ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ДОДАТКОВЕ)

"21" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2673/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши заяву від 27.01.2022р. за вх. №2-95/22 Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/2673/21

за позовом Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛ ДЗЕН (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, буд. 55-А, )

про визнання недійсним договорів

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛ ДЗЕН (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, буд. 55-А, )

до відповідача: Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, )

про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 475 767,80грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

від відповідача - Щелакова К.В., ордер № 1018742, дата видачі : 17.09.21;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 25.01.2022р. первісний позов Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ до Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛ ДЗЕН про визнання недійсним договорів було задоволено повністю, в задоволені зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛ ДЗЕН до Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 475 767,80грн. було відмовлено.

27.01.2022р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000грн.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року заяву Державного багатопрофільного підприємства "Урожай" про ухвалення додаткового рішення вх. №2-95/22 від 27.01.2022 р. було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

17.02.2022р. за вх. №4652/22 до суду від заявника надійшла заява про розгляд заяви за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, заявив усне клопотання про зменшення розміру витрат.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись частиною четвертою статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

Розглянувши заяву Державного багатопрофільного підприємства УРОЖАЙ про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про таке:

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем разом з позовною заявою надано договір № 170 про надання правової допомоги від 08.07.2021 та попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000,00грн.

Відповідно до Договору №170 Адвокатське об`єднання ГДС ГРУП бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ДБП УРОЖАЙ в обсязі та на умовах, передбачених, даним Договором.

Згідно положень п. 6.2 договору між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом був складений акт приймання - передачі наданих послуг. Згідно останнього витрати на правову допомогу склали 7 000 (сім тисяч) грн., з яких: 1500грн. підготовка та подання позовної заяви; 500 грн. пошук судової практики; 1000грн. збір доказів; 1500 грн. відзив на зустрічну позовну заяву; 1000 грн. подання клопотання в порядку ст. 169 ГПК України; 1500 грн. участь у 5 судових засіданнях.

Водночас, відповідно до вказаного акту підписанням вказаного акту сторони підтвердили, що юридичні послуги надані якісно та у встановлені терміни. Сторони не мають одна до одної будь-яких претензій щодо цих наданих юридичних послуг та їх оплати.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Відтак, суд дійшов висновку, що перш за все суд має визначити, чи є обґрунтованим визначений розмір і чи є підстави для відмови стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідачем в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про зменшення витрат, оскільки в господарському суду розглядалась низка подібних справ, що не потребує надання додаткової правової допомоги.

Суд відповідні посилання оцінює критично, оскільки не надає правової оцінки подібності даної справи та іншим справа які розглядались в інших складах суду, та крім цього зауважує що в рамках інших справ зустрічні позови не подавались.

Згідно із частиною дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Разом з тим, оскільки спір виник зокрема й в наслідок дій самого позивача, який уклав спірний договір без дотримання законодавчо встановленої процедури, суд дійшов висновку, що підлягають відшкодуванню та стягненню з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача додатково підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного багатопрофільного підприємства "Урожай" про ухвалення додаткового рішення вх. №2-95/22 від 27.01.2022 року по справі № 916/2673/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛ ДЗЕН (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, буд. 55-А, ) на користь Державного багатопрофільного підприємства Урожай (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 23.02.2022р.

Суддя К.Ф. Погребна