ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2022 Справа № 914/3567/21

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Крайтекс-сервіс», м. Дніпро,
до відповідача:ОСОБА_1 , м. Львів,
про: стягнення 33'400,15 грн - основного боргу, 2'531,57 грн - пені, 4'196,13 грн - двадцяти п`яти відсотків річних та 959,76 грн - інфляційних втрат.
Учасники процесу не викликались (не повідомлялись).
1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ТзОВ «Крайтекс-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення 33'400,15 грн - основного боргу, 2'531,57 грн - пені, 4'196,13 грн - двадцяти п`яти відсотків річних та 959,76 грн - інфляційних втрат.

1.2. Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено здійснювати розгляд справи по суті без повідомлення учасників процесу.

1.3. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі позивач отримав 10.01.2022 (трекінг відправлення 130), що підтверджується списком згрупованих відправлень суду, згідно з яким направлялось вказане поштове повідомлення та перевіркою отримання такого на сайті Укрпошти.

Також, вказану ухвалу скеровано засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

За результатами відстеження поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 122 на веб-сайті АТ «Укрпошта» станом на 02.02.2022 судом з`ясовано, що зазначене поштове відправлення «не вручене під час доставки: інші причини 04.01.2022». Ухвалою від 02.02.2022 судом витребувано у Львівської дирекції АТ «Укрпошта» письмові нормативно обґрунтовані пояснення про дійсні (конкретні) причини невручення поштового відправлення 122 відповідачу.

Крім того, супровідним листом від 03.02.2022 на адресу ОСОБА_1 повторно направлено ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі від 29.12.2021.

10 лютого 2022 року поштове відправлення з штрих-кодовим ідентифікатором 122 повернулося до суду із відміткою про невручення «за закінченням терміну зберігання».

1.4. На поштову адресу суду 18.02.2022 надійшов лист Львівської дирекції АТ «Укрпошта», у якому повідомлено суд, що 03.01.2022 рекомендований лист 122, адресований ОСОБА_1 поступив до ВПЗ 79054 та 04.01.2022 був переданий на доставку. Оскільки, 04.01.2022 адресат був відсутній за адресою: АДРЕСА_1 , йому було залишено повідомлення про надходження рекомедованого листа, 10.01.2022 таке повідомлення повторно було залишено у поштовій скринці за вказаною адресою. Внаслідок того, що одержувач не з`явився до ВПЗ 79054 для отримання поштового відправлення, останнє було повернуто відправнику 08.02.2022 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

1.5. Здійснивши перевірку відстеження поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 761), яким ОСОБА_1 повторно скеровувалась ухвала суду від 29.12.2021, суд констатує, що станом на 28.02.2022 «відпралення не вручене під час доставки: інші причини 09.02.2022).

1.6. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, учасники процесу є належним чином та завчасно повідомлені про розгляд їхньої справи судом та мали можливість для реалізації передбачених законом прав та виконання процесуальних обов`язків.

1.7. Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частинами 2, 3 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Жодна із сторін протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, так і по закінченню вказаного строку ніяких процесуальних дій не вчиняла.

1.8. Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

1.9. Частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

1.10. Отже, враховуючи відсутність підстав, що унеможливлюють розгляд даного спору по суті, за достатності доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, за відсутності будь-яких клопотань від сторін, які б опосередковували рух справи, беручи до уваги строки розгляду справи, врахувавши забезпечення відповідачу права на захист у передбачений процесуальним законом строк, суд дійшов висновку розглянути спір по суті.

2. Аргументи сторін.

2.1. Позивач обґрунтовує заявлений позов неналежним виконання умов Договору поставки № К-24 від 01.09.2018 в частині оплати за поставлений товар на загальну суму 33'400,15 грн. Крім того, за порушення зобов`язань за даним Договором позивач просить стягнути з відповідача 2'531,57 грн - пені, 4'196,13 грн - двадцять п`ять відсотків річних та 959,76 грн - інфляційних втрат.

Правовими підставами позову зазначено норми ст.ст. 525, 526, 530, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 174, 175, 181, 193 Господарського кодексу України.

2.2. Відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, інших письмових доказів до матеріалів справи не долучив.

3. Обставини справи.

3.1. 01 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крайтекс-сервіс» (надалі - Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Покупець) укладено Договір поставки № К-24 (надалі - Договір). За умовами цього Договору Постачальник передає, а покупець приймає та оплачує на умовах даного Договору товар (партію товару) у кількості, асортименті та за цінами, що визначені у накладних на товар (далі за текстом - «видаткова накладна»), що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1. Договору).

Сторони визнають, що видаткова накладна, яка підписана Сторонами, є узгодженням асортименту товару, його кількості, ціни та прирівнюється Сторонами до Специфікації. Право власності на товар (партію товару), що постачається за цим Договором, та ризик випадкової загибелі переходять від Постачальника до Покупця у момент передачі товару (партії товару), що підтверджується підписом Покупця або його уповноваженої особи у видатковій накладній (п. 1.2.-1.3. Договору).

Згідно з пунктом 3.2. Договору загальна ціна такого складає суму усіх підписаних Сторонами видаткових накладних, які стосуються будь-яких поставок товару, що здійснюються Постачальником Покупцю, в тому числі без посилання в накладній чи в іншому документі на даний Договір, але в поставлених в період дії даного Договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору оплата товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочки платежу, якщо в додатках до даного договору здійснена відповідна відмітка.

Пунктом 5.5. закріплено, що у випадку, якщо Покупець прострочив оплату товару, Постачальник має право вимагати його повернення. Покупець зобов`язаний в строк, вказаний у вимозі Постачальника повернути товар, за умови збереження його товарного вигляду та якісних характеристик. У випадку, якщо Постачальник не скористався своїм правом на таку вимогу, Покупець зобов`язаний виконати свої зобов`язання по оплаті товару згідно умов даного Договору.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.20__ р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін не повідомили іншу Сторону про припинення дії Договору. Кількість пролонгацій необмежена (п. 9.1. Договору).

У Додатку № 2 до Договору сторони узгодили можливість здійснення оплати шляхом внесення попередньої оплати, оплати в день здійснення поставки, відстрочки платежу, що розраховується в календарних днях та відраховується з дати отримання товару Покупцем. Умови оплати розраховуються для кожної групи товарів окремо та зазначаються в п. 1.2. даного додатку.

Пунктом 1.2. Додатку № 2 до Договору передбачено відстрочку платежу на 28 днів для товарів торгівельної марки BDF, Bic, G&K, Johnson&Johnson, Lactacyd та Loreal.

3.2. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач у період з березня 2021 року по липень 2021 року передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 33'400,15 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- № Б00000487 від 02.03.2021 на суму 8'116,18 грн;

- № Б00000488 від 02.03.2021 на суму 7'244,81 грн;

- № Б00000490 від 02.03.2021 на суму 1'204,54 грн;

- № Б00000491 від 02.03.2021 на суму 3'605,69 грн;

- № Б00000538 від 09.03.2021 на суму 654,12 грн;

- № Б00000646 від 16.03.2021 на суму 2'975,84 грн;

- № Б00001469 від 16.03.2021 на суму 2'812,21 грн;

- № Б00001470 від 16.03.2021 на суму 159,68 грн;

- № Б00001790 від 29.06.2021 на суму 3'439,08 грн;

- № Б00001973 від 13.07.2021 на суму 3'188,00 грн.

Усі видаткові накладні підписані уповноваженими за довіреністю відповідача особами без зауважень.

Свій обов`язок з оплати поставленого за вищезазначеними видатковими накладними товару на загальну суму 33'400,15 грн відповідач не виконав.

3.3. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність на підставі власного рішення 30.07.2021.

3.4. 01 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1, у якій вимагає негайно оплатити заборгованість у розмірі 33'400,15 грн, але в будь-якому випадку не пізніше 7 днів від дати направлення даної вимоги. Докази надіслання такої вимоги долучено до матеріалів справи. Відповіді на вимогу не надано.

3.5. Для відновлення порушених прав та законних інтересів позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідачка проти позову не заперечила, доказів оплати заборгованості суду не надала.

4. Позиція суду.

4.1. Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

4.2. Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У Додатку № 2 до Договору сторони узгодили можливість здійснення оплати шляхом внесення попередньої оплати, оплати в день здійснення поставки, відстрочки платежу, що розраховується в календарних днях та відраховується з дати отримання товару Покупцем. Умови оплати розраховуються для кожної групи товарів окремо та зазначаються в п. 1.2. даного додатку. Пунктом 1.2. Додатку № 2 до Договору передбачено відстрочку платежу на 28 днів для товарів торгівельної марки BDF, Bic, G&K, Johnson&Johnson, Lactacyd та Loreal.

4.3. Як з`ясовано судом у пункті 3.1. даного рішення, між сторонами у справі укладено Договір, предметом якого є поставка товару. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 33'400,15 грн згідно з видатковими накладними, зазначеними у пункті 3.2. даного рішення, що підписані з обох сторін без зауважень. Кореспондуючий обов`язок з оплати відповідач не виконав.

4.4. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За умовами ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, розглянувши заявлені вимоги про стягнення 33'400,15 грн - основного боргу, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що поданий розрахунок є правильним, а заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

4.5. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань по Договору, він несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період її нарахування, від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення до дати фактичної оплати, а також річні у розмірі 25 %.

Щодо нарахованої позивачем розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Відтак, правильно визначеним періодом нарахування пені за видатковими накладними № Б00000487, № Б00000488, № Б00000490, № Б00000491 від 02.03.2021 на загальну суму 20'171,22 грн є 31.03.2021 - 30.09.2021, натомість позивачем визначено 31.03.2021 - 01.10.2021.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені за видатковими накладними від 02.03.2021, суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача є 1'557,88 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
20171.2231.03.2021 - 15.04.2021166.5000 %0.036 %*114.95
20171.2216.04.2021 - 17.06.2021637.5000 %0.041 %*522.24
20171.2218.06.2021 - 22.07.2021357.5000 %0.041 %*290.13
20171.2223.07.2021 - 09.09.2021498.0000 %0.044 %*433.27
20171.2210.09.2021 - 30.09.2021218.5000 %0.047 %*197.29
За видатковою накладною № Б00000538 від 09.03.2021 на суму 654,12 грн, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача дорівнює 51,02 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
654.1207.04.2021 - 15.04.202196.5000 %0.036 %*2.10
654.1216.04.2021 - 17.06.2021637.5000 %0.041 %*16.94
654.1218.06.2021 - 22.07.2021357.5000 %0.041 %*9.41
654.1223.07.2021 - 09.09.2021498.0000 %0.044 %*14.05
654.1210.09.2021 - 07.10.2021288.5000 %0.047 %*8.53
За видатковими накладними № Б00000646, № Б00001469, № Б00001470 від 16.03.2021 на загальну суму 5'947,73 грн, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача дорівнює 468,49 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5947.7314.04.2021 - 15.04.202126.5000 %0.036 %*4.24
5947.7316.04.2021 - 17.06.2021637.5000 %0.041 %*153.99
5947.7318.06.2021 - 22.07.2021357.5000 %0.041 %*85.55
5947.7323.07.2021 - 09.09.2021498.0000 %0.044 %*127.75
5947.7310.09.2021 - 14.10.2021358.5000 %0.047 %*96.96
За видатковою накладною № Б00001790 від 29.06.2021 на суму 3'439,08 грн, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача дорівнює 143,22 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3439.0828.07.2021 - 09.09.2021448.0000 %0.044 %*66.33
3439.0810.09.2021 - 21.10.2021428.5000 %0.047 %*67.27
3439.0822.10.2021 - 27.10.202168.5000 %0.047 %*9.61
За видатковою накладною № Б00001973 від 13.07.2021 на суму 3'188,00 грн, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача дорівнює 113,20 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3188.0011.08.2021 - 09.09.2021308.0000 %0.044 %*41.92
3188.0010.09.2021 - 21.10.2021428.5000 %0.047 %*62.36
3188.0022.10.2021 - 27.10.202168.5000 %0.047 %*8.91
Таким чином, загальна сума пені за Договором, що підлягає стягненню з відповідача складає 2'333,81 грн.

Розглянувши заявлені вимоги позивача про стягнення 4'196,13 грн - двадцяти п`яти відсотків річних та 959,76 грн - інфляційних втрат, перевіривши надані стороною розрахунки, суд встановив, що розрахунок 25% річних здійснено правильно, щодо інфляційних втрат, то за обрані позивачем періоди такі становлять більший розмір, ніж заявлено позивачем, однак, суд не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог, тому задоволенню підлягають інфляційні втрати у розмірі 959,76 грн.

4.6. Відповідно до норм статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати.

5.1. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з Відповідача підлягає до стягнення 2'143,05 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крайтекс-сервіс» (49040, місто Дніпро, вулиця Запорізьке шосе, будинок 37; ідентифікаційний код 35241636) 33'400,15 грн - основного боргу, 2'333,81 грн - пені, 4'196,13 грн - двадцяти п`яти відсотків річних, 959,76 грн - інфляційних втрат та 2'143,05 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.