ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року Справа № 924/82/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

прокурора: Гарбарук В.А.

позивача: не з`явився

відповідача 1: Лозюк С.Ф.

відповідача 2: Левчунь С.А.

третя особа: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20, ухвалене суддею Смаровозом М.В., повний текст рішення складено 15.01.2021 р. у справі №924/82/20

за позовом Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради

до відповідача 1 Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради до приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест", у якій він просить (з урахуванням прийнятої судом з огляду на зміст ст. 46 ГПК України заяви про зміну предмету позову): скасувати державну реєстрацію права приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 (Хмельницька область, Волочиський район, село Попівці, вул. Шкільна, буд. 34 А, ідентифікаційний код 33007579) на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області; витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані приватним підприємством Аграрна компанія 2004 на праві власності на підставі рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 924/1081/17 від 06.06.2018р.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» (Хмельницька область, Волочиський район, село Попівці, вул. Шкільна, буд. 34 А, ідентифікаційний код 33007579) на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» (Хмельницька область, Хмельницький район, село Гвардійське, вул. Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний номер 40176035) на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради (Хмельницька область, Городоцький район, селище міського типу Сатанів, вул. Бузкова, буд. 135Ж, ідентифікаційний код 04406118) земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004» звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. по справі №924/82/20, оскаржуване рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 року у справі №924/82/20, в частині задоволених вимог прокурора до ПП «Аграрна компанія 2004» щодо скасування права приватної власності на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019 і :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької та стягнення на користь Хмельницької обласної прокуратури 2 102 грн. відшкодування судового збору скасувати.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/82/20 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

В ухвалі Північно-західного апеляційного суду від 11.02.2021 р. про відкриття апеляційного провадження колегія суддів указала, що повний текст оскаржуваного рішення був складений 15.01.2021 р., а тому двадцятиденний строк оскарження даного рішення закінчується 04.02.2021 р. При цьому, відповідач подав апеляційну скаргу 21.01.2021 р. (що підтверджується відміткою на поштовому конверті), тобто в межах строку, встановленого ст. 256 ГПК України. Ухвалою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20. Справу призначено до розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" також не погоджується із рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 року у справі №924/82/20 та відмовити в позові першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/82/20 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 29.12.2020р. у справі №924/82/20, справу призначено до розгляду.

09.03.2021 р. Городоцька місцева прокуратура надіслала на адресу апеляційного господарського суду відзив на апеляційні скарги представників ТОВ «Поділля Агро Інвест» та ПП «Аграрна компанія 2004», у відзиві просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

15.03.2021 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" надіслав на адресу апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ПП «Аграрна компанія 2004», у вказаному відзиві ТОВ «Поділля Агро Інвест» підтримує апеляційну скаргу ПП «Аграрна компанія 2004».

Згідно до пункту 7.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, затвердженого рішенням зборів суддів Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2018 р. якщо у проваджені суду перебуває дві і більше апеляційні скарги на теж саме судове рішення суду першої інстанції, у такому випадку апеляційна скарга, провадження по якій відкрито пізніше, передається для розгляду колегії суддів, яка раніше за інші колегії суддів відкрила провадження у справі (ч. 8 ст. 173 ГПК України).

Враховуючи вище викладене, призначено заміну судді-члена колегії Розізнаної І.В. та судді-члена колегії Грязнова В.В. для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на колегію суддів яка раніше відкрила провадження у справі №924/82/20, у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.. Розгляд апеляційної скарги призначено на "08" квітня 2021 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест", яка подана на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2020 р. та апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" для спільного розгляду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 р. розгляд апеляційних скарг відкладено на "13" травня 2021 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 р. зупинено провадження за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №924/454/20.

28 грудня 2021 року від керівника Волочиської окружної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №924/82/20 у зв`язку з тим, що постановою Касаційного господарського суду від 10.12.2021 залишено без задоволення касаційну скаргу ТОВ "Зарус-Інвест" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021 у справі №924/454/20.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції з КП "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено наявність повного тексту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2021 у справі №924/454/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 р. поновлено провадження за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20.

02.02.2022р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 р клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/82/20 - задоволено.

В судовому засіданні 10.02.2022 представники відповідачів підтримали доводи апеляційних скарг та просять суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. по справі №924/82/20 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради.

Прокурор в судовому засіданні 10.02.2022 заперечив доводи апеляційної скарги з врахуванням пояснень викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 по справі №924/82/20 залишити без змін, а апеляційні скарги відповідачів без задоволення.

В судове засідання 10.02.2022 Сатанівська селищна рада та Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. позов задоволено. Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що оскільки судове рішення (постанова) Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р., було скасоване постановою Верховного Суду від 20.09.2018р., тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, відтак вважає, що слід скасувати державну реєстрацію права приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та, як наслідок, витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані приватним підприємством Аграрна компанія 2004 на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 924/1081/17 від 06.06.2018р.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" в вказує на те, що прокурор в даному випадку не може виступати позивачем у цій справі, оскільки земельні ділянки, що є предметом спору у даній справі, належать до колективної власності фізичних осіб.

Апелянт звертає увагу, що між державою в особі органів законодавчої виконавчої та судової влади, і територіальними громадами, в особі органів місцевого самоврядування, існує певна різниця. Останні не є частиною державної влади, оскільки можуть самостійно (тобто незалежно від держави та її органів) вирішувати питання місцевого значення. Відповідно, інтереси територіальної громади можуть не співпадати з інтересами держави (хоча останні мають пріоритет).

Право прокуратури на представництво інтересів територіальних громад у зазначеній нормі Основного закону не передбачається, що викликає сумніви у конституційності повноважень прокурорів представляти в суді інтереси місцевих рад. Відповідно до ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 ГПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься й питання про прийняття рішення щодо відчуження згідно із законом комунального майна, про віднесення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого в процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого у встановленому порядку розірвано або визнано недійсним (п. 30), і прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. Отже, тільки місцева рада як орган місцевого самоврядування або її виконавчий комітет може приймати рішення щодо надання повноважень прокуратурі на подання позовів в інтересах місцевої громади.

Відтак, без відповідного делегування повноважень з боку місцевої ради, органи прокуратури не мають повноважень на пред`явлення від імені територіальної громади в особі місцевої ради даного позову.

Також, апелянт звертає увагу на те, що згідно відкритої інформації на сайті прокуратури Хмельницької області - керівником Городоцької місцевої прокуратури є Стецюк Сергій Іванович, а на посаді першого заступника керівника знаходиться Олійник Роман Володимировича. Олійник Р.В., лише у випадку відсутності керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області Стецюка С.І., виконує функції керівника прокуратури. Також, згідно інформації, що міститься на сайті прокуратури Хмельницької області, у структурі Городоцької місцевої прокуратури міститься два заступника керівника: Туз Юрій Антонович та ОСОБА_1 . Однак, у позовній заяві, підписаній та поданій до суду першим заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури не зазначено підстав, які унеможливлюють підписання матеріалів повноважним керівником Городоцької місцевої прокуратури - Стецюком Сергієм Івановичем і не зрозуміло за яким функціональним розподілом саме Р. Олійником підписано даний позов.

Крім того, ОСОБА_2 не надано суду наказу, будь-яких інших доказів призначення його виконуючим обов`язків керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області станом на дату його звернення із позовною заявою до суду.

Щодо предмету та підстав позову апелянт акцентує увагу на те, що прокурор обрав неефективний спосіб захисту з огляду на те, що пунктом першим позову прокурор просив, а суд першої інстанції своїм рішенням скасував державну реєстрацію права власності ПП «Аграрна компанія 2004» на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019 і :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області. Однак, суд не звернув увагу, що дані 4 земельні ділянки на момент подання позову, так і прийняття рішення судом було поділено або об`єднано.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" в апеляційній скарзі зазначає, що прокурором не доведено факт, що Сатанівська селищна рада є власником спірних земельних ділянок, а лише є посилання на справу №924/1081/17, як на підставу реєстрації права власності за ПП «Аграрна компанія 2004».

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає доказів та прокурором не доведено підстав для набуття права власності на спірні земельні ділянки за Сатанівською селищною радою, а є лише посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», без документального підтвердження існування колективної власності або комунальної власності на спірні ділянки.

Крім того, листи прокуратури №1374 вих-19 від 29.03.2019, №1375 вих-19 від 29.03.2019, №32-91-171 вих-19 від 25.09.2019 в яких вказується на виявленні порушення, повідомлення Городоцької місцевої прокуратури 32-814 вих-20 від 30.01.2020 щодо пред`явлення до суду позову, які адресовані органу державної влади та органу місцевого самоврядування, підписано не уповноваженою особою - першим заступником прокурора Хмельницької області С.Гриценко, адже представництво обласної прокуратури здійснюється керівником обласної прокуратури, а не заступником.

Апелянт також звертає увагу апеляційного суду, що принцип дотримання розумного строку порушено, оскільки в листі №32-814вих-20 від 30.01.2020 року, адресованому голові Сатанівської об`єднаної територіальної громади заступник прокурора повідомляв про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом звернення до Господарського суду Хмельницької області із позовом в інтересах держави в особі в особі Сатанівської селищної ради до Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест» з вимогами скасувати державну реєстрацію права приватної власності приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області; витребувати у ТОВ «Поділля Агро Інвест» на користь держави в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації, земельних ділянок з кадастровиминомерами :03:064:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» у власність на підставі рішення Рівненського-апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р., що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області, в той час як доказів отримання зазначеного листа Сатанівською селищною радою до позовної заяви не надано, тобто підтвердження факту отримання й дати отримання листа в матеріалах господарської справи немає. Тобто предмет позову у справі №924/82/20 інший, аніж зазначалося прокурором в листі №32-814вих-20 від 30.01.2020, адресованому голові Сатанівської об`єднаної територіальної громади, що суперечить статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

У запереченнях на апеляційну скаргу Перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури акцентує увагу на тому, що при пред`явленні позовної заяви до ТОВ «Поділля Агро Інвест» та ПП «Аграрна компанія 2004» застосовано положення ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», який є спеціальним законом у даному випадку, та надає першому заступнику керівника Городоцької місцевої прокуратури право подання позовної заяви, зокрема і в порядку господарського судочинства.

Підставою для представництва інтересів держави шляхом подання позову є те, що на сьогодні Сатанівська селищна рада позбавлена права розпорядження спірними земельними ділянками в інтересах громади, в тому числі шляхом передачі спірних земельних ділянок в оренду та отримання відповідних надходжень до місцевого бюджету.

Враховуючи , що Сатанівська селищна рада не вживала заходів до визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004» на спірні земельні ділянки, що підтверджується листом від 09.07.2019 №711/02-25/2019, наданого на запит Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, суд визнав правомірним звернення прокурора з даним позовом, оскільки викладене свідчить про те, що селищною радою не належним чином здійснювались відповідні повноваження.

Щодо зміни предмета позову у порядку ч.3 ст.46 ГПК України прокурор зазначає наступне. 20.11.2020 першим заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури до Господарського суду Хмельницької області подано заяву про зміну предмета позову у порядку ч. 3 ст. 46 ГПК України в справі №924/82/20 в частині витребування у ТОВ «Поділля Агро Інвест» спірних земельних ділянок на користь територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради. Як вбачається з позовної заяви та доказів доданих до неї 20.06.2018 державним реєстратором Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області Біликом А.М. зареєстровано право приватної власності Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на 4 спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,52 га з наступними кадастровими номерами: :03:004:0004; :03:004:0018; :03:004:0019; :03:004:0022. Підставою реєстрації права приватної власності зазначено рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 5 06.06.2018, яке Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 скасовано та справу передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області. В подальшому ПП «Аграрна компанія 2004» до господарського суду Хмельницької області подано клопотання від 17.01.2019 про закриття провадження у справі №924/1081/17 у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Прокурор посилається на положення Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил користування у масивах земельзрошення в Україні» (набрав чинності 01.01.19) внесено зміни, на підставі яких організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. За таких обставин, спірні земельні ділянки мають бути витребувані на користь територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради, що ухвалено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 за результатами розгляду зазначеної справи.

Щодо безпідставності позовних вимог про скасування державної реєстрації права приватної власності Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на спірні земельні ділянки та витребування спірних земельних ділянок у ТОВ «Поділля Агро Інвест» прокурор зазначає, що відповідно до ч. 47, 52 «Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 №1141, для внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, записів про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав обов`язково зазначається індексний номер рішення. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав, у результаті якої закрито розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу, в Державному реєстрі прав проставляється відмітка про скасування державної реєстрації прав і відкривається закритий розділ Державного реєстру прав та відповідна реєстраційна справа.

Враховуючи викладене, рішення про реєстрацію права власності ПП «Аграрна компанія 2004» на зазначені земельні ділянки підлягає скасуванню, а оскільки спірні земельні ділянки, які не мала права реєструвати та відчужувати ПП «Аграрна компанія 2004» витребуванню в координатах, межах та конфігурації, що були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» та знаходиться на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області у добросовісного набувача ТОВ «Поділля Агро Інвест», на користь Сатанівської селищної ради можливо лише шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності ПП «Аграрна компанія 2004» на зазначені земельні ділянки.

ПП «Аграрна компанія 2004» неправомірно набуло право приватної власності на 4 земельних ділянки загальною площею 5,52 га, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" у відзиві погоджується із позицією ПП «Аграрна компанія 2004», щодо відсутності повноважень прокурора на подання позову в інтересах Сатанівської селищної ради. Отже, тільки місцева рада як орган місцевого самоврядування або її виконавчий комітет може приймати рішення щодо надання повноважень прокуратурі на подання позовів в інтересах місцевої громади.

Таким чином, без відповідного делегування повноважень з боку місцевої ради, органи прокуратури не мають повноважень на пред`явлення від імені територіальної громади в особі місцевої ради даного позову. В свою чергу, до позовної заяви прокурор долучив лише копію листа Сатанівського селищного голови від 09.07.2019 року за №7118/02-25/2019, яким він вважає, що Городоцька місцева прокуратура за наявності підстав вправі самостійно вжити заходів представницького характеру. Але, відповідного рішення саме Сатанівської селищної ради або рішення виконавчого комітету прокурор не долучив до позовної заяви.

Також, ТОВ «Поділля Агро Інвест» погоджується із позицією апелянта, щодо відсутності повноважень прокурора на подання заяви про зміну предмету позову.

20.11.2020 року перший заступник керівника Городоцької прокуратури подав до суду письмову заяву про зміну предмета позову у порядку ч.3 ст.46 ГПК України.

У нашому випадку безпосередньо позивачем виступає саме Сатанівська селищна рада, а не прокурор в силу вимог п.2 ч.5 ст.53 ГПК України, де зазначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Відповідно, лише Сатанівська селищна рада може подавати до суду письмову заяву про зміну предмета позову у порядку ч.3 ст.46 ГПК України, а не прокурор.

Крім вище вказаного, ТОВ «Поділля Агро Інвест» погоджується також із тим, що прокурор обрав неефективний спосіб захисту щодо предмету та підстав позову.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
05.02.2018р. господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 924/1081/17 за позовом приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" с.Попівці, Волочиського району, Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м.Хмельницький за участю прокуратури Хмельницької області м. Хмельницький про визнання права власності на земельні ділянки, відповідно до якого у позові приватного підприємства Аграрна компанія 2004, с.Попівці, Волочиського району, Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, за участю прокуратури Хмельницької області про визнання права власності за ПП Аграрна компанія 2004 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарно сільськогосподарського виробництва), на яких розташовані господарські будівлі та споруди приватної власності ПП Аграрна компанія 2004, загальною площею 5,6447 га, відмовлено.

Як вбачається із змісту рішення, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив визнати за приватним підприємством Аграрна компанія 2004 право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), на яких розташовані господарські будівлі та споруди приватної власності Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004, загальною площею - 5,6447 га, а саме: земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано - приміщення сторожки, за адресою: вул. Козацька, 50-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул.Козацька, 38-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано - приміщення корівника, за адресою: вул. Козацька, 50-Б, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.1247га, кадастровий номер: :01:014:1023, на якій розташовано - приміщення вагової, за адресою: вул. Козацька, 43, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 1.0400 га, кадастровий номер: :03:004:0022, на якій розташовано - приміщення комплекс - зернотік, за адресою: вул.Козацька, 50, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018р. у справі № 924/1081/17 рішення частково скасовано, резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Визнати за ПП "Аграрна компанія 2004" право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на яких розташовані будівлі та споруди, а саме: на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано приміщення сторожки, за адресою: вул. Козацька, 50-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул. Козацька, 38-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 0,4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано приміщення корівника, за адресою: вул. Козацька, 50-Б,с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 1,0400 га, кадастровий номер: :03:004:0022, на якій розташовано приміщення-комплекс зернотік за адресою: вул. Козацька, 50, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область.

У задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1247 га, кадастровий номер: :01:014:1023, на якій розташовано приміщення вагової, за адресою: вул. Козацька, 43, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область - відмовити."

20.09.2018р. Верховним Судом винесено постанову у справі №924/1081/17, відповідно до якої постановлено: касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області задовольнити частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.02.2018 у справі №924/1081/17 скасувати; справу №924/1081/17 передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду встановлено наступне:

6.7. Звертаючись із вимогами про визнання права власності на спірні земельні ділянки, позивач зазначав, що ПП "Аграрна компанія 2004" було набуто право власності на нежитлові будівлі та споруди, які належали КСП "Колос", тому враховуючи приписи статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до нього, як нового власника вищезазначеного нерухомого майна, перейшло право на земельні ділянки, на яких розташовано це майно.

Статтею 20 Закону України "Про власність" (чинного на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 11.11.1995) суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами.

Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

6.12. Оскільки майнові сертифікати визначають лише відсоток кожного члена у всьому майні належному КСП "Колос" (ідеальну долю), судам належало встановити правові підстави виникнення у позивача права власності на нерухоме майно (реальну долю), що знаходиться на спірних земельних ділянках (рішення загальних зборів, акт приймання-передачі, тощо) та чи було саме у власників майнових сертифікатів (фізичних осіб) , які в подальшому придбало ПП "Аграрна компанія 2004", право колективної власності на всю площу земельних ділянок, що знаходяться під нерухомим майном позивача.

6.13. Проте судами попередніх інстанцій умови та обсяги прав попередніх власників зазначених земельних ділянок, а відтак і можливість переходу права на земельні ділянки на підставі статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до позивача не встановлювалися та не можуть бути встановлені судом касаційної інстанції враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції визначені в статті 300 ГПК України, зазначив Верховний Суд.

11.02.2019р. господарським судом Хмельницької області постановлено ухвалу, відповідно до якої прийнято відмову приватного підприємства „Аграрна компанія 2004" від позову у справі № 924/1081/17 та закрито провадження у справі № 924/1081/17.

Вищенаведені обставини встановлені судовими рішеннями у справі № 924/1081/17, наявними у відкритому доступі - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

20.06.2018р. державним реєстратором Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області зареєстровано право приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 на 4 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,52 га з наступними кадастровими номерами: :03:004:0004; :03:004:0018; :03:004:0019; :03:004:0022. Підставою реєстрації права приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області стало судове рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р., яке було скасоване постановою Верховного Суду від 20.09.2018р. в даній справі (з передачею справи на новий розгляд).

Відповідно до Інформації від 30.01.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також згідно з інформацією від 25.08.2019р. (у тому числі, згідно з документацією з землеустрою) відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2 га та :03:004:0019 площею 2 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0014 площею 4 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект, та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договору купівлі-продажу №2131 від 17.12.2018р. право власності на новоутворену земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0014 зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест.

Також встановлено, що шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0018 площею 0,48 га, утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0020 площею 0,3945 га, :03:004:0017 площею 0,0855 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договорів купівлі-продажу №2141 та №2143 від 17.12.2018р. право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест.

Крім того, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0020 площею 0,3945 га, :03:004:0017 площею 0,0855 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,48 га.

Також, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим, номером :03:004:0022 площею 1,04 га утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0015 площею 0,1467 га, :03:004:0016 площею 0,8933 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договорів купівлі-продажу №2135 та №2137 від 17.12.2018р. право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест. Також, товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0015 площею 0,1467 га, :03:004:0016 площею 0,8933 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га.

Відповідно до запитів Городоцької місцевої прокуратури №1374 вих-19 від 29.03.2019р., адресованого голові Сатанівської об`єднаної територіальної громади, №1375 вих-19 від 29.03.2019р., адресованого начальнику відділу Держгеокадастру, №32-91-171 вих-19 від 25.09.2019р., адресованого начальнику відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі, прокуратурою повідомлено про вивчення питання правомірності набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та з метою встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру просить надати інформацію щодо оспорюваних земельних ділянок.

У листі Сатанівської селищної ради Городоцького району № 409/02-25/2019 від 12.04.2019р., адресованому директору ПП Аграрна компанія 2004, селищний голова просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 5,25 га, що знаходяться на території Клинівської сільської ради Городоцького району з наступними кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0019, :03:0019, :03:004:0022 для подальшої реєстрації права комунальної власності на них Сатанівською селищною радою.

У відповіді на лист № 146 від 22.04.2019р., адресованій Сатанівському селищному голові Городоцького району Хмельницької області, директор ПП Аграрна компанія 2004 повідомив про те, що згідно вимог п. 21 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, які вступили в дію з 01.01.2019р. зазначено, що земельна ділянка площею - 0,1247 га, кадастровий номер: :01.014:1023, яка розташована по вул. Козацька, 43, с. Клинове Городоцького району Хмельницької області, до 01.01.2019 року, перебувала у землях колективної власності, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серія ХМ №0005 від 14.10.1993 року, виданого Клинівською сільською радою народних депутатів для КСП Колос, реорганізований в ПП Колос, який згодом було ліквідовано.

Враховуючи вищевказане та те, що дана земельна ділянка у 2019 році переходить у комунальну власність Сатанівської селищної ради, ПП Аграрна компанія 2004 звернулась до Сатанівської селищної ради із листом від 11.02.2019р. №51/1 щодо укладення договору оренди земельної ділянки із орендною платою - 10% від вартості земельної ділянки.

У вказаному листі було зазначено, що для укладення даного договору із подальшою реєстрацією права оренди селищній раді слід попередньо зареєструвати речове право - право комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому повідомлено, що додано проект договору оренди землі.

У листі Сатанівської селищної ради №711/02-25/2019 від 09.07.2019р., адресованому керівнику Городоцької місцевої прокуратури, повідомлено про відмову вживати заходи представницького характеру щодо повернення чотирьох земельних ділянок загальною площею 5,25 га з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022 у власність Сатанівської громади та вказано, що Городоцька місцева прокуратура за наявності підстав вправі самостійно вжити заходів представницького характеру.

У листі №32-91-171вих-19 від 25.09.2019р., адресованому першому заступнику керівника Городоцької місцевої прокуратури Р.Олійнику, заступник начальника Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га утворена 26.04.2019р. шляхом об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0015 та :03:004:0016 площею 0,1467га та 0,8933га.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,4800 утворена 26.04.2019р. шляхом об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0017 та :03:004:0020 площею 0,3945га та 0,0855га.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0014 площею 4,0000га утворена 31.08.2018р. шляхом об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0004 та :03:004:0019 площею 2,0000 га та 2,0000 га.

У листі № 32-814вих-20 від 30.01.2020р., адресованому голові Сатанівської об`єднаної територіальної громади, заступник прокурора повідомив про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення до господарського суду Хмельницької області із позовом в інтересах держави в особі в особі Сатанівської селищної ради до 1. Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок.

В матеріалах справи також наявні копії: витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-18881-сг від 22.07.2016р. Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою; наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-18179-сг від 22.07.2016р. Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою; наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-18883-сг від 22.07.2016р. Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою; наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-188877-сг від 22.07.2016р. Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою тощо.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. позов задоволено.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно із ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 325 Цивільного кодексу України встановлено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 2 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до ч.1 ст.82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до ст. ст.125, 126 Земельного Кодексу України виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових, прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, відповідно до статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім того, відповідно до п.21 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України (розділ X доповнено пунктом 21 згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018р., що набрав чинності 01.01.2019р.) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Також, як передбачено ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Пунктом 9 ч.1 ст.27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційних скарг щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким є Закон України "Про прокуратуру".

За змістом абзаців 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, на яку посилався як суд першої інстанції, так і скаржник у апеляційній скарзі, наведено наступні правові висновки:

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів щодо порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Вказаного правового висновку також дотримується Верховний Суд у постанові від 16.08.2021 року у справі №910/21377/17.

Як вказано у позові, ПП Аграрна компанія 2004 неправомірно набуло право приватної власності на 4 земельних ділянки загальною площею 5,52 га, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999р. № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловлено позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. зі справи №806/1000/17 та від 08.02.2019р. №915/20/18).

Суд погоджується з доводами прокуратури стосовно того, що в контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод, а також інтересів місцевого самоврядування, що не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.

Враховуючи те, що на сьогодні Сатанівська селищна рада позбавлена права передачі земельних ділянок в оренду та отримувати відповідні надходження до місцевого бюджету, зазначений позов пред`являється в інтересах держави в особі зазначеної селищної ради, вказав прокурор.

Окрім цього, як зазначив прокурор, протиправне набуття права власності на спірні земельні ділянки грубо порушує інтереси держави в особі Сатанівської селищної ради.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що Сатанівська селищна рада відмовилась вживати заходів представницького характеру у спірних правовідносинах, що підтверджується листом Сатанівської селищної ради від 09.07.2019р. №711/02-25/2019, наданого на запит Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, наявні підстави для пред`явлення цього позову прокурором, що визначені ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

За таких обставин, колегія вважає доведеними обставини щодо наявності підстав для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави в особі Сатанівської селищної ради.

Щодо тверджень скаржників в апеляційних скаргах, що позовна заява підписана неуповноваженою особою, то така позиція колегією суддів не приймається до уваги, враховуючи при цьому, що питання представництва прокурором інтересів держави в суді (функція, підстави, повноваження, порядок тощо) регулюються Конституцією України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про прокуратуру", наказом Генерального прокурора України № 186 від 21.09.2018р. "Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень", при цьому судом береться до уваги, зокрема, положення ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", який є спеціальним законом у даному випадку, та надає заступнику керівника прокуратури право подання позовної заяви, у т.ч. в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Сатанівської селищної ради.

Оцінюючи позовну вимогу про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2018р. Господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення по справі №924/1081/17 за позовом приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" с.Попівці, Волочиського району, Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м.Хмельницький за участю прокуратури Хмельницької області м.Хмельницький про визнання права власності на земельні ділянки, відповідно до якого у позові приватного підприємства Аграрна компанія 2004, с. Попівці, Волочиського району, Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, за участю прокуратури Хмельницької області про визнання права власності за ПП Аграрна компанія 2004 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарно сільськогосподарського виробництва), на яких розташовані господарські будівлі та споруди приватної власності ПП Аграрна компанія 2004, загальною площею 5,6447 га, відмовлено.

Як вбачається із змісту рішення, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив визнати за приватним підприємством Аграрна компанія 2004 право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), на яких розташовані господарські будівлі та споруди приватної власності Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004, загальною площею - 5,6447 га, а саме: земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано - приміщення сторожки, за адресою: вул. Козацька, 50-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул.Козацька, 38-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано - приміщення корівника, за адресою: вул. Козацька, 50-Б, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.1247га, кадастровий номер: :01:014:1023, на якій розташовано - приміщення вагової, за адресою: вул. Козацька, 43, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 1.0400 га, кадастровий номер: :03:004:0022, на якій розташовано - приміщення комплекс - зернотік, за адресою: вул.Козацька, 50, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018р. у справі №924/1081/17 рішення частково скасовано, резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Визнати за ПП "Аграрна компанія 2004" право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на яких розташовані будівлі та споруди, а саме: на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано приміщення сторожки, за адресою: вул. Козацька, 50-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул. Козацька, 38-А, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 0,4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано приміщення корівника, за адресою: вул. Козацька, 50-Б,с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 1,0400 га, кадастровий номер: :03:004:0022, на якій розташовано приміщення-комплекс зернотік за адресою: вул. Козацька, 50, с. Клинове, Городоцький район, Хмельницька область.

У задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1247 га, кадастровий номер: :01:014:1023, на якій розташовано приміщення вагової, за адресою: вул.Козацька, 43, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область - відмовити."

20.09.2018р. Верховним Судом винесено постанову по справі №924/1081/17, відповідно до якої постановлено: касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області задовольнити частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.02.2018 у справі №924/1081/17 скасувати; справу №924/1081/17 передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Однак, 20.06.2018р. (до винесення постанови Верховним Судом у справі №924/1081/17) державним реєстратором Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області зареєстровано право приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 на 4 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,52 га з наступними кадастровими номерами: :03:004:0004; :03:004:0018; :03:004:0019; :03:004:0022. Підставою реєстрації права приватної власності приватного підприємства Аграрна компанія 2004 на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області стало судове рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р., яке було скасоване постановою Верховного Суду від 20.09.2018р. в даній справі (з передачею справи на новий розгляд).

Відповідно до Інформації від 30.01.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також згідно з інформацією від 25.08.2019р. (у тому числі, згідно з документацією з землеустрою) відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2 га та :03:004:0019 площею 2 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0014 площею 4 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект, та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договору купівлі-продажу №2131 від 17.12.2018р. право власності на новоутворену земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0014 зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест.

Також встановлено, що шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0018 площею 0,48 га, утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0020 площею 0,3945 га, :03:004:0017 площею 0,0855 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договорів купівлі-продажу №2141 та №2143 від 17.12.2018р. право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест.

Крім того, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0020 площею 0,3945 га, :03:004:0017 площею 0,0855 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,48 га.

Також, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим, номером :03:004:0022 площею 1,04 га утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0015 площею 0,1467 га, :03:004:0016 площею 0,8933 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, розробленої ПП Хмельницькгеопроект та 17.12.2018р. приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Желіховською Ю.В. на підставі договорів купівлі-продажу №2135 та №2137 від 17.12.2018р. право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест. Також, товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агро Інвест шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0015 площею 0,1467 га, :03:004:0016 площею 0,8933 га утворено земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.09.2018р. у справі №924/1081/17 зазначено, що статтею 20 Закону України "Про власність" (чинного на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 11.11.1995) суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Оскільки майнові сертифікати визначають лише відсоток кожного члена у всьому майні належному КСП "Колос" (ідеальну долю), судам належало встановити правові підстави виникнення у позивача права власності на нерухоме майно (реальну долю), що знаходиться на спірних земельних ділянках (рішення загальних зборів, акт приймання-передачі, тощо) та чи було саме у власників майнових сертифікатів (фізичних осіб), які в подальшому придбало ПП "Аграрна компанія 2004", право колективної власності на всю площу земельних ділянок, що знаходяться під нерухомим майном позивача. Проте судами умови та обсяги прав попередніх власників зазначених земельних ділянок, а відтак і можливість переходу права на земельні ділянки на підставі статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до позивача не встановлено, вказано Верховним Судом.

Відтак, Верховним Судом відзначено недоведеність як наявності у приватного підприємства Аграрна компанія 2004 підстав для виникнення у нього права власності на нерухоме майно (реальну частку), що знаходиться на спірних земельних ділянках, так і можливості переходу права на земельні ділянки на підставі статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України.

Крім того, при вирішенні спору судом зауважується, що згідно зі ст. 14-1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (Закон доповнено статтею 141 згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018р., що набрав чинності 01.01.2019р.) у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). В оголошенні повідомляються: мета, дата, місце і час проведення зборів; прізвище, номер службового телефону особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення зборів. Розподіл земельних ділянок проводиться за умови реєстрації більшості осіб, визначених в абзацах другому - четвертому частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Збори веде сільський, селищний, міський голова або уповноважена відповідною радою особа.

Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані. Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом. У разі якщо земельні ділянки, зазначені у частинах сьомій - восьмій цієї статті, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, їх формування може здійснюватися за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. Визначення меж земельних ділянок, зазначених у абзаці дев`ятому частини четвертої статті 7 цього Закону, здійснюється з урахуванням будівельних норм, державних стандартів і норм.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів. До протоколу додається список реєстрації учасників зборів, засвідчений їхніми підписами. Кожен аркуш зазначеного списку підписується головуючим та секретарем зборів і скріплюється печаткою сільської, селищної, міської ради. Секретар зборів у дводенний строк після закінчення зборів подає протокол сільській, селищній, міській раді. Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди землі колективної власності, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору оренди до дня збирання врожаю.

Передача в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, запроектованими для доступу до земельних ділянок у масиві земель сільськогосподарського призначення, що залишилися у колективній власності, здійснюється з урахуванням вимог, визначених частиною п`ятою статті 371 Земельного кодексу України. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року. У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Крім того, відповідно до п.21 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України (розділ X доповнено пунктом 21 згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018р., що набрав чинності 01.01.2019р.) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16).

У пункті 56 постанови від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з огляду на приписи статей 387 і 388 Цивільного кодексу України помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див.принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16).

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №19/028-10/13.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що в цьому випадку місцевий суд з огляду на положення статей 387 та 388 Цивільного кодексу України дійшов правильного висновку щодо можливості витребування власником (державою) земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані, а формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Відтак, враховуючи вище вказане, колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно того, що прокурор обрав неефективний спосіб захисту.

Щодо позовної вимоги, стосовно скасування державної реєстрації права приватної власності приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» (Хмельницька область, Волочиський район, село Попівці, вул. Шкільна, буд. 34 А, ідентифікаційний код 33007579) на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області, колегія суддів зазначає наступне.

Верховним Судом у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10 грудня 2021 року у справі №924/454/20 вказано на те, що задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц (провадження №14-256цс18).

Отже, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем.

Тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.

Дослідивши доводи апелянта стосовно того, відсутності повноважень першого заступника прокурора на звернення до суду із позовною заявою та підстав для представництва прокурором інтересів держави в суд, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», зокрема, п. 3 Прикінцевих і перехідних положень зазначено, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють, відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

За пунктом 6.1 наказу Генерального прокурора України №186 від 21.09.2018 «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконання судових рішень» (діючого на дату пред`явлення позовної заяви, який відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» є обов`язковим до виконання всіма прокурорами) позови (заяви) надсилати до суду за підписом Генерального прокурора, його першого заступника та заступників, керівників регіональних і місцевих прокурорів, їхніх перших заступників та заступників».

Таким чином, при пред`явленні позовної заяви до ТОВ «Поділля Агро Інвест» та ПП «Аграрна компанія 2004» застосовано положення ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру», який є спеціальним законом у даному випадку, та надає першому заступнику керівника Городоцької місцевої прокуратури право подання позовної заяви, у т.ч. в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів, оцінює критично доводи Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» стосовно того, що органи прокуратури без відповідного делегування повноважень з боку місцевих рад, не мають повноважень на пред`явлення від імені територіальної громади в особі місцевої ради даного позову.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ст. 140 Конституції України). Підставою для представництва інтересів держави шляхом подання позову є те, що на сьогодні Сатанівська селищна рада позбавлена права розпорядження спірними земельними ділянками в інтересах громади, в тому числі шляхом передачі спірних земельних ділянок в оренду та отримання відповідних надходжень до місцевого бюджету.

Окрім цього, у разі не усунення цих порушень Сатанівська селищна рада втратить свою обґрунтовану можливість на реєстрацію права комунальної власності на спірні земельні ділянки у разі прийняття суб`єктами права колективної власності рішення про їх передачу територіальній громаді або у разі неподання відповідного протоколу розподілу земель до селищної ради в строк до 01.01.2025 (ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Враховуючи те, що Сатанівська селищна рада не вживала заходів до визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004» на спірні земельні ділянки, що підтверджується листом від 09.07.2019 №711/02-25/2019, наданого на запит Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, колегія суддів визнає правомірним звернення прокурора з даним позовом, оскільки викладене свідчить про те, що селищною радою не належним чином здійснювались відповідні повноваження.

В даному, випадку звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності отримання права приватної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, яке проведене з грубими порушенням вимог чинного законодавства.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Щодо пояснень представника Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004», які надійшли на адресу суду 08.04.2021 року, колегія суддів зазначає, що вони за своєю суттю є доповненням апеляційної скарги, оскільки містять нові доводи в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, в силу положень частин 1, 2 статті 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані пояснення з доповненнями до апеляційної скарги надійшли до суду апеляційної інстанції 08.04.2021 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 118 ГПК України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на те, що представник Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» подав вищевказані пояснення, що за своєю суттю є доповненням апеляційної скарги, поза межами строку на апеляційне оскарження, без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку та доказів надіслання копій відповідних доповнень до апеляційної скарги іншим учасникам справи, суд апеляційної інстанції не враховує такі доповнення до апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, встановлені судами обставини незаконного вибуття спірних земельних ділянок із власності держави, відсутність волі держави на вибуття з її володіння спірної земельної ділянки, вимоги прокурора про витребування спірних земельних ділянок від кінцевого набувача є обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені місцевим судом. При цьому суд, першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності, оскільки скасування державної реєстрації суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна.

При розгляді даної справи, колегією суддів враховано правові позиції викладені Верховним Судом у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10 грудня 2021 року у справі №924/454/20.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційні скарги Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. слід задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо скасування запису про державну реєстрацію та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 р. у справі №924/82/20 - задовольнити частково.

Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 грудня 2020 року у справі №924/82/20 в частині скасування державної реєстрації права приватної власності приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» (Хмельницька область, Волочиський район, село Попівці, вул. Шкільна, буд.34 А, ідентифікаційний код 33007579) на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області. Прийняти у цій частині нове рішення про відмову у позові, у зв`язку з чим викласти резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» (Хмельницька область, Хмельницький район, село Гвардійське, вул. Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний номер 40176035) на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради (Хмельницька область, Городоцький район, селище міського типу Сатанів, вул. Бузкова, буд. 135Ж, ідентифікаційний код 04406118) земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» (Хмельницька область, Хмельницький район, село Гвардійське, вул. Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний номер 40176035) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) 4968 грн. відшкодування судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури (м.Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) на користь Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» (Хмельницька область, Волочиський район, село Попівці, вул. Шкільна, буд. 34 А, ідентифікаційний код 33007579) 3153 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури (м.Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» (Хмельницька область, Хмельницький район, село Гвардійське, вул. Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний номер 40176035) 3153 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Хмельницької області видати накази.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/82/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "17" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.