ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року

м. Черкаси справа № 925/1446/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу №925/1446/21 за позовом Виконуючого обов`язки керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 109618,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов`язки керівника Уманської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради (далі позивач) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення одержаних відповідачем на виконання нікчемних правочинів коштів в сумі 109618,26 грн.

В обґрунтування позову прокурор вказав на встановлену статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній в 2019 році, недійсність (нікчемність) укладених між позивачем і відповідачем додаткових угод від 03.06.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 до договору про закупівлю товару (продукти харчування) від 06.05.2019 №23 як таких, що були укладені з порушенням вимог пункту другого частини четвертої статті 36 цього Закону і одержання відповідачем за цими додатковими угодами бюджетних коштів в сумі 109618,26 грн.

Ухвалою від 05.11.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1446/21, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

30 листопада 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив на позов у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав:

- неправомірне звернення прокурора з позовом до суду;

- неналежно обраний спосіб захисту особи на захист якої звернувся прокурор, неправильне застосування норм матеріального права;

- доводи заявника щодо порушення вимог ч. 1 ст. 36 та ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» не відповідає зазначеним вимогам закону , оскільки в договорі передбачено підставу до зміни істотних умов не індекс споживчих цін, а саме ціну товару, яку сторони правомірно змінили за умовами договору;

- наполягаючи на неправомірності укладенні додаткових угод №1 та №2 заявник вказує, що збільшення ціни на продукт (м`ясо яловичини) призвело до розтрати бюджетних коштів, тоді як ціна договору визначена 880000, 00 грн, а поставлено товару на 820168,49 грн.;

-прокурором не враховано, що у сфері публічних закупівель не має нормативно встановленого порядку обрахунку показників коливання ціни товару на ринку;

- ненадання прокурором належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог;

- дотримання сторонами умов договору закупівлі.

08 грудня 2021 року до Господарського суду Черкаської області від Уманської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив у якій повідомлено наступне:

- Відділ освіти Уманської міської ради (сторона договору) згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадськийх формувань припинив свою діяльність з 01.04.2021 у зв`язку з реорганізацією, а утворене згідно рішеня Уманської міської ради №8-5/8 від 23.12.2020 з 01.04.2021 Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради не вжило заходів щодо застосування наслідків недійсності щодо нікчемності додаткових угод до договору №23 від 06.05.2019 на закупівлю м`яса яловичини та повернення надмірно сплачених за нею коштів;

- Договір №23 від 06.05.2019 на постачання товару не оскаржується, а тому фактична поставка м`яса яловичини за вказаним договором є чинною;

- станом на дату укладення додаткової угоди №1 не підтвердженно пропорціне коливання ціни товару у сторону збільшення, та як наслідок, угоду укладено за відсутності визначених на те законодавчих підстав. А при укладанні додаткової угоди №2 порушено визначену Законом граничну 10% межу зміни ціни товару, визначену п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону;

- надані відповідаче м документи в обґрунтування збільшення ціни на товар не містять порівняння цін на відповідний товар з попередніми періодами і не дають підстав вважати, що відбулось коливання цін на товар на ринку.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області встановив таке.

11 березня 2019 року позивач оприлюднив на веб-сайті "Prozorro" публічні закупівлі" оголошення №UА-2019-03-11-001084-b f4f4f2cb1a104439aa18f57cf97b9c28 про проведення відкритих торгів із закупівлі м?яса яловичини тазостегнової частини І категорії без кістки (код предмету закупівлі - ДК 021:2015:15110000-2 М`ясо) зі строком поставки до 31.12.2019 кількістю 8000 кг з очікуваною вартістю предмета закупівлі 1200000,00 грн.

Відповідно до затвердженої рішенням тендерного комітету позивача від 14.03.2019 тендерної документації щодо проведення процедури відкритих торгів з вказаним вище предметом закупівлі оцінка конкурсних пропозицій здійснюється за одним критерієм "Ціна".

На участь у цих торгах зареєструвалися і подали позивачу пропозиції: фізична особа підприємець ОСОБА_1 з остаточною пропозицією щодо вартості предмета закупівлі 880000,00 грн. та фізична особа підприємець ОСОБА_2 з остаточною пропозицією щодо вартості предмета закупівлі 936000,00 грн.

Згідно зі звітом про результати проведення процедури закупівлі № UА-2019-03-11-001084-b від 07.05.2019 пропозиція фізичної особи підприємця ОСОБА_2 не розглядалася. Переможцем процедури відкритих торгів визначено фізичну особу підприємця ОСОБА_1 з остаточною ціновою пропозицією щодо предмета закупівлі 880000,00 грн.

06 травня 2019 року позивач як замовник і відповідач як постачальник уклали між собою договір про закупівлю товару (продукти харчування) №23 (далі договір №23), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1. Учасник зобов`язується протягом 2019 року поставити замовникові (навчальні заклади відділу освіти Уманської міської ради) товар, зазначений в ціновій пропозиції, а замовник прийняти і оплатити такий товар.

1.2. Найменування (номенклатура, асортимент) товару - ДК 021:2015:15110000-2 М`ясо яловичина (тазостегнова частина І категорії без кістки), кількість товару 8000 кг.

1.4. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:

1.4.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

1.4.2. Зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

1.4.3. покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

1.4.4. Продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

1.4.5. Узгодженої зміни ціни у бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт, послуг).

3.1. Ціна цього договору становить 880000,00 (вісімсот вісімдесят тисяч гривень) без ПДВ.

4.1. Розрахунки проводяться: оплати замовником після пред`явлення учасником накладної на оплату товару (далі накладна).

5.1. Строк (термін) поставки (передачі) товару: до 31.12.2019.

10.1 Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019

Також сторони узгодили і підписали додаток №1 до договору №23, яким визначили: найменування продукції яловичина (тазостегнова частина без кістки); одиницю виміру кг; загальну кількість 8000 кг; ціну за одиницю виміру продукції (за 1 кг) 110,00 грн.; загальну вартість продукції 880000,00 грн. без ПДВ.

03 червня 2019 року позивач і відповідач уклали між собою додаткову угоду №1 до договору №23, якою з 03.06.2019 збільшили ціну на яловичину (тазостегнова частина без кістки) до 121,00 грн. за 1 кг, кількість товару 5749,28 кг, пославшись при цьому на коливання цін на ринку товарів згідно з довідки Головного управління статистики в черкаській області №05-17 від 23.05.2019 та листом відповідача від 20.05.2019 №05-17.

22 липня 2019 року позивач і відповідач уклали між собою додаткову угоду №2 до договору №23, якою з 22.07.2019 збільшили ціну на яловичину (тазостегнова частина без кістки) до 132,25 грн. за 1 кг, кількість товару 4564,58 кг, пославшись при цьому на коливання цін на ринку товарів згідно з експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати від 10.07.2019 №О-133-У та листом відповідача.

На виконання договору №23 та додаткових угод до нього відповідач за накладними поставив позивачу товар - яловичину (тазостегнова частина без кістки) на загальну суму 820168,49 грн., яку він оплатив за платіжними дорученнями від 15.11.2019 №613 на суму 24466,25 грн., від 23.12.2019 №464 на суму 661,25 грн., від 08.11.2019 №607 на суму 2645,00 грн., від 05.11.2019 №584 на суму 3570,75 грн., від 15.11.2019 №425 на суму 13357,25 грн., від 08.11.2019 №608 на суму 1322,50 грн., від 05.11.2019 №418 на суму 25537,47 грн., від 05.11.2019 №583 на суму 661,25 грн., від 05.11.2019 №582 на суму 991,87 грн., від 05.11.2019 №581 на суму 264,45 грн., від 28.10.2019 №537 на суму 40045,30 грн., від 28.10.2019 №536 на суму 1983,75 грн., від 28.10.2019 №535 на суму 1058,00 грн., від 28.10.2019 №402 на суму 31541,62 грн., від 22.10.2019 №384 на суму 25987,12 грн., від 28.10.2019 №538 на суму 1322,50 грн., від 22.10.2019 №1650 на суму 1124,12 грн., від 22.10.2019 №1649 на суму 1983,75 грн., від 22.10.2019 №1648 на суму 33604,72 грн., від 21.10.2019 №522 на суму 991,87 грн., від 11.10.2019 №505 на суму 26846,75 грн., від 11.10.2019 №508 на суму 3703,00 грн., від 11.10.2019 №380 на суму 10778,37 грн., від 11.10.2019 №507 на суму 3174,72 грн., від 02.10.2019 №499 на суму 3703,00 грн., від 03.10.2019 №377 на суму 32996,37 грн., від 02.10.2019 №1468 на суму 2909,50 грн., від 02.10.2019 №1469 на суму 32388,02 грн., від 02.10.2019 №1470 на суму 1387,62 грн., від 26.09.2019 №486 на суму 3174,00 грн., від 26.09.2019 №485 на суму 1322,50 грн., від 26.09.2019 №484 на суму 29835,59 грн., від 25.09.2019 №332 на суму 28433,75 грн., від 25.09.2019 №468 на суму 1983,75 грн., від 20.09.2019 №1381 на суму 42214,20 грн., від 20.09.2019 №1380 на суму 2248,25 грн., від 19.09.2019 №462 на суму 1983,75 грн., від 20.09.2019 №1379 на суму 1520,87 грн., від 16.09.2019 №447 на суму 925,75 грн., від 19.09.2019 №326 на суму 29557,87 грн., від 13.09.2019 №1364 на суму 23044,52 грн., від 13.09.2019 №1363 на суму 1322,50 грн., від 13.09.2019 №1362 на суму 529,00 грн., від 13.09.2019 №749 на суму 20961,62 грн., від 10.09.2019 №715 на суму 17523,12 грн., від 10.109.2019 №714 на суму 7935,00 грн., від 06.09.2019 №316 на суму 2645,00 грн., від 06.09.2019 №442 на суму 2645,00 грн., від 05.09.2019 №1341 на суму 2380,50 грн., від 05.09.2019 №1342 на суму 16729,62 грн., від 19.08.2019 №408 на суму 700,92 грн., від 19.08.2019 №409 на суму 529,00 грн., від 05.09.2019 №1340 на суму 396,75 грн., від 05.09.2019 №1339 на суму 2182,12 грн., від 19.08.2019 №295 на суму 26450,00 грн., від 19.08.2019 №296 на суму 715,27 грн., від 06.08.2019 №292 на суму 4466,17 грн. та від 06.08.2019 №293 на суму 1917,63 грн.

Прокурор постановами від 06.08.2019 у кримінальному провадженні №0000060 призначив товарознавчу експертизу, яка була проведена експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Кузьо Михайлом, який надав відповідний висновок від 15.06.2021 №25222/20-53.

Згідно з висновком експерта від 06.04.2020 №310/1472-1475/20-27 ринкова оптова вартість (без урахування ПДВ) 1 кг м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) станом на 06.05.2019, 03.06.2019, 22.07.2019 складала 96,50 (дев`яносто шість гривень п`ятдесят копійок) грн.

Прокурор, проаналізувавши відносини між позивачем та відповідачем, що виникли із договору №23, додаткових угод до нього та фактичних обставин їх виконання сторонами, звернувся до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради з листом у якому вказав, що додаткові угоди від 03.06.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 порушують вимоги чинного законодавства України про публічні закупівлі та є нікчемними, у зв`язку з чим прокурор попросив Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради повідомити про вжиття заходів щодо застосування наслідків недійсності (нікчемності) додаткових угод до договору №23 та повернення надмірно сплачених за ними коштів до бюджету у судовому порядку.

Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради листом від 06.09.2021 №01.08/838 повідомило прокурора про те, що додаткові угоди від 03.06.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 до договору №23 були укладені у відповідності із вимогами чинного законодавства (розділ 8 ст. 41 п. 5 пп.2 Закону України "Про державні закупівлі за державні гроші"), на підставі довідки Головного управління статистки у Черкаській області від 23.05.2019 та згідно з експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати, тому заходи щодо застосування наслідків недійсності цих незаконних додаткових угод про закупівлю м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) та повернення надмірно сплачених за ним коштів до бюджету у судовому порядку не вживалися.

З огляду на таку відповідь Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради прокурор і подав позов, за яким Господарський суд Черкаської області відкрив провадження у справі №925/1446/21. При цьому прокурор листом повідомив Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про подання такого позову.

Згідно зі ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади регулюються Законом України "Про публічні закупівлі".

Частина перша статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і далі в редакції, чинній в 2019 році), передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Положення пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" мають імперативний характер, тому сторони договору №23 не мали права відступати від них.

Зі змісту пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" випливає, що при укладенні договору про закупівлю його умови, в тому числі щодо ціни за одиницю товару, не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі. І лише після підписання договору про закупівлю можуть змінюватися його умови щодо ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отож за умовами пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" право на зміну встановленої договором про закупівлю ціни товару виникає лише у разі коли коливання цін товару на ринку відбулося після укладення такого договору, а змінена ціна товару має застосовуватися не раніше дати такого коливання цін.

Чинне законодавство України у сфері публічних закупівель не передбачає певних засобів доказування наявності коливання цін на товари на ринку України і не визначає конкретних осіб (органів), уповноважених надавати інформацію на підтвердження коливання ціни на товари на ринку України, тому, виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень, передбачених Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні", надає послуги щодо цінової інформації.

На підставі викладеного, належні довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження наявності коливання ціни товару на ринку України.

Надані довідка Головного управління статистики у Черкаській області від 23.05.2019 №05-17 та експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 10.07.2019 №О-133-У та від 26.11.2021 №О-112-У містять лише інформацію про середній рівень роздрібної ринкової вартості 1 кілограма м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) в торговій мережі м. Черкаси та Черкаської області станом на день видачі цих висновків.

Крім того, сукупне збільшення ціни м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) за двома додатковими угодами від 03.06.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 є більшим 10 відсотків від встановленої договором №23 ціни м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки), що також є порушенням вимог пункту другому частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Встановлення коливання ціни на ринку в розумінні пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає наявність інформації про чинну ринкову ціну товару і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Отож надані відповідачем довідка Головного управління статистики у Черкаській області від 23.05.2019 №05-17 та експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 10.07.2019 №О-133-У та від 26.11.2021 №О-112-У є не належними доказами для підтвердження наявності коливання ціни на м`ясо яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) на ринку в розумінні пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що спірні додаткові угоди від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 були укладені з порушенням пункту другому частини четвертої 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Додаткові угоди від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 спрямовані на зміну прав та обов`язків позивача і відповідача, які виникли у них з договору №23, тому кожна із цих додаткових угод також є договором, на який поширюються дія пункту другого частини четвертої статті 36 та статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отож, враховуючи що спірні додаткові угоди від від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 були укладені з порушенням пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", вони в силу статті 37 цього ж Закону є недійсними (нікчемними).

Частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Стаття 1212 глави 83 Цивільного кодексу України містить такі норми:

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отож відповідно до пункту першого частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Внаслідок збільшення ціни м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) за недійсними додатковими угодами від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 відповідач безпідставно одержав від позивача бюджетні кошти в сумі 109618,26 грн., що становить різницю між вартістю поставленого в 2019 році м`яса яловичини (тазостегнової частини 1 категорії без кістки) за збільшеними цими додатковими угодами цінами і ціною, встановленою договором №23.

Таким чином, прокурор вправі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України вимагати стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно одержаних відповідачем за недійсними додатковими угодами від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 бюджетних коштів в сумі 109618,26 грн.

Відповідно до стаття 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною третьою статі 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність інтересів держави тим, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 до договору №23, на підставі яких ці кошти витрачалися, такому суспільному інтересу не відповідає. Виконання зобов`язань за додатковими угодами від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 до договору №23, укладеними з порушенням законодавства у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів. Виплата коштів за додатковими угодами до договору №23 негативно вплинула на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 1311 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення позову.

Господарський суд вважає, що проведення процедури державних закупівель та укладення додаткових угод від 03.03.2019 №1 та від 22.07.2019 №2 до договору №23 із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сферах публічних закупівель та контролю за ефективним і цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цих сферах суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому у справі, що розглядається, прокурор належним чином обґрунтував наявність інтересів держави, задля захисту яких він подав позов.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Згідно з Положенням про Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 29.03.2021, цей відділ є юридичною особою, має самостійний баланс та розрахунковий рахунок, є головним розпорядником коштів, основними завданнями якого є реалізація державної політики в галузі освіти, управління підпорядкованими закладами освіти, культури та спорту, забезпечення діяльності закладів освіти, культури та спорту, організація навчально-методичного забезпечення закладів освіти.

З огляду на вказані вище повноваження Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради він є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, тому є належними позивачем у цій справі.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, як випливає із вказаних вище положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру" бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У справі, що розглядається, прокурор дотримався встановленого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку і належним чином обґрунтував і довів бездіяльність (нездійснення захисту інтересів держави) позивача та попередньо, до подання позову до суду, повідомити його про це, що підтверджується згадуваним вище адресованим позивачу листом прокурора і відповіддю позивача.

Таким чином, прокурор довів наявність підстав для здійснення ним представництва інтересів держави в особі позивача у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене позов прокурора підлягає задоволенню.

За платіжним дорученням від 09.09.2021 №1665 прокуратура Черкаської області сплатила за подання позову 2270,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Управління освіти та гуманітарної політкики Уманської міської ради (пл.. Соборності, 1, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) - 109618,26 грн. (сто дев`ять тисяч шістсот вісімнадцять гривень двадцять шість копійок) одержаних на виконання недійсних (нікчемних) правочинів коштів.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульв. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду

Рішення складено 17 лютого 2022 року.

Суддя К.І. Довгань