ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 лютого 2022 року Справа № 903/994/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь», м.Луцьк

до відповідача: Мар`янівської селищної ради, смт. Мар`янівка, Луцький район, Волинська область

про стягнення 420 672 грн. 43 коп.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Вижовець М.О.

Представники сторін: н/з

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» в позовній заяві від 01.12.2021 №47 до Мар`янівської селищної ради просить суд стягнути з відповідача 420 672 грн. 43 коп. у якості плати за

отриману без належної правової підстави теплову енергію та судові витрати у справі, а саме 6 310 грн. 08 коп. судового збору. Інші судові витрати позивач не очікує понести.

Ухвалою суду від 11.01.2022 розгляд справи по суті призначено на "08" лютого 2022 р. на 11:30 год.

02.02.2022 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Водночас, відповідач повідомив суд про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с.67).

Ухвалою суду від 14.02.2022 розгляд справи по суті призначено на 22.02.2022 на 11 год. 50 хв.

Представники сторін в судове засідання 22.02.2022 не з`явилися, водночас, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Відповідач листом від 17.02.2022 повідомив суд про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Мар`янівської селищної ради.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 6 ст. 46 ГПК України, суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову на суму 420 672 грн. 43 коп. підписана головою Мар`янівської селищної ради Басаликом О.В., визнання позову відповідачем, на думку суду, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. За таких обставин, судом прийнято визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку про повну підставність пред`явлених позивачем до відповідача позовних вимог, наявність підставн для їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

встановив:

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

10.05.2017 між ТОВ «Екосервіс Волинь» (Орендар, Позивач) та відділом освіти, культури, молоді та спорту Горохівської райдержадміністрації Волинської області (Орендодавець, Відповідач) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю громад сіл, селищ, міст Горохівського району від №15 (далі - Договір) щодо оренди приміщення котельні ЗОШ І-ІІІ ступеня смт Мар`янівка.

Відповідно до 1.2. договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування приміщення котельні ЗОШ І-ІІІ ступеня смт. Мар`янівка, що розміщена за адресою: Горохівський р-н, смт. Мар`янівка, вул. Соборна, 3, корисною площею 20 кв.м. на першому поверсі приміщення. Зазначене приміщення знаходиться на балансі Орендодавця.

Факт передачі приміщення в оренду підтверджується актом приймання - передачі приміщення, що здається в оренду від 10.05.2017 .

Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Горохівського району №15 від 10.05.2017 року, з врахуванням його продовження згідно додаткової угоди №2 від 11 квітня 2020 року дійсний по 10 03 2023.

Пунктом 1.3. договору оренди №15 сторони обумовили, що майно передається в оренду з метою використання виробництва та постачання теплової енергії, використання існуючого та/або розміщення нового котельного обладнання та інженерних систем.

Отримавши в платне користування приміщення котельні ЗОНІ І-Ш ступеня смт. Мар`янівка товариство з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» змонтувало обладнання з виробництва та постачання теплової енергії для загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня смт. Мар`янівка, а саме: котел BRS-400, циклон утилізатор МЦ-У-400, димосос ДН- 3,5, лічильник тепла Ду 50 флан, лічильник електроенергії, насос, 4-ходовий кран.

Рішенням Луцької районної ради від 12.02.2021 року за №4/18 приміщення котельні площею 20 кв.м. та майно за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, смт, Мар`янівка, вул. Соборна, 3 було передано в користування на правах господарського відання КП «Райтеплобуд» (, Волинська обл., Луцький р-н, с. Коршів, вул. Лесі Українки, буд. 82), з постановкою на баланс. Пунктом 2 зазначеного рішення визначено КП «Райтеплобуд» балансоутримувачем даного об`єкту. 15 лютого 2021 року між ТОВ «Екосервіс Волинь» та КП «Райтеплобуд» укладено додаткову угоду №3 до Договору №15 від 10.05.2017 року, якою змінено Орендодавця.

З матеріалів справи судом додатково встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» здійснювало виробництво та постачання теплової енергії для ЗОШІ-ІІІ ступеня смт. Мар`янівка. Факт надання послуг з теплопостачання ЗОШ І-ІІІ ступеня смт. Мар`янівка підтверджується Договорами на закупівлю послуг з виробництва і постачання теплової енергії, укладеними між ТОВ «Екосервіс Волинь» та відділом освіти молоді та спорту Горохівської районної державної адміністрації від 31.01.2018 р. № 68, від 30.10.2018 р. № 708, від 24.04.2019 р. №228, від 13.03.2020 р. № 142.

Укладенню договорів на постачання теплової енергії передувало здійснення Замовником відповідно до закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII процедури закупівлі. Замовник, з врахуванням частини другої статті 40 цього Закону (відсутність конкуренції з технічних причин) застосовував переговорну процедуру закупівлі.

13.03.2020 між відділом освіти, культури, молоді та спорту Горохівської районної державної адміністрації Волинської області, за текстом договору «Замовник», та товариством з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь», за текстом договору «Постачальник» був укладений договір №142 про закупівлю послуг з виробництва і постачання теплової енергії відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2020 році надавати Замовнику послуги (пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води), згідно наданих заявок, а Замовник - прийняти і оплатити послуги. Найменування послуг - код ДК 021:2015 - 09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії). Кількість - 400 Гкал. Ціна ІГкал - 1608,70 грн.

Зазначена вартість ІГкал теплової енергії була визначена на підставі рішення виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради від 30.09.2019 року за №20 «Про встановлення тарифу на теплову енергію для бюджетних установ, що виробляється та постачається ТзОВ «Екосервіс Волинь». Пунктом 1 рішення тариф на теплову енергію її виробництво та постачання для опалення ЗОШ І-ІІІ ст. смт. Мар`янівка встановлений за період з 15.10.2019 року до 31 грудня 2019 року в розмірі 1608,69 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 10.1. договору №142 від 13.03.2020 року даний договір діяв до 31.12.2020.

Згідно з п.10.3. договору дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеного у попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. Дія зазначеного договору не продовжувалась.

Відділом освіти, культури, молоді та спорту Горохівської районної державної адміністрації Волинської області в грудні 2021 року процедуру закупівлі шляхом проведення переговорної процедури з постачання теплової енергії в 2021 році для ЗОШ І-ІІІ ступеня організовано не було, що скоріш за все було зумовлено передачею об`єктів, майна бібліотек - філій спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Луцького району Волинської області у комунальну власність відповідних сільських, селищних, міських рад територіальних громад Луцького району.

Рішенням Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 11 лютого 2021 року №5/2 «Про прийняття у комунальну власність та затвердження актів приймання - передачі Мар`янівської територіальної громади об`єктів спільної власності, що передаються із спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Луцького району Волинської області у комунальну власність Мар`янівської територіальної громади Луцького району Волинської області, входження до складу Засновників, зміну найменування та затвердження статутів у новій редакції» прийнято безоплатно з 01 січня 2021 року у комунальну власність Мар`янівської територіальної громади ЗОШ І-ІІІ ступенів, затверджено акт - приймання передачі та прийнято рішення про входження до складу засновників юридичної особи Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів смт. Мар`янівка, Горохівського району Волинської області ( (Україна, Волинська обл., Горохівський р-н, смт. Мар`янівка, вул. Соборна,3), та змінити найменування на Мар`янівський ліцей Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області та затвердити Статут у новій редакції.

Рішенням Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 12.08.2021 №17/8 Мар`янівський ліцей Мар`янівської селищної ради переданий в оперативне управління та на баланс відділу освіти, молоді, спорту та охорони здоров`я Мар`янівської селищної ради .

12.04.2021 Мар`янівською селищною радою було подано оголошення про початок переговорної процедури із закупівлі послуг: код ДК 021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (Постачання теплової енергії у ЗОШ І-ІІІ ступеня смт .Мар`янівка); процедура закупівлі UA-2021-04-12-003988-C. Замовник послуг зазначив обгрунтування застосування переговорної процедури: пункт закону: відсутність конкуренції з технічних причину обґрунтування: ТОВ «Екосервіс Волинь»» та відділом освіти, культури, молоді та спорту Горохівської райдероісадміністрації Волинської області укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю громад сіл, селищ, міст Горохівського району від 10 травня 2017 року МІ5 (далі - Договір) щодо оренди приміщення котельні ЗОШ І-ІІІ ступеня смт Мар`янівка. Додатковою угодою M2 продовоюено термін дії Договору по 10 березня 2023 року. Рішенням Луцької районної ради Волинської області від 12.12.2021 № 4/18 передано безоплатно нежитлові приміщення та комунальне майно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луцького району в користування на правах господарського відання КП «Райтеплобуд» з постановкою на баланс, зокрема, приміщення котельні ЗОШ І-ІІІ ступеня смт. Мар янівка.

Згідно cт. 770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обоє язки наймодавця. Відповідно до ст.ст. 20,23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі переходу права власності на об єкт оренди до нового власника такий договір оренди зберігає чинність для нового власника, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно п. 7.4. Договору, реорганізація Орендодавця, перехід права власності та зміна балансоутримувача на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього Договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого Майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого Майна Орендарем.

Як зазначає позивач та вбачається судом з наявних у матеріалах справи документах обладнання в котельнях, які забезпечують тепловою енергією є власністю Товариства з обмеоюеною відповідальністю ««Екосервіс Волинь»». Тому функції виробника та постачальника теплової енергії виконує орендар котельні.

З врахуванням викладеного вище вбачається, що Мар`янівська селищна рада впродовж січня - квітня 2021 отримала від товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» без достатньої правової підстави теплову енергію в кількості 261,5 Гкал. на загальну суму 420 672, 43 грн. з розрахунку вартості 1 Гкал. - 1608,69 грн. в т.ч. ПДВ, яка була використана на опалення ЗОШ І-ІІІ ступеня смт. Мар`янвка

Невиконання відповідачем вимог в частині повернення суми отриманих коштів позивача (вартість спожитої теплової енергії) виступили підставою для звернення ТОВ "Українська теплогенеруюча компанія "Екосервіс Волинь" до суду з позовом про примусове стягнення з Мар`янівської селищної ради на підставі ст. 1212 ЦК України грошових коштів в загальному розмірі 420 672,43 грн., як безпідставно збережених.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до зазначеної статті, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.01.2019р. по справі №916/2927/17 та від 14.01.2019р. по справі №912/1188/17.

За змістом положень ст. 1212 ЦК України про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави цей вид зобов`язань породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) особа набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи; 2) правові підстави для такого набуття (збереження) відсутні або згодом відпали. А отже, кошти, отримані як оплата за виконання робіт за договором і набуті за наявності правових підстав для цього, не можуть бути витребувані згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Таким чином, слід зауважити, що застосування ст. 1212 ЦК України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Отже, при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України позивачем повинно бути доведено суду обставини отримання (утримання) відповідачем вказаних коштів без достатньої правової підстави або обставини того, що певна підстава набуття коштів припинилась.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з січня по квітень 2021, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, сума збережених коштів без достатньої правової підстави за вказаний період відповідно до заявленого позивачем та дослідженого судом розрахунку складає 420 672,43грн. та підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, частиною 1 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене та враховуючи повне визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті (шляхом подання письмової заяви), приймаючи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до ст. 129 ГПК України на суму 3 155,06 грн., що становить 50% від загальної суми сплаченого судового збору 6 310,12 грн., за рахунок Мар`янівської селищної ради.

З огляду на викладене, у господарського суду виникають обставини для вирішення питання про повернення позивачу з державного бюджету згідно статті 7 ЗУ "Про судовий збір" 3 155,06 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №388 від 26.11.2021р. на суму платежу 6 310,12 грн.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 13, 46, 73, 74, 75, 76-80, 129, 130, 191, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Мар`янівської селищної ради (Волинська область, Луцький район, смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» (м. Луцьк, вул. Ковельська, 2, офіс 5, ) 420 672,43 грн. безпідставно збережених коштів та 3 155,06 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області (43021, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4а, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Волинь» (м. Луцьк, вул. Ковельська, 2, офіс 5, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 155,06 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №388 від 26.11.2021р. на суму платежу 6 310,12 грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (оригінал платіжного доручення №388 від 26.11.2021р. знаходиться в матеріалах справи).

4. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

02.03.2022

Суддя М. С. Шум