РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2022справа №910/20925/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/20925/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Движуща Сила» (вул. Дзвінка, буд. 30, кв. 31, м. Дніпро, 49045; ідентифікаційний код 42671734)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Інвест Груп» (вул. Жмеринська, буд. 5, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 38826915)

про стягнення 133 330,03 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Движуща сила» (далі ТОВ «Движуща сила») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Інвест Груп» (далі ТОВ «Траст Інвест Груп»): 113 010 грн, основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору підряду від 27.04.2021 №27/04-21 (далі Договір); 1 309,68 грн 3% річних; 3 075,94 грн втрат від інфляції та 15 934,41 грн пені, а всього 133 330,03 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 27.04.2021 ТОВ «Траст Інвест Груп» (замовник) та ТОВ «Движуща сила» (підрядник) укладено Договір, за предметом якого підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами зі своїх матеріалів, своїми інструментами, за завданням замовника роботи з виготовлення та монтажу зовнішньої реклами на об`єкті за адресою: м. Славутич, вул. Привокзальна, 7, згідно з специфікацією, здати виконані роботи до 28.05.2021 замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах Договору в межах договірної ціни;

- договірна ціна всіх робіт складає 376 700 грн, в тому числі з ПДВ 62 783,33 грн;

- відповідно до пункту 4.1 Договору відповідач здійснив частково попередню оплату на загальну суму 263 690 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.04.2021 №2984 на суму 50 000 грн та від 18.05.2021 №6054 на суму 213 690 грн;

- на виконання пункту 5.2 Договору сторонами було підписано акти приймання-передачі робіт, а саме від 30.06.2021 №ОУ-0000007 (вартість робіт складає 251 470 грн; за вказаним актом відповідачем виконано зобов`язання за Договором) та від 23.07.2021 №ОУ-0000008 (вартість робіт складає 125 230 грн; за вказаним актом строк оплати відповідачем виконаних робіт до 27.07.2021 включно);

- після підписання актів робіт замовником не здійснено оплати за виконані роботи на рахунок підрядника;

- 20.10.2021 та 16.11.2021 позивач надіслав на адресу ТОВ «Траст Інвест Груп» претензії про сплату боргу; вказані претензії не вручені відповідачу та повернуті відправнику; станом на 16.12.2021 (дата подання позовної заяви до суду) відповідач борг не сплатив;

- у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного Договору позивачем нараховано 1 309,68 грн 3% річних; 3 075,94 грн втрат від інфляції та 15 934,41 грн пені.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; зобов`язано:

- позивача протягом п`яти днів:

Ч з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

Ч з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання вказаних документів відповідачу;

- відповідача протягом:

Ч п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: відзив на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання відзиву і доданих до нього документів позивачу; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи;

Ч п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання зазначених документів позивачу.

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, який повернувся з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» та зазначенням олівцем на конверті «адресат переїхав».

Пунктом 5 частини шостої статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень та подати у встановлені ГПК України строки відзив на позовну заяву.

Позивач 07.02.2022 подав суду заяву про відмову від позову в частині стягнення з відповідача 113 010 грн основної заборгованості у зв`язку з її повною оплатою відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням від 28.12.2021 №4793, та просив стягнути з відповідача 1 309,68 грн 3% річних, 3 075,94 грн втрат від інфляції та 15 934,41 грн пені. Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Движуща сила» судові витрати.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З платіжного доручення від 28.12.2021 №4793 вбачається, що відповідач сплатив позивачу 113 010 грн основної заборгованості; оплата проведена 28.12.2021, тобто після відкриття провадження у справі (20.12.2021).

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

27.04.2021 ТОВ «Движуща сила» (підрядник) і ТОВ «Траст Інвест Груп» (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- робочі дні дні крім неділі та святкових днів (розділ 1 Договору);

- підрядник зобов`язується виконати власними та залученими силами зі своїх матеріалів, своїми інструментами, за завданням замовника роботи з виготовлення та монтажу зовнішньої реклами на об`єкті за адресою: м. Славутич, вул. Привокзальна, 7, згідно з специфікацією, здати виконані роботи до 28.05.2021 замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах Договору в межах договірної ціни (пункт 2.1 Договору);

- договірна ціна всіх робіт складає 376 700 грн, у тому числі з ПДВ 62 783,33 грн (пункт 3.1 Договору);

- підрядник зобов`язується виготовити продукцію, передбачену Договору після попередньої оплати замовником, що складає 236 690 грн, у тому числі ПДВ 43 948,33 грн (пункт 4.1 Договору);

- замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника попередню оплату у сумі 263 690 грн, у тому числі ПДВ 43 948,33 грн (пункт 5.1 Договору);

- замовник здійснює розрахунки за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін; акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання замовнику; замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів зобов`язаний здійснити приймання виконаних робіт та підписати акт в частині фактично виконаних робіт, або надати мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт; у випадку, якщо при прийманні виконаних робіт будуть виявлені недоліки, сторони складають дефектний акт із зазначенням виявлених недоліків і термінів їх усунення (пункт 5.2 Договору);

- остаточний розрахунок за Договором замовник проводить впродовж 3 (трьох) робочих днів після підписання акта виконаних робіт (пункт 5.3 Договору);

- у раз прострочення оплати за виконані роботи замовник сплачує підряднику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення (пункт 8.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

На виконання умов Договору відповідачем було сплачено 263 690 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.04.2021 №2984 на суму 50 000 грн і від 18.05.2021 №3054 на суму 213 690 грн.

Позивачем було виконано, а ТОВ «Траст Інвест Груп» прийнято без будь-яких зауважень роботи на загальну суму 376 700 грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб актами приймання-передачі робіт (надання послуг) від 30.06.2021 №ОУ-0000007 на суму 251 470 грн і від 23.07.2021 №ОУ-0000008 на суму 125 230 грн.

Остаточних розрахунків за Договором відповідачем здійснено не було, у зв`язку з чим ТОВ «Движуща сила» було надіслано ТОВ «Траст Інвест Груп» претензії від 20.10.2021 вих. №20/01 і від 16.11.2021 вих. №16/11, в яких позивач вимагав сплатити 113 010 грн основної заборгованості, 1 127,39 грн втрат від інфляції, 789,52 грн 3% річних та 9 605,85 грн пені.

Конверт з претензію від 20.10.2021 вих. №20/01 повернуто позивачу відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», а конверт з претензією від 16.11.2021 вих. №16/11 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі (20.12.2021) відповідачем 28.12.2021 було повністю погашено заборгованість у сумі 113 010 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.12.2021 №4793.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною першою та другою статті 837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини першої статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

ВИСНОВКИ

Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 113 010 грн основної заборгованості підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім суми основної заборгованість позивач просить стягнути з відповідача 1 309,68 грн 3% річних за період з 28.07.2021 (оскільки 27.07.2021 є останнім днем оплати 113 010 грн основної заборгованості) по 15.12.2021 (дата, визначена позивачем у розрахунку) та 3 075,94 грн втрат від інфляції за період з 28.07.2021 по 13.12.2021 (дата, визначена позивачем у розрахунку).

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок сум 3% річних і втрат від інфляції та періодів їх нарахування, та встановлено, що вони правильні.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 1 309,68 грн 3% річних і 3 075,94 грн втрат від інфляції.

Що ж до стягнення 15 934,41 грн пені за період з 28.07.2021 по 15.12.2021, то за перерахунком суду сума пені становить 7 303,85 грн та підлягає стягненню з відповідача; у стягненні решти суми (8 630,56 грн) пені слід відмовити.

Також позивач просить стягнути з відповідача 14 700 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

18.10.2021 ТОВ «Движуща сила» (клієнт) і Носовою Вікторією Іванівною (адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі договір від 18.10.2021), за умовами якого:

- адвокат зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги в інтересах клієнта), на умовах, передбачених договором від 18.10.2021, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату за надання правової (правничої) допомоги, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням даного договору (пункт 1.1);

- за договором правової допомоги сторони погодили обсяг повноважень адвоката (без обмежень), зокрема: надавати інші види правової допомоги: з надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення; звертатися з адвокатськими запитами, посвідчувати копії документів; вести справи клієнта, бути уповноваженим представником з правом підпису, в усіх судах за різними принципами поділу; з усіма правами, що надані законом позивачу, у тому числі з правом підпису та подання позову, клопотань, заяв, повної або часткової відмови від позовних вимог (пункт 1.2);

- розмір та порядок оплати гонорару за надання правової допомоги адвоката клієнту, обумовлених пунктами 1.1 і 1.2 договору від 18.10.2021, встановлюються у додаткових угодах до нього (пункт 4.1).

Додатковою угодою від 18.10.2021 №1 сторони погодили гонорар адвоката у сумі 3 200 грн за надання послуги щодо складання претензії (вимоги про оплату боргу) на адресу боржника.

21.10.2021 позивачем і Носовою В.І. підписано акт №1/01-21 про надання правової допомоги, за яким адвокат надав, а клієнт прийняв надану правову допомогу щодо складання претензії (вимога про оплату боргу) - 3 200 грн.

Додатковою угодою від 07.12.2021 №2 сторони погодили гонорар адвоката за надання, зокрема, послуг: з правового аналізу матеріалів справи, підготовки та подання до суду позовної заяви 8 000 грн; клопотань, заяв тощо 800 грн. за кожний процесуальний документ.

16.12.2021 позивачем і Носовою В.І. підписано акт №1/02-21 про надання правової допомоги, за яким адвокат надав, а клієнт прийняв надану правову допомогу стосовно правового аналізу матеріалів справ, підготовки та подання до суду позовної заяви - 8 000 грн.

04.02.2022 позивачем і Носовою В.І. підписано акт №2/02-21 про надання правової допомоги, за яким адвокат надав, а клієнт прийняв надану правову допомогу щодо підготовки заяви про відмову від частини позовних вимог/клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, що оплачені боржником 2 500 грн, та клопотання про стягнення судових витрат з відповідача 1 000 грн.

Оплата наданих послуг підтверджується платіжними дорученнями від 22.10.2021 №811 на суму 3 200 грн, від 17.12.2021 №899 на суму 8 000 грн та від 04.02.2022 №935 на суму 3 500 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 зазначила таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи викладене, обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, а також зміст і обсяг поданих позивачем документів, з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн є співрозмірними заявленим позовним вимогам, а тому вбачає за можливе у вказаній сумі витрати покласти на ТОВ «Траст Інвест Груп».

Крім того, згідно з частиною частини четвертої статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. В такому випадку судовий збір повертається повністю (пункт 6 частини першої статті 7 Закону).

За приписами частини третьої статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Беручи до уваги те, що відповідач погасив заборгованість після звернення позивача до суду з даним позовом, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 79, 86, 123, 126 129, 130, 231, 232, 233, 236 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Інвест Груп» (вул. Жмеринська, буд. 5, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 38826915) 113 010 грн основної заборгованості.

2. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Движуща Сила» (вул. Дзвінка, буд. 30, кв. 31, м. Дніпро, 49045; ідентифікаційний код 42671734) до товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Інвест Груп» (вул. Жмеринська, буд. 5, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 38826915) про стягнення 20 320,03 грн задовольнити частково.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Інвест Груп» (вул. Жмеринська, буд. 5, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 38826915) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Движуща Сила» (вул. Дзвінка, буд. 30, кв. 31, м. Дніпро, 49045; ідентифікаційний код 42671734): 1 309 (одну тисячу триста дев`ять) грн 68 коп. 3% річних; 7 303 (сім тисяч триста три) грн 85 коп. пені; 3 075 (три тисячі сімдесят п`ять) грн 94 коп. втрат від інфляції; 2 123 (дві тисячі сто двадцять три) грн 06 коп. судового збору та 8 000 (вісім тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.02.2022.

Суддя Оксана Марченко