцій на причалі ДП «АМПУ» під час постановки судна у причалі, у т.ч. розміщення на території портопункту «Кілія» будь-яких споруд та технологічного устаткування, зберігання майна тощо.

3. Процесуальні питання, вирішені судом.

23.12.2021 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 позовну заяву (вх. №4100/21) передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2021 прийнято позовну заяву (вх.№ 4100/21) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3971/21. Справу №916/3971/21 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 січня 2022 року об 11:40 год.

Цією ж ухвалою суду до участі у справі залучено Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту «Усть-Дунайськ») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

20.01.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 1615/22) про зупинення провадження у справі, згідно якого відповідач просив суд зупинити провадження по справі № 916/3971/21 до набрання рішенням законної сили по справі № 912/2355/21, що розглядається Господарським судом Одеської області.

Того ж дня, від відповідача також до суду надійшло клопотання (вх. № 1616/22) про залучення доказів, яке разом із доданими до нього документами, долучено до матеріалів справи.

Також представником ТОВ «Зерновий термінал Кілія» 20.01.2022 до суду була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 1630/22), яка судом була задоволена та 15.02.2022 надано представнику позивача можливість ознайомитись з матеріалами справи.

20.01.2022 від ДП «АМПУ» до канцелярії суду надійшли письмові пояснення (вх. № 1666/22), які судом разом із доданими доказами долучені до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні, 20.01.2022 судом було розглянуто клопотання відповідача (вх. № 1615/22 від 20.01.2022) про зупинення провадження у справі, із урахуванням думок учасників справи в його задоволені було відмовлено, оскільки відповідачем не наведено підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 916/2355/22.

В цьому ж підготовчому засіданні, для надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до 10.02.2022 об 11:20 год., про що позивача було повідомлено належним чином відповідною ухвалою суду від 20.01.2022, постановленою в порядку ст. 120 ГПК України.

21.01.2022 від ДП «МТП Усть-Дунайск» до Господарського суду Одеської області надійшов відзив (вх. № 1790/22), який разом із доданими до нього документами долучений до матеріалів справи.

28.01.2022 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» подано до суду відповідь на відзив (вх. № 2461/22), яка також судом долучена до матеріалів справи № 916/3971/22.

07.02.2022 Господарським судом Одеської області отримано заперечення відповідача (вх. № 3328/22), які відповідно долучено до матеріалів справи.

10.02.2022 в підготовчому засіданні, після вирішення всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, судом була постановлена протокольна ухвала про закриття підготовчого провадження у справі та про призначення справи № 916/3971/21 до судового розгляду по суті на 17.02.2022 о 14:40 год.

17.02.2022 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» надало до суду клопотання (вх. № 4598/22) про залучення письмових доказів, зокрема, копію договору оренди нерухомого майна за реєстр. № 2752 від 17.02.2022 та копію акту приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна за реєстр. № 2752 від 17.02.2022.

Того ж дня, від ДП «АМПУ» до суду надійшла заява (вх. № 4665/22 від 17.02.2022) про розгляд справи № 916/3971/21 без участю його представника за наявними в матеріалах справи документами.

В процесі розгляду справи всі подані учасниками справи клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах судових засідань.

Під час розгляду справи по суті сторони виступили із вступними промовами, судом були досліджені всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

Представник Позивача - ТОВ «Зерновий термінал Кілія» у вступній промові та судових дебатах заявлені позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник Відповідача - ДП «МТП Усть-Дунайськ» у вступній промові та судових дебатах проти позову заперечував повністю, просив у його задоволені відмовити з підстав, викладених у заявах по суті.

Третя особа на стороні позивача - ДП «АМПУ» про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечила, надала відповідну заяву про розгляд справи за відсутності представника, свою правову позицію виклала у письмових поясненнях.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Саме до таких висновків прийшов ВС КГС в своєї постанові у справі № 911/1163/17 від 03.03.2018.

Враховуючи належне повідомлення третьої особи про час, дату та місце судових засідань, суд дійшов висновку про її належне повідомлення та можливість розглянути справу за відсутності її представника.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи та їм надана відповідна оцінка.

В судовому засіданні, 17.02.2022 Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України, по виходу з нарадчої кімнати, проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом

У серпні 2015 Міністерство інфраструктури України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Виконкому Кілійської міської ради, ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, комунального підприємства "Районне бюро технічної інвентаризації" в якій, з урахуванням часткової відмови від позовних вимог, просило суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення Виконкому Кілійської міської ради від 31.10.2012 № 142; 2) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.12.2012 серії САС № 314411, видане Виконкомом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області державному підприємству «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» на 94/100 частини комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4 та 3) визнати за державою в особі органу, уповноваженого управляти державним майном - Міністерством інфраструктури України право власності на 94/100 частини комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, які складаються з адмінбудівлі літ. «А», теплиці літ. «В», складу літ. «Г», магазину літ. «Е», гаражу літ. «Ж-Ж1-Ж2», спортивного залу літ. «З», теслярних майстерень літ. «И», складу РБГ літ. «К», радіостанції літ. "Л-Л1", матеріального складу літ. "М", матеріального складу літ. "Н", мехмайстерні літ. «О-О1-О2», мехмайстерні літ. «П», такелажної літ. «Р», прохідної літ. «Т», складу літ. «У», насосної літ. «Ф», цементного складу літ. «Ш», будівлі літ. «Щ», матеріального складу літ. «З», заправної літ. «Ю», навісу з бензоколонкою літ. «Я», складу літ. « 1А», навісу літ. « 1Б», убиральні літ. « 1В», убиральні літ. « 1Г», складу літ. «ІД», такелажного складу літ. « 1Е», складу літ. « 1Ж», складу літ. « 1З», навісу літ. « 1И», вагової літ. « 1К»; навісу літ. « 1Л», насосної літ. « 1М», трансформаторної літ. « 1Н», складу літ. « 1О», складу літ. « 1П», БСУ літ. « 1Р», тиру літ. « 1С», убиральні літ. « 1Т», навісу літ. « 1У», складу палива літ. « 1Ф», складу літ. « 1Х» - загальною площею 4 614, 3 м2 та надвірних споруд № 1-11, 31-48, виробничих споруд № 12-15, 17-30, причалу № 16, надвірних споруд (мощення) - І-ІІІ.

28.09.2015 рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/3270/15 позовні вимоги Міністерства інфраструктури України були задоволені повністю.

18.09.2019 відбулись загальні збори учасників ТОВ «Зерновий термінал Кілія», на яких учасниками були прийняті рішення, що оформлені протоколом 17/09 та згідно з якими було вирішено: 1) затвердити внесення додаткового вкладу від учасника Товариства ОСОБА_1 у розмірі:

комплекс тимчасових будівель та споруд зернової лінії № 1, розташованого на території ДП «МТП Усть-Дунайськ», Одеська обл., Кілійській район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, який складається з наступних об`єктів: будівля ангар, (літ. «Ч»), (одноповерхова арочна, каркасна споруда прямокутної форми, загальною площею 521,5м2, висотою 11,0 м); будівля вагової (літ. «С») (одноповерхова споруда з технологічним напрямком і складається з двох частин: операторська, площею - 9,29 м2, висотою 2,3 м та навіс де розташована вагова платформа, площею - 76,41 м2, висотою 4,3 м), загальною площею тимчасової споруди - 85,7 м2 будівля зернопереробного комплексу (літ. «Ц») (естакада для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання, прямокутна різнорівнева каркасна споруда, що складається з декількох частин: пульт керування, підйомна платформа, прийомний бункер, дві рампи (в`їзд-виїзд), висотою 1.8 м, висота приміщення де розташований прийомний бункер від 4,0 до 4,6 м, висота приміщення де розташований пульт керування - 3,1 м, висота рампи (в`їзд- виїзд) 1,8 м, загальною площею тимчасової споруди - 364,5 м2. Встановили що оцінка та вартість переліченого майна складає 3 420 000, 00 грн.

Ваги автомобільні, модель А-30 (0,5 - 30 тон), заводський номер б/н - 1 шт., вантажне-розвантажувальне обладнання, що складається з: розвантажувач автомобілів У15-УРАТ, вантажопідйомність до 50 т - 1шт., норія 2НЦ-100», висота 30 м - 1 шт., прийомний бункер - 1шт., транспортна лінія у напрямках «Ангар» - «Склад № 1/№2», «на воду», загальною довжиною 125м. Встановили що оцінка та вартість переліченого майна становить 1 462 400, 00 грн.

Окрім того, учасники затвердили збільшення статутного капіталу Товариства, якій після збільшення складатиме 4 884 900, 00 грн., а передане учасником до статутного капіталу майно взяти на баланс Товариства.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021 №288463013, судом встановлено, що рішенням державного реєстратора Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.01.2019 індексний номер: 45147256 було проведено за Міністерством інфраструктури України державну реєстрацію права державної спільної часткової власності на 83/100 частин будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова (Железнякова), 4, що включають у себе наступні об`єкти портової інфраструктури: адмінбудівля літ. "А"; склад літ. "Г"; магазин літ. "Е"; гараж літ. "Ж-Ж1-Ж2"; спортивний зал літ. "З"; склад РБГ літ. "К"; радіостанція літ. "Л-Л1"; матеріальний склад "Н"; мехмайстерня літ. "О-О1-О2"; мехмайстерня літ. "П"; такелажна літ. "Р"; прохідна літ. "Т"; склад літ. "У"; насосна літ. "Ф"; цементний склад літ. "Ш"; будівля літ. "Щ"; матеріальний склад літ. 'З"; заправка літ. "Ю"; навіс з бензоколонкою літ. "Я"; склад літ. "1А"; навіс літ. "1Б"; вбиральня літ. "1В"; склад літ. "ІД"; такелажний склад літ. "1М"; склад літ. "1Ж" та літ. "1З"; навіс літ. "1И"; вагова літ. "1К"; навіс літ. "1Л"; насосна літ. "1М"; трансформаторна літ. "1Н"; БСУ літ. "1Р"; тир літ. "1C"; вбиральня літ. "1Т"; навіс літ. "1У"; склад палива літ. "1Ф"; склад літ. "1Х"; надвірні споруди №1-48; виробничі споруди №12-15,17-304 причал №16; надвірні споруди (мостіння) І-ІІІ.

При цьому, згідно актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021р. №288463013 частина з вищепереліченого майна державної власності, а саме: прохідна - Т; Трансформаторна - 1Н; Надвірні споруди № 23; Надвірні споруди № 7; Надвірні споруди № 16, 15; Надвірні споруди № 48; Надвірні споруди - І - зареєстровані на праві повного господарського відання за ДП «АМПУ» відповідно до рішення державного реєстратора Ренійської районної державної адміністрації Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2019 індексний номер: 46462396.

Також, з вказаної інформаційної довідки вбачається, що 05.02.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. було прийнято рішення № 50991575 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідно до якого була проведена державна реєстрація права власності, форма власності: спільна часткова, розмір частки 17/100 на комплекс будівель та споруд з реєстраційним номером 23, а саме санпропускник з котельною літ. «Б-Б1» загальною площею 163, 5 кв.м., павільйон морвокзалу літ «Х» загальною площею 177,1 кв.м., зернопереробний комплекс літ. «Ц» загальною площею 4,8 кв.м., ангар літ. «Ч» загальною площею 522,8 кв.м., що розташований Одеська бл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Портова, будинок 4, за суб`єктом: ТОВ «Зерновий термінальний комплекс «Кілія».

На підставі зазначеного рішення того ж дня до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. була внесений запис про реєстрацію права власності № 35352704.

10.06.2021 між ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та ТОВ «Зерновий термінал Кілія» (Портовий оператор) укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21, відповідно до п. 1.1. якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №1 портового пункту Кілія філії «Усть-Дунайськ» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі - послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Адміністрація зобов`язана не перешкоджати Портовому оператору у доступі до Причалу(ів). зазначених в п.1.1 цього договору та не втручатися у господарську діяльність Портового оператора, якщо останній дотримується встановленого режиму та умов експлуатації, утримання та збереження у відповідному технічному стані причалу(ів) та інших умов, передбачених цим договором (п.п. 2.1.1.-2.1.2. п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2022 цей договір набирає чинності з дати його підписання обох сторін і діє до 31 грудня поточного року його підписання, але у будь-якому разі не пізніше строку дії (чинності) документів, які були подані Портовим оператором до Адміністрації та стали підставою для укладання цього Договору. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору, до 31 грудня кожного наступного календарного року.

Відповідно до листа № 15-06/21 від 23.06.2021 ТОВ «ЗТК» повідомило Філію «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» та ДП «МТП Усть-Дунайськ», що на території портопункта Кілія порта Усть-Дунайськ знаходяться об`єкти: будівля ангар (літ. «Ч») (одноповерхова арочна, каркасна споруда прямокутної форми; будівля вагової (літ. «С») та навіс, де розташована вагова платформа; будівля зернопереробного комплексу (літ. «Ц») (естакада для розміщення вантажно-розвантажувального обладнання, пульт керування, дві рампи (в`їзд-виїзд); розвантажувач автомобілів УІ5-УРАГ; норія «НЦ 1 -100»; прийомний бункер; транспортерна лінія загальною довжиною 125 м.

Зазначені об`єкти з 2019 року обліковуються на балансі та в уставному капіталі ТОВ «Зерновий термінал Кілія», а тому є власністю ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та право розпорядження і користування зазначеним технологічним обладнанням належить лише ТОВ «Зерновий термінал Кілія». Разом з цим, вказані об`єкти є предметом злочинного посягання підприємства ТОВ «Зерновий термінальний комплекс Кілія» директором якого є Малигін В.В. За вказаним фактом органом досудового розслідування здійснюється відповідне кримінальне провадження. Враховуючи вищевказане та перебування вказаного майна у фактичному користуванні портового оператора ТОВ «ЗТК», позивач просив в подальшому негайно повідомляти ТОВ «ЗТК» про будь-який намір та спроби третіх осіб використати вказані об`єкти без дозволу власника.

Також, листом № 19-06/21 від 29.06.2021 ТОВ «ЗТК» повідомило ДП «МТП Усть-Дунайськ», що з 26.06.2021 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» розпочало накопичення вантажу ячменю у власному ангарі на території Кілія та пропонувало укласти договір про спільне використання портової інфраструктури, гарантувало оплату в повному обсязі за весь об`єм вантажу завезений на територію п/п Кілія.

29.06.2021 листом № 344/01/04-21 ДП «МТП Усть-Дунайськ» повідомило ТОВ «Зерновий термінал Кілія», що оскільки, майно та основні засоби, які є власністю ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та внесені до Уставного фонду згідно Довідки про балансову вартість, раніше надавалися в оренду ТОВ «Давое-Агро» та використовувалися в співпраці з ДІЇ «МТП Усть-Дунайськ» за договорами № 2Д від 04.01.2019, № 8Д від 27.12.2018, № 9Д від 27.12.2018. та за якими у ТОВ «Давос -Агро» виникла заборгованість, договори, надані позивачем з листами № 12-06/21 від 17.06.2021 та № 13-06/21 від 18.06.2021 ДІЇ «МТП Усть-Дунайськ» будуть розглянуті ним в разі надання ТОВ «Давос-Агро» детального графіку погашення всієї заборгованості, яка виникла за період співпраці ДП «МТП Усть-Дунайськ» з ТОВ «Давос- Агро» з січня 2019 року по грудень 2020 р. включно.

Окрім того, 15.07.2021 ТОВ «ЗТК» повідомило відповідача листом № 7-06/21, що ТОВ «ЗТК» уклало з ДП «АМІ1У» Договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 на підставі якого отримало право безперешкодного користування причалом №1 портопункта Кілія порту Усть-Дунайськ та пропонувало згідно ч.3 ст. 18 Закону «Про морські порти України» укласти угоду про спільне користування технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури.

Як вбачається з листа № 408/01/01-21 від 05.08.2021 ДП «МТП Усть-Дунайськ» зазначило, що між ДП «МТП Усть-Дунайськ» та ТОВ «Зерновий термінал Кілія» відсутні будь-які майнові правовідносини, у т.ч. відсутня згода ДП «МТП Усть-Дунайськ» на використання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» приміщень, будівель та території портопункту «Кілія», відмінною від території, яка знаходиться у володінні ДП «АМПУ».

ДП «МТП Усть-Дунайськ» встановлено, що на території портопункту «Кілія» на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні державного підприємства, за адресою: місто Кілія, вулиця Портова, 4, неправомірно розташовані конструкції, які мають ознаки нерухомого майна: вагова, загальною площею 85,7 (літеровано літер «С»), зернопереробний комплекс, загальною площею 364,5 кв.м. (літеровано літер «Ц»), транспортерна лінія у напрямках «ангар», склад «№1/№2», на воду, загальною довжиною 125 кв.м. Згоду ТОВ «Зерновий термінал Кілія» на будівництво чи розміщений вказаних споруд ДП «МТП Усть-Дунайськ» не надавало, а відтак, знаходження па території ДІІ «МТП Усть-Дунайськ» будь-якого майна ТОВ «Зерновий термінал Кілія» неправомірним.

Також, з вищезазначеного листа вбачається, що протягом червня-липня 2021 року без отримання дозволу від ДП «МТП Усть-Дунайськ» на завезення, вивантаження та зберігання вантажів. ТОВ «Зерновий термінал Кілія» неправомірно завезло, вивантажило та зберігає по цей час ячмінь, обладнання та інше майно на території портопункту «Кілія».

ДП «МТП Усть-Дунайськ» встановлено, що починаючий з 29 червня 2021 року по цей час. складське приміщення ДП «МТП Усть-Дунайськ» (літер «Г», за адресою: місто Кілія. вул. Портова, 4) неправомірно захоплено ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ТОВ «Давос-Агро». Станом на момент звернення у вказаному складському приміщенні ТОВ «Зерновий термінал Кілія» здійснює неправомірне накопичення та зберігання ячменю, за орієнтовним розрахунком біля 2 тис. т.

Окрім того, ТОВ «Зерновий термінал Кілія» здійснює неправомірне накопичення та зберігання ячменю в приміщення ангару (літеровано літер «Ч»), який також розташований за адресою: місто Кілія. вулиця Портова. 4). за орієнтовним розрахунком біля 2 тис. т.

Т0В «Зерновий термінал Кілія» є обізнаною особою стосовно того факту, що завезення, вивантаження та зберігання ячменю та іншого майна на території портопункту «Кілія» без згоди ДП «МТП Усть-Дунайськ» є протиправним, а відтак, ДП «МТП Усть-Дунайськ» розцінює дії посадових осіб ТОВ «Зерновий термінал Кілія» як вчинення кримінального правопорушення направленого на захоплення державної власності з мстою отримання неправомірної вигоди за рахунок чужого майна.

20.08.2021 листом № 437/01/01-21 ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» звернулось зокрема до ТОВ «Зерновий термінал Кілія» з вимогою, серед іншого, щодо здійснення демонтажу вагової, загальною площею 85,7 (літер. «С»), зернопереробний комплекс, загальною площею 364,5 кв.м. (літ. «Ц»), транспортерна лінія у напрямах «ангар», склад «№1/№2», на воду, загальною довжиною 125 кв.м. та вивезти конструкції вказаних споруд з території портопункту «Кілія», які протиправно розміщені на території земельної ділянки, яка належить ДП «МТП Усть-Дунайськ».

25.08.2021 ТОВ «ЗТК» листом №46-08/21 просило філію «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» надати завірені копіїї Актів щодо блокування проїзду через ворота портопункта Кілія з 25.06.2021 по 25.08.2021.

Крім того, ТОВ «ЗТК» подавало заявки щодо постановки до причалу п/п Кілія плавзасобів під завантаження (лист від 26.07.2021 за вих. №30-07/21, від 30.07.2021 за вих. №34- 07/21, від 04.10.2021 за вих. №68-10/21, від 22.10.2021 за вих. №74-10/21, від 27.10.2021 за вих. №76-10/21).

22.09.2021 листом № 64-09/21 позивач просив ДП «МТП Усть-Дунайськ» на виконання ч.3 ст. 18, Закону України «Про морські порти України» укласти з портовим оператором ТОВ «Зерновий термінал Кілія» договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури та договір про відшкодування витрат за постачання електричної енергії та компенсацію перетікань реактивної енергії.

15.11.2021 ТОВ «Зерновий термінал Кілія» листом № 80-11/21 повідомило, зокрема, філію «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ», що 15.11.2021працівниками прохідної портопункта Кілія порта Усть-Дунайськ, без будь-яких попереджень та пояснень, було заборонено прохід на територію порта працівникам ТОВ «Зерновий термінал Кілія», за діючими перепустками. На території портопункта Кілія, знаходиться коштовне технологічне обладнання товариства, 3,5 тис. тон вантажу ячменя українських фермерів, відповідальність за збереження якого ніхто на себе не брав. Охоронець товариства, який здійснював контроль за майном та вантажем був примусово видалений з території порта, на теперішній час ми не знаємо що відбувається в офісних та складських приміщеннях товариства, які дії вчиняються з майном та вантажем.

Крім того, позивач даним листом повідомив, що у 2020 році було організовано спроба рейдерського захвату майна товариства на території порта Усть-Дунайськ, в червні 2021 була організована чергова спроба захвату майна товариства представниками ТОВ «Краншип», та вважає що всі ці події, включаючи незаконні дії працівників ДП «МТП Усть-Дунайськ» з блокування доступу на територію порта, направлені на блокування господарської діяльності портового оператора ТОВ «Зерновий термінал Кілія» на користь іншого портового оператора. Позивач вимагав негайно зупинити беззаконня на території порта Усть-Дунайськ, забезпечити доступ на територію порта працівникам ТОВ «Зерновий термінал Кілія», забезпечити можливість безперешкодного ведення законної господарської діяльності на території порта Усть-Дуиайськ.

Листом № 294/25-01-00/вих від 10.12.2021 ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» (Адміністрація морського порту Усть-Дунайськ) у відповідь на лист №99-12/21 від 09.12.2021 стосовно надання в оренду приміщення в будівлі прохідної за літерою Т, повідомило ТОВ «ЗТК», що відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26.07.2021 №389 та Акту приймання передачі від 28.08.2021 до Фонду державного майна України серед інших об`єктів, що розташовані на території п/п Кілія передано: прохідна, надвірна споруда 7 (огородження). Прохідна за літерою Т станом на 10.12.2021 не обліковується на балансі філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ».

В подальшому, ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» (Адміністрація морського порту Усть-Дунайськ) додатково повідомило ТОВ «ЗТК», що станом на 13.12.2021 прохідна за літерою Т обліковується на балансі ДП «МТП Усть-Дунайськ».

Так, судом встановлено, що наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2021 № 389 «Про безоплатну передачу майна» передано безоплатно зі сфери управління Міністерства інфраструктури України з окремого балансу філії «Усть- Дунайськ» ДП «АМПУ» до сфери Фонду державного майна об`єкти нерухомого майна згідно з додатком, серед якого, зокрема «Прохідна Т», інвентарний номер 812, рік випуску (побудови) 1949. Припинено право господарського відання на майно за Державним підприємством «Адміністрація морських портів України».

28.08.2021 складений та підписаний Акт приймання передачі майна, що передається на баланс ДП «МТП «Усть-Дунайськ», який затверджений головою Фонду державного майна України Дмитром Сенниченко 28.08.2021, згідного якого передано безоплатно зі сфери управління Міністерства інфраструктури України з окремого балансу філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» до сфери Фонду державного майна на баланс ДП «МТП «Усть-Дунайськ» майно, зокрема «Прохідна Т».

З державного акту на праві постійного користування землею від 05.02.2004 ІІ-ОД №000016, Морському торгівельному порту Усть-Дунайськ надане у постійне користування земельна ділянка загальною площею 4,366 га, згідно з планом землекористування, за адресою: місто Кілія, вулиця Портова (Желєзнякова), 4.

5. Норми права застосовані судом

Конституція України

Стаття 41. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності…. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним…Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Частина 1 ст. 6. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Стаття 13. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Господарський кодекс України

Стаття 5. Правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб`єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів, виходячи з конституційної вимоги відповідальності держави перед людиною за свою діяльність та визначення України як суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави. Конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять: право власності Українського народу на землю, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, що здійснюється від імені Українського народу органами державної влади і органами місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України; право кожного громадянина користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону; забезпечення державою захисту прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальної спрямованості економіки, недопущення використання власності на шкоду людині і суспільству; право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; визнання усіх суб`єктів права власності рівними перед законом, непорушності права приватної власності, недопущення протиправного позбавлення власності; економічна багатоманітність, право кожного на підприємницьку діяльність, не заборонену законом, визначення виключно законом правових засад і гарантій підприємництва; забезпечення державою захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, недопущення зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірного обмеження конкуренції та недобросовісної конкуренції, визначення правил конкуренції та норм антимонопольного регулювання виключно законом; забезпечення державою екологічної безпеки та підтримання екологічної рівноваги на території України; забезпечення державою належних, безпечних і здорових умов праці, захист прав споживачів; взаємовигідне співробітництво з іншими країнами; визнання і дія в Україні принципу верховенства права. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Стаття 6. Загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Частина 2, 3 ст. 20. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Частина 3 ст.179.Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 4, 7 ст.179. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частина 3 ст. 180. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Стаття 181. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Частина 7 ст.181. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Стаття 187. Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Цивільний кодекс України

Стаття 3. Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Стаття 11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 13. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб… Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах… У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Частина 1 ст.15. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 202. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори)… Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Стаття 203. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 205. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Стаття 207. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони… Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами,

Стаття 208. У письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу… інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Частина 1 ст. 316. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст.317. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 1 ст.319. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина1 ст.321. Право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 2 статті 626. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 627. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 628. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 638. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 901. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон України «Про морські порти України».

Пункти 7, 11, 12 частини 1 статті 1. Морський термінал - розташований у межах морського порту єдиний майновий комплекс, що включає технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури, у тому числі причали, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден і пасажирів. Портовий оператор (стивідорна компанія) - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності. Причал - гідротехнічна споруда, яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки та обслуговування суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажно-розвантажувальних робіт.

Частини 1-2 статті 15. Адміністрація морських портів України утворюється з метою:

1) утримання та забезпечення ефективного використання державного майна, переданого їй в господарське відання, у тому числі модернізації, ремонту, реконструкції та будівництва гідротехнічних споруд, інших об`єктів портової інфраструктури, розташованих у межах території та акваторії морського порту;

2) надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки;

3) організації та забезпечення безпечної експлуатації об`єктів портової інфраструктури державної власності, у тому числі гідротехнічних споруд, систем забезпечення безпеки мореплавства, розташованих у межах території та акваторії морського порту;

4) організації та забезпечення безпеки мореплавства;

5) збору та обліку даних, що вносяться до Реєстру морських портів України;

6) організації розроблення та виконання плану розвитку морського порту, підготовки пропозицій щодо його вдосконалення;

7) організації та координації аварійно-рятувальних робіт;

8) організації робіт з підйому затонулого майна в акваторії морського порту;

9) забезпечення дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у тому числі шляхом участі в межах визначеної законодавством компетенції у виявленні випадків скидання суднами (плавзасобами) забруднюючих речовин у межах акваторії порту.

Порядок взаємодії адміністрації морських портів та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, із забезпечення дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища у разі виявлення випадків скидання суднами (плавзасобами) забруднюючих речовин у межах акваторії порту встановлюється Кабінетом Міністрів України;

10) забезпечення проведення робіт з ліквідації наслідків забруднення території та акваторії морського порту;

11) надання допомоги потерпілим;

12) визначення районів обов`язкового використання буксирів;

13) справляння та цільового використання портових зборів;

14) координації своєї діяльності та діяльності капітана морського порту, лоцманської служби, власників морських терміналів, портових операторів, інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у морському порту, у разі виникнення стихійного лиха, аварій, катастроф, інших надзвичайних ситуацій, що потребують взаємодії;

15) забезпечення створення рівних і конкурентних умов ведення господарської діяльності та отримання послуг у морському порту;

16) контролю і підтримання оголошених глибин.

У процесі своєї діяльності адміністрація морських портів України укладає договори щодо модернізації, реконструкції та будівництва об`єктів портової інфраструктури, інші договори, що відповідають цілям її утворення, у тому числі господарські договори з питань забезпечення своєї діяльності.

Частини 1, 2 статті 18. Господарська діяльність у морському порту провадиться відповідно до законодавства, обов`язкових постанов по порту та зводу звичаїв морського порту.

У межах морського порту функціонують суб`єкти господарювання усіх форм власності, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням суден, пасажирів, вантажів, та підприємства, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту.

Частина 3 статті 18. Власники та/або користувачі технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури зобов`язані укладати між собою договори, що визначають взаємні права і обов`язки щодо організації та забезпечення безперервності технологічного процесу надання відповідних послуг у морському порту і встановлюють єдиний порядок експлуатації відповідної інфраструктури морського порту.

Частини 4, 5 статті 18. Портові оператори зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти дій, які можуть справляти негативний вплив на конкурентне середовище в морському порту.

Адміністрація морських портів України не має права перешкоджати або втручатися в діяльність суб`єктів господарювання, крім випадків, передбачених законом, а також встановлювати для них умови діяльності, що погіршують їх становище порівняно з іншими суб`єктами господарювання або порушують їхні права та законні інтереси. Суб`єкти господарювання, які здійснюють свою діяльність у межах морського порту, мають право на власний розсуд розпоряджатися належним їм майном, розширювати свої межі у відповідності до вимог Цивільного, Господарського, Земельного та Водного кодексів України.

Частина 3 статті 23. Державні стратегічні об`єкти портової інфраструктури та інше державне майно, закріплене за адміністрацією морських портів України, належать їй на праві господарського відання. Адміністрація морських портів України володіє, користується та розпоряджається закріпленим за нею державним майном з урахуванням його цільового призначення, а також обмежень правомочностей щодо розпорядження таким майном, визначених цим Законом, іншими законодавчими актами, її статутом.

Порядок організації охорони морських та річкових портів, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.03.2013 №198, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2013 року за №654/23186.

Пункт 2.7. У портах, у яких відкриті пункти пропуску через державний кордон України або створені зони митного контролю, заходи із забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режиму порту визначаються положенням про забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на території відповідного порту, яке розробляється в порту, затверджується головою адміністрації морських портів України - для морських портів, керівником порту - в річковому порту і погоджується керівниками органу охорони державного кордону та митниці, у зоні діяльності яких перебуває порт.

Положення про забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на території морського порту Усть-Дунайськ, затверджене начальником філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» 17.11.2021.

Пункт 1. Положення розроблене з метою реалізації на території морського порту Усть-Дунайськ (далі - морський порт) вимог міжнародних та національних нормативних актів з морської безпеки, виконання комплексу заходів, які забезпечують ефективне функціонування морського порту та господарську діяльність підприємств, організацій та установ, що розташовані на його території, а також унеможливлення скоєння актів тероризму, піратства та незаконного втручання в діяльність морського порту та вказаних суб`єктів господарювання.

Пункт 1 Розділу V. Пропуск осіб і транспортних засобів на територію морського порту здійснюється через КПП (в т.ч. КПП, які перебувають на балансі портових операторів та ПЗ), які обладнуються відповідно до вимог Порядку організації охорони морських та річкових портів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.03.2013 № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.04.2013 за № 654/23186 (із змінами).

Пункт 2. Режим роботи КПП, які перебувають на окремому балансі відокремленого підрозділу ДП «АМПУ», визначається окремим наказом адміністрації морського або керівництвом портового оператора, на балансі якого перебувають КПП.

Пункту 1 Розділу VI. Працівники ДП «АМПУ», установ і підприємств, які здійснюють свою діяльність на території морського порту, а також відвідувачі морського порту допускаються на його територію та перебувають на ній за визначеними в цьому Положенні документами, що надають право перебування на території морського порту.

6. Висновки Господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Додатково суд звертає увагу на те, що у статтях 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналогічна правова позиція міститься в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, згідно з яким верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Згідно з пунктом 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору, відтак позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем, а позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вирішуючи спір, суд має з`ясувати наявність або відсутність порушеного права Позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві і на підставі цього зробити висновок щодо відмови або задоволення позову.

ВС у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своєї постанові по справі № 909/243/18 роз`яснив, в чому полягає відмінність понять предмет спору та предмет позову.

Так Верховний Суд розглядаючи зазначену справу акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою заявленого позову у справі № 916/3971/21 є порушення ДП «МТП Усть-Дунайськ» права позивача у користуванні своїм майном, а предметом позову є відповідно усунення перешкод у користуванні ТОВ «ЗТК» своїм майном та визнання укладеним договору, який фактично стосується виключно користування технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури. При цьому, предметом спору не є право позивача на користування будь-якими приміщеннями чи об`єктами вантажно-перевантажувального комплексу ДП «МТП Усть-Дунайськ», і право ТОВ «Зерновий термінал Кілія» на доступ до причалу №1 не заперечується відповідачем у справі, адже воно виникло на підставі договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) №44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021, укладеного між ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «Зерновий термінал Кілія». Зазначений договір забезпечує виконання портовим оператором - ТОВ «Зерновий термінал Кілія» вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу (ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Так, матеріалами справи підтверджено факт не допуску працівниками ДП «МТП Усть-Дунайськ» працівників ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та транспорту підприємства через прохідну літ. "Т" на територію портового пункту Кілія, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4, тобото до причалу № 1, використання якого у своїй господарській діяльності позивачем є предметом договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021.

При цьому, суд зауважує, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких заяв ДП «АМПУ» про припинення договору про забезпечення доступу портового операторі до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, суд вважає, що даний договір є чинним та діє до 31.12.2022.

Відтак, за висновком суду, відповідач перешкоджає господарській діяльності позивача на території портового пункту Кілія та унеможливлює виконання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ДП «АМПУ» своїх зобов`язань по договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) від 10.06.2021 за №44-П-АМПУ-21, а також виконання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» договірних зобов`язань перед своїми контрагентами - замовниками послуг, передбачених Законом України «Про морські порти України».

Також, враховуючи матеріали справи, на думку суду, наявні підстави вважати, що між сторонами по справі є обов`язок щодо укладення договору щодо визначення взаємних прав та обов`язків щодо організації та забезпечення безперервності технологічного процесу надання відповідних послуг у морському порту і встановлення порядку експлуатації відповідної інфраструктури порту (проїзд транспорту по дорозі до технологічних об`єктів портової інфраструктури та причалу №1 для надання послуг з навантаження-розвантаження).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з метою врегулювання правовідносин щодо спільного користування технологічно пов`язаними об`єктами портової інфраструктури між ним та відповідачем, звертався до останнього з пропозицією укласти відповідний договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, проте, відповідачем відмовлено в укладенні вказаного договору.

З тексту договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури вбачається, що фактично узгодженими є предмет договору, строк його дії та договір є оплатним, а розділ 4 договору регулює порядок оплати.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи положення законодавства, на думку суду, вимога щодо визнання договору укладеним є правомірною, такою що передбачена законодавством, та такий забезпечить спосіб захисту забезпечить відновлення порушеного права позивача.

З огляду на імперативну норму частини 3 статті 18 Закону України «Про морські порти України», що встановлює обов`язок власників та/або користувачів технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури укладати між собою договори, що визначають взаємні права і обов`язки щодо організації та забезпечення безперервності технологічного процесу надання відповідних послуг у морському порту і встановлюють єдиний порядок експлуатації відповідної інфраструктури морського порту, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ «Зерновий терміна Кілія», як портового оператора, до балансоутримувача об`єктів портової інфраструктури, портового оператора ДП «МТП Усть-Дунайськ» щодо укладення договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, підлягає задоволенню.

Щодо визначення істотних умов договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, суд зазначає наступне.

Надісланий позивачем на адресу відповідача проект договору, ДП «МТП Усть-Дунайськ» підписано не було, як не було і направлено жодних зауважень, пропозицій чи протоколу розбіжностей.

Відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

За приписами частини 2 статті 187 Господарського кодексу України, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

В ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України вказано, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, законодавством передбачена можливість поширення умов договору на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, однак такий виняток може мати місце лише за згодою сторін.

Оскільки матеріали справи не містять доказів надання відповідачем згоди на включення такої умови у договір, суд зазнає про відсутність підстав для зазначення в договорі умови щодо застосування умов договору до правовідносин, що виникли між сторонами з 16.12.2021.

Разом з тим суд зазначає, що у договорі позивач зазначив дату укладення договору - 16 грудня 2021 року.

Суд зазначає, що встановлена законодавством можливість розповсюдити дію правочину на правовідносини, що виникли, до його укладення, не є ідентичним поняттю дати укладення договору.

В ч.3 ст.639 Цивільного кодексу України вказано, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст.631 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відсутні підстави вважати договір укладеним до направлення пропозиції про укладення договору.

Як встановлено судом, неодноразово направлені позивачем на адресу відповідача пропозиції про укладання договору були залишені останнім без відповіді та задоволення.

Зі змісту статті 187 ГК України вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог, днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 905/889/16 та від 19.06.2019 у справі № 915/802/18.

Таким чином, враховуючи наведене вище, оскільки предметом розгляду даної справи є переддоговірний спір, відповідно, договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, тож днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

З огляду на викладене, вимоги про укладення договору саме з 16.12.2021 суд визнає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України в спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Суд зазначає, що на даний час немає примірного чи типового договору про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури. Однак це не звільняє портових операторів від обов`язку укласти такий договір, у такому випадку сторони відповідно до вказаної вище норми права не обмежені в можливості визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Крім зазначеного, суд, проаналізувавши зміст запропонованого проекту договору, не вбачає в ньому умов, які б суперечили законодавству.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Зерновий термінал Кілія» про укладення договору підлягають задоволенню частково, оскільки як встановлено судом вище днем укладення договору вважається день набрання чинності рішенням суду у даній справі.

Відповідач у встановленому порядку висновків суду не спростував.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідач у встановленому законом поряду не надав суду належних та достатніх доказів для захисту своїх прав та обґрунтування заперечень.

Відповідно до приписів ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також бере до уваги позицію ЄСПЛ, зазначену у п.58. рішення ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України" в якому зазначено, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навивши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Інші доводи та аргументи учасників справи не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

Виходячи з наведенного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовані доводи та аргументи позовної заяви, хоч судом було створено усі умови для надання ними доказів та заперечень, судом не виявлено на підставі наявних у справі доказів інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Оцінивши подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Враховуючи немайновий характер позовної вимоги, що виключає можливість визначення пропорції розміру її задоволення, судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 86, 129, 202, 233, 237, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» (вул. Спиридонівська, № 31, оф. 2, м. Одеса, 65020, ) права користування своїм майном шляхом зобов`язання Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (вул. Придунайська, № 2, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджатимуть Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» у праві проходу, проїзду через прохідну літ. "Т" загальною площею 20,8 кв.м., що входить до складу 83/100 частин будівель та споруд, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2021 №288463013, на територію портового пункту Кілія філії «Усть - Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту «Усть-Дунайцськ»), розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Портова, 4.

3. Визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» (вул. Спиридонівська, № 31, оф. 2, м. Одеса, 65020, ) та Державним підприємством «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (вул. Придунайська, № 2, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) договір про спільне використання технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури у наступній редакції:

ДОГОВІР

про спільне використання технологічно

пов`язаних об`єктів портової інфраструктури

м. Вилково

ДП «МТП Усть-Дунайськ», (надалі по тексту - «Портовий оператор - 1»), в особі виконуючого обов`язки директора Мартинюка Юрія Миколайовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та ТОВ «Зерновий термінал Кілія», (надалі по тексту - «Портовий оператор -2»), в особі Московського Андрія Олексійовича, який діє на підставі Статуту, з другого боку, разом іменовані надалі «Сторони», уклали цей Договір про нижченаведене:

1.ТЕРМІНОЛОГІЯ

По тексту цього договору вживається такий термін:

Автотранспорт - механічний транспортний засіб з вантажем/без вантажу, що надходить на адресу «Портового оператора-2» для навантаження/розвантаження, переважування, оформлення документів та інших операцій.

Всі інші Терміни, що згадуються у цьому договорі вживаються відповідно до Термінів визначених Законом України «Про морські порти України»

2.ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

2.1. Предметом даного договору є визначення взаємних прав і обов`язків Сторін при спільному використанні об`єктів портової інфраструктури, балансоутримувачем яких є «Портовий оператор-1», задля забезпечення переміщення Автотранспорту до технологічних об`єктів портової інфраструктури «Портового оператора-2» і причалу ДП «АМПУ» №1 та у зворотному напрямку.

2.2. Встановлення єдиного порядку експлуатації об`єктів портової інфраструктури на території морського порту Усть-Дунайськ у відповідності до «Правил надання послуг в морських портах України» та Закону України «Про морські порти України», Зводу звичаїв морського порту, Обов`язковими постановами по морському порту.

3. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН:

3.1. Сторони зобов`язані:

3.1.1. Вести свою виробничу діяльність, без втручання в господарську діяльність один одного.

3.1.2. Дотримуватися безпечного режиму експлуатації об`єктів портової інфраструктури, визначених проектами, паспортами, відповідними нормативами власника/балансоутримувача такої інфраструктури, іншими відповідними нормативно-технічними вимогами і стандартами.

3.1.3. Інформувати керівництво Філії «Усть-Дунайськ» державного підприємства «Адміністрація морських портів України», відповідні органи державного нагляду та контролю про усі небезпечні ситуації, пов`язані з технічним станом гідротехнічних споруд морського терміналу і технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури.

3.1.4. Використовувати причал для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт у відповідності до укладених з ДП «АМПУ» договорів про забезпечення доступу портового оператора до причалу.

3.2. «Портовий оператор-1» зобов`язується:

3.2.1. Забезпечити «Портовому оператору-2» цілодобове, безперешкодне використання об`єктів портової інфраструктури, балансоутримувачем яких є «Портовий оператор-1», розташованих на території портопункта Кілія порта Усть-Дунайськ для проїзду Автотранспорту.

3.2.2. «Портовий оператор-1» складає Акт наданих послуг і виставляє рахунки «Портовому оператору-2».

3.3. «Портовий оператор-1» має право:

3.3.1. На одержання оплати за надані послуги відповідно до п. 3.2.1 та п 4.1.;

3.4. «Портовий оператор-2» зобов`язується:

3.4.1. У процесі ведення своєї господарської діяльності, у тому числі із залученням третіх осіб за окремими договорами, виключити будь-який вплив зі свого боку і сторони третіх осіб, що приводить до псування вантажів та інших товарно-матеріальних цінностей «Портового оператора-1».

3.4.2. Утримувати інфраструктуру «Портового оператора-1» в належному санітарному стані шляхом прибирання залишків вантажу, що можуть залишитися після використання інфраструктури «Портовим оператором-2».

3.4.3. Надавати «Портовому оператору-1» копії Маніфестів на кожне завантажене судно у термін не більш 3-х діб після оформлення вантажних документів.

3.4.4. Відшкодувати у повному обсязі завдані збитки, в тому числі і від дії/бездіяльності залучених ним третіх осіб, в разі пошкодження і (або) псування вантажів, інфраструктури, товарно-матеріальних цінностей «Портового оператора-1» на підставі складених спільних Актів.

3.4.5. Підписувати Акти наданих послуг та своєчасно сплачувати виставлені рахунки «Портового оператора-1» відповідно до умов цього договору.

3.4.6. Протягом 15 календарних днів після укладення договору «Портовий оператор-2» направляє «Портовому оператору-1» лист з переліком осіб, зразками їх підписів, які мають право отримувати рахунки, акти виконаних робіт/наданих послуг, виписані «Портовим оператором-1». При отриманні рахунку, акту виконаних робіт/наданих послуг, уповноважена особа «Портового оператора-2» в обов`язковому порядку робить позначку в журналі вручення зазначених документів про їх отримання, із зазначенням дати отримання, ПІБ уповноваженої особи та ставить підпис.

3.5. «Портовий оператор-2» має право:

3.5.1. На отримання послуг, передбачених п. 3.2.1. цього Договору.

4.ВАРТІСТЬ ПОСЛУГ ТА ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ

4.1. Вартість послуг передбачених пунктом 2.2.1. договору, оплачуються «Портовим оператором-2» відповідно до затвердженої калькуляції «Портового оператора-1» і складає 1,53 грн/т без ПДВ, за кожну перевезену автотранспортом і завантажену на судно тону, згідно даних вантажних Маніфестів.

4.2. При виставленні рахунків, ПДВ нараховується згідно з чинним законодавством України.

4.3. Рахунки для оплати послуг, зазначених в пунктах 4.1. виставляються «Портовим оператором-1» «Портовому оператору-2» щодекадно згідно карго Маніфестів та коносаментів на підставі фактично завантаженої кількості вантажу на судно.

4.4. Оплата послуг здійснюється «Портовим оператором-2», на підставі виставленого рахунку, протягом 30-ти календарних днів, починаючи з дня, наступного за днем виписки рахунку.

4.5. За фактом наданих послуг «Портовий оператор-1» складає акт приймання-передавання наданих послуг і направляє «Портовому оператору-2» два примірника акта разом з остаточним рахунком. «Портовий оператор-2» зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів після отримання підписати акт наданих послуг, повернути підписаний примірник акта «Портовому оператору-1» і здійснити взаєморозрахунки з «Портовим оператором-1». У разі, якщо «Портовий оператор-2» не надав «Портовому оператору-1» підписаний Акт або мотивовану відмову підписання Акту в зазначений термін, такий акт, підписаний тільки «Портовим оператором-1», є належним доказом належного виконання «Портовим оператором-1» всього обсягу послуг, зазначених вданому Акті.

4.6. У разі зміни ставок на послуги «Портового оператора-1» за цим договором, в результаті перегляду тарифів, «Портовий оператор-1» зобов`язується повідомити про це «Портового оператора-2» в термін не менше 10 днів до введення нових ставок. Зміна вартості послуг оформлюється шляхом складання і підписання сторонами додаткової угоди до Договору.

5. ІНШІ УМОВИ

5.1. У випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються Законом України «Про морські порти України», Зводом звичаїв морського порту Усть-Дунайськ і обов`язковими Постановами по морському порту Усть-Дунайськ, а також чинним законодавством України, яке регулює взаємовідносини «Портового оператора-1» і «Портового оператора-2» при використанні технологічно пов`язаних об`єктів портової інфраструктури, за принципами рівного права і взаємоповаги один до одного.

5.2. Сторони зобов`язані повідомляти одна одну про зміни своїх юридичних адрес, номерів телефонів, банківських реквізитів, статусу платника податку та інших умов договору в 5-ти денний термін з дати відповідної зміни. В іншому випадку всі збитки, пов`язані з відсутністю інформації, покладаються на винну сторону.

5.3. У разі відмови «Портового оператора-2» від прибирання території «Портового оператора-1» від залишків вантажів, Сторонами про це складається спільний Акт і підписується уповноваженими особами Сторін, або надається письмова мотивована відмова від підписання Акту.

5.4 На момент укладення цього Договору «Портовий оператор-2» є платником єдиного податку.

6. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН

6.1. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

6.2. Сторони несуть відповідальність за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, а також за дії або бездіяльність третіх осіб, виконуючих доручення одної із сторін, у розмірі нанесеного збитку.

6.3. «Портовий оператор-2» несе відповідальність за нанесений збиток у зв`язку з пошкодженням майна «Портового оператора-1» в розмірі нанесеного збитку.

6.4. У разі виявлення фактів, що підтверджують порушення умов цього договору, а також фактів, що призвели до завдання шкоди, Сторонами договору складається і підписується двосторонній Акт про порушення/збиток. Підпис цього Акту Сторонами Договору є обов`язковим.

6.5. У разі затримки оплати платежів за надані послуги, «Портовий оператор-2» на вимогу «Портового оператора-1», оплачує останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, 3% річних та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, до моменту повного погашення заборгованості.

Штрафи та пеня нараховуються починаючи з 31-го дня, наступного за днем виписки рахунку. Оплата пені не звільняє «Портового оператора-2» від обов`язку сплатити остаточний рахунок у повному обсязі. Датою оплати платежів вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок «Портового оператора-1».

6.6. При порушенні «Портовим оператором-2» умов цього договору, «Портовий оператор-1» має право в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язань надавати послуги за цим договором з подальшим його розірванням, про що зобов`язаний письмово попередити «Портового оператора-2» за 5 календарних днів.

7. ФОРС-МАЖОРНІ ОБСТАВИНИ

7.1. Сторони не несуть відповідальність за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили (форс-мажор). До обставин непереборної сили відносяться:

- виняткові погодні умови і стихійні лиха (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту);

- непередбачені ситуації, викликані діями осіб, які не є стороною цього договору (страйк, локаут, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, змова, повстання, масові виступи, громадянська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух);

- умови, регламентовані відповідальними органами виконавчої влади, а також пов`язані з ліквідацією наслідків, викликаних винятковими погодними умовами і непередбаченими ситуаціями, які перешкоджають виконанню договірних зобов`язань в цілому або частково.

7.2. Дія форс-мажорних обставин повинна бути підтверджена довідкою ТПП. Термін виконання сторонами зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії обставин непереборної сили. У разі, якщо форс-мажор триває більше трьох календарних місяців будь-яка зі сторін має право розірвати цей договір, попередивши про це іншу сторону письмово за 30 календарних днів. При цьому сторони повинні провести взаєморозрахунки за фактично надані послуги.

7.3. Сторони письмово інформують одна одну про виникнення і закінчення форс - мажору. Повідомлення має бути направлене не пізніше ніж через п`ять календарних днів після початку і припинення дії форс-мажорних обставин.

8. ПОРЯДОК РОЗГЛЯДУ СПОРІВ

8.1. Спори, що виникають при виконанні цього договору, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами.

8.2. У разі недосягнення згоди, суперечки, вирішуються відповідно до чинного законодавства України.

9. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

9.1. Цей договір складено в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін.

9.2. Цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє по 31.12.2022р. включно, а в частині зобов`язань за цим договором - до повного їх виконання Сторонами договору.

9.3. Всі зміни і доповнення до цього Договору є його невід`ємною частиною і дійсні лише в тому випадку, якщо вони викладені в письмовій формі, підписані уповноваженими на те особами обох сторін.

10.ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ТА БАНКІВСЬКІ РЕКВІЗИТИ СТОРІН

«Портовий оператор-1» «Портовий оператор-2»

ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ

«МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ

УСТЬ-ДУНАЙСЬК» «ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ КІЛІЯ»

Юр.адреса: 68355 Україна, Одеська обл., Юр.адреса:

Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, 65020 м.Одеса, вул. Спиридонівська,

вул. Придунайська,2 буд.31,

р/р № НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2

AT «Укрексімбанк» у м. Київ, Южне ГРУ AT КБ «ПРИВАТБАНК»

МФО 322313, Код , Тел. НОМЕР_3

ІПН НОМЕР_4 e-mail:

В.о. директора Директор

______________Ю.М. Мартинюк ________________А.О. Московський

3. Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (вул. Придунайська, № 2, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» (вул. Спиридонівська, № 31, оф. 2, м. Одеса, 65020, ) судовий збір у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

4. В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України.

Накази видати відповідно до ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2022 р.

Суддя О.В. Цісельський