ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Дніпро Справа № 904/8506/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Чус О.В., Березкіної Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповаідача: Зоц А.О. адвокат, ордер серії АЕ №1110266 від 14.12.2021 р.;

від ФондуДМУ: Гвоздік О.В. виписка з ЄДРЮОФОПГФ,№0011281 від 02.08.2005 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

Фонду державного майна України

та заяву

Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс"

про приєднання до апеляційної скарги

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р.

( суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро )

прийнятої за результатами розгляду заяви

Дніпровської міської ради про забезпечення позову

у справі

за позовом

Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

до

Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс",

м. Дніпро

про стягнення безпідставно збережених коштів

в розмірі орендної плати у сумі 239 451,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог.

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", в якому просить стягнути безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати у сумі 239 451,33 грн..

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач використовував спірну земельну ділянку площею 0,1377 по вул. Шевченко, 32 у м. Дніпро, кадастровий номер № :02:393:0061 у період з 01.01.2018 р. о 31.12.2020 р., без виникнення у останнього права власності на землю, права постійного користування земельною ділянкою та права оренди земельної ділянки, без державної реєстрації, у зв`язку з чим Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс" зберегло кошти, не сплачуючи орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою.

Позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно: адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а, а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади: кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377га, та належить Відповідачу - Державному підприємству "Дніпропетровськавтотранссервіс".

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили у справі № 904/8506/21 накладено арешт на нерухоме майно: адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а, а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади по вул. Шевченко, 32 у м. Дніпро, кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377га, та належить Відповідачу Державному підприємству "Дніпропетровськавтотранссервіс" ( 49005, м. Дніпро, вул. Жуковського, буд. 23, ).

Приймаючи ухвалу, господарський суд вважав можливим задовольнити заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову повністю з метою вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника, недопущення вчинення незаконних дій з майном, яке є предметом позову, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму поновлення порушених прав та інтересів, господарський

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову, який просить Позивач, відповідає заходам забезпечення позову, встановленим у ст. 137 ГПК України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Дніпропетровської області вбачає наявність зв`язку між зазначеним заявником заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходу із заявленою Позивачем вимогою. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та заяви про приєднання.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Фонд державного майна України звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, прийняти нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову.

Від Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. по справі № 904/8506/21. Задовольнити апеляційну скаргу Фонду державного майна України, скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. по справі № 904/8506/21 та прийняти постанову, якою відмовити Дніпровській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заяву про приєднання до апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник ( Фонд державного майна України ) вважає, що Господарським судом Дніпропетровської області порушено пряму норму ч. 12 ст. 137 ГПК України, щодо не допущення вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в ( або мають наслідком ) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу).

Водночас, на думку Скаржника, Дніпровська міська рада порушує доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки). Оскільки звертаючись до судів із взаємовиключними вимогами приховує свої справжні наміри по заволодінню державним майном та припиненню приватизації підприємства.

При цьому Скаржник зазначає, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/21 про забезпечення позову зірвано аукціон з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс». Наказом Фонду від 28.10.2021 р. № 1946 відмінено електронний аукціон з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс».

Скаржник наголошує на тому, що боржником у даному спорі виступає державне підприємство, а арешт накладено на державне майно, яке лише перебуває на балансі державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс». Фонд державного майна України є органом управління державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майнг України» до основних завдань Фонду належить захист майнових прав державних підприємств, а також державних пакетів акцій (часток), що належать до сфери управління Фонду державного майна України на території України. Задоволення заяви про забезпечення позову суперечить ч. 12 ст. 137 ГПК України та позбавляє Фонд можливості здійснити процедуру приватизації. Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та/або обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу, на рішення суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що відповідно до законів України «Про Фонд державного майна України», «Про приватизацію державного і комунального майна», враховуючи наказ Фонду державного майна України ( далі Фонд ) від 03.12.2019 р. № 1241 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», наказом Фонду від 20.01.2020 р. № 81 зі сфери управління Міністерства інфраструктури України до сфери управління Фонду було прийнято ДП «Дніпропетровськавтотранссервіс». Наказом Фонду від 20.11.2019 р. № 1140 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.12.2018 р. № 1637 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» ( із змінами ) єдиний майновий комплекс державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» було включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. Приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон), Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових уйов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 р. № 432 (із змінами) ( далі Порядок), інших законодавчих актів. Наказом Фонду від 27.07.2021 р. № 1297 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 р. № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)» повноваження щодо приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» покладено на Апарат Фонду. Наказом Фонду від 30.09.2021 р. № 1731 затверджено протокол № 1 засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» та умови його продажу. Аукціон з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» було призначено на 29.10.2021 р..

Крім того, предметом позову у даній справі є безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати у сумі 239 451,33 грн. Проте, висуваючи майнові вимоги до державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», Дніпровська міська рада просить суд накласти арешт саме на державне майно, яке перебуває на балансі підприємства. Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з реєстром адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а,а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1 належать до державної власності. Таким чином, заходи забезпечення позову взагалі не пов`язані з предметом позову у даній справі.

Проте, балансова вартість активів державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» становить 5 710 000 грн., відповідно стартова ціна підприємства склала 5 710 000 грн.. Дніпровська міська рада у позові просить суд стягнути з державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» 239 451,33 грн.. В той же час подаючи заяву про забезпечення позову шляхом арешту майна підприємства, балансова вартість якого становить 5 710 000 грн., та у 24 рази перевищує суму заборгованості. Даний факт свідчить про неспівмірність від вжиття заходів забезпечення позову та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обґрунтовуючи доводи заяви про приєднання до апеляційної скарги, Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс" не погоджується з висновком господарського суду про те, що майно на яке накладено арешт належить Відповідачу по справі, такі висновки є хибними. Судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини справи, що призвело до хибних висновків про доцільність задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.

При цьому Відповідач зазначає, що адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ганки літ. а, а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади по вул. Шевченко, 32 у м. Дніпро, кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377 га. є державним майно, та не перебуває у власності Відповідача, а лише перебуває у нього на балансі.

Водночас, на думку Державного підприємства суд першої інстанції необгрунтовано в забезпечення позову, предметом якого є майнові вимоги до державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», наклав арешт саме на державне майно, яке перебуває на балансі державного підприємства, проте не є його власністю. Таким чином, судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову, які взагалі не пов`язані з предметом позову у даній справі.

Відповідач наголошує на тому, що подана Позивачем заява та оскаржувана ухвала суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення Відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Окрім того, Позивач у заяві не зазначає про вартість нерухомого майна, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, та про співмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам. Так, згідно загальнодоступної інформації на сайті Prozorro.sale стартова ціна нерухомого майна, на яке накладено арешт, складає 5 710 000,00 грн..

Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс" вважає, що судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи та помилково зроблено висновок про співмірність вжитих оскаржуваною Ухвалою заходів забезпечення позову, позовним вимогам. Отже, балансова вартість нерухомого майна, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою складає 5 710 000,00 грн., при цьому предметом позову по даній справі є стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати у сумі 239 451,33 грн.. Враховуючи те, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів, а Позивач просив суд про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суд першої інстанції необгрунтовано не дійшов до висновку про те, що у такому випадку немає зв`язку між обраним Позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги у даній справі, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Відповідач зазначає, що відповідно до загальнодоступної інформації з офіційного сайту Фонду державного майна України та сайту Prozorro.sale, нерухоме майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, виставлено на аукціон, наказом Фонду державного майна України від 27.07.2021 р. за № 1297 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 р. № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році ( із змінами )» та наказом Фонду державного майна України від 30.09.2021 р. за № 1731. Аукціон було призначено на 29.10.2021 р., який наказом Фонду державного майна України від 28.10.2021 р. за № 1946 було відмінено. Зазначена інформація є також у вільному доступі.

Відтак, на думку Державного підприємства, в даному випадку оскаржувана Ухвала мала наслідком втручання у проведення аукціону з продажу нерухомого майна, що проводиться Фондом державного майна України, що є порушенням ч. 12 ст. 137 ГПК України та самостійною підставою для скасування оскаржуваної Ухвали.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Дніпропетровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому міська рада не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

В обгрунтування своїх заперечень, Дніпропетровська міська рада вказує на те, що ухвала про забезпечення позову стосується накладення арешту на нерухоме майно Відповідача і жодним чином не впливає на припинення/відкладення/зупинення чи інше втручання у проведення аукціону з продажу лоту: «Єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс». Тобто: предмет торгів ( аукціон з умовами ) - лот «Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» ( корпоративні права державного підприємства ) не є тотожним з об`єктом нерухомості, на який накладено арешт; ухвала суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника, жодним чином не перешкоджає проведенню торгів з продажу «Єдиного майнового комплексу» (тобто корпоративних прав самого підприємства Боржника); наказ Фонду державного майна № 1946 від 28.10.2021 р. «Про відміну електронного аукціону» не зазначає, що причиною самостійної відміни аукціону Фондом є арешт нерухомого майна Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», а отже не підтверджує твердження Скаржника, що «задоволення заяви про забезпечення позову позбавило Фонд можливості здійснити процедуру приватизації»; Апелянт не зазначає конкретної норми, яка передбачає підставу для скасування аукціону з продажу єдиного майнового комплексу держпідприємства наявність арешту нерухомого майна, і яку, на думку Скаржника, порушив суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали. Таким чином, обґрунтування апеляційної скарги порушенням ч. 12. ст. 137 ГПК України та твердження Апелянта що ухвалою суду про забезпечення позову «зірвано аукціон з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» є недоведеними та не підтвердженими доказами.

Зокрема, міська рада посилається на те, що предметом позову у цій справі є грошові вимоги до підприємства про стягнення коштів в місцевий бюджет. Вимоги стосуються суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди. Підставою позову є користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без здійснення плати за таке користування впродовж останніх трьох років Відповідачем. Предметом забезпечення позову є арешт нерухомого майна Відповідача, за рахунок якого можливо здійснити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Відомості наявні у відкритих інформаційних джерелах і є достатнім підтвердженням того, що Відповідач не має і не матиме змоги задовольнити грошові вимоги позивача у розмірі суми позову інакше ніж за рахунок наявного нерухомого майна, що зумовлює обгрунтованість накладення арешту на це майно.

Також, Позивач зазначає, що забезпечення задоволення грошових вимог у цій справі має стосуватись виключно Відповідача, особи, відповідальної за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та, відповідно, безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати - Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», а не держави в особі Фонду державного майна. Позов забезпечено в рамках суми грошових вимог шляхом арешту об`єкту нерухомості Відповідача, в той час як Скаржник ототожнює вартість об`єкту нерухомості з сумою початкової ціни об`єкта аукціону, що не є одним тим самим.

Позивач наголошує, що належного доказу неспівмірності суми позову з заходами забезпечення позову у вигляді арешту аварійної будівлі, без обгрунтування вартості останньої, яка не є вартісно активів єдиного майнового комплексу державного підприємства, Апелянт не надав.

Позивач вважає, що ухвала про забезпечення позову в розумінні поняття «судове рішення», як і остаточне рішення у справі № 904/8506/21 не стосується прав та інтересів Апелянта, не впливає на його подальші права та обов`язки, тому відсутні правові підстави для перегляду відповідного судового рішення ( ухвали про забезпечення позову ) за апеляційною скаргою Фонду державного майна, згідно п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 р. по справі № 910/6671/20. Таким чином є достатні правові підстави закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Від державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Підприємство погоджується з доводами апеляційної скарги та просить суд задовольнити апеляційну скаргу Фонду державного майна України та прийняти постанову, якою відмовити Дніпровській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Зокрема, Товариство посилається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини справи, що призвело до хибних висновків про доцільність задоволення заяви Позивача про забезпечення позову. Суд першої інстанції необгрунтовано в забезпечення позову, предметом якого є майнові вимоги до державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», наклав арешт саме на державне майно, яке перебуває на балансі державного підприємства, проте не є його власністю. Судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи та помилково зроблено висновок про співмірність вжитих оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову, позовним вимогам.

Крім того, Товариство зазначає про те, що оскаржувана ухвала мала наслідком втручання у проведення аукціону з продажу нерухомого майна, що проводиться Фондом державного майна України, що є порушенням ч. 12 ст. 137 ГПК України та самостійною підставою для скасування оскаржуваної Ухвали.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Подобєд І.М..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2021 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 23.12.2021 р..

Від Фонду державного майна України до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2021 р., судове засідання у справі № 904/8506/21, призначене на 23.12.2021 р., вирішено провести з Фондом державного майна України, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

До Центрального апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/21.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 р. прийнято до розгляду заяву Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", про приєднання до апеляційної скарги Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/21.

В судовому засіданні 23.12.2021 р., оголошено перерву на 28.12.2021 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.12.2021 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Березкіної О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2021 р., колегією суддів у складі колегії суддів: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Чус О.В., Березкіної О.В., апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. та заяву Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" про приєднання до апеляційної скарги, прийнятої за результатами розгляду заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі № 904/8506/21 прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні 28.12.2021 р. по справі оголошено перерву до 20.01.2022 р..

19.01.2022 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого колегії - судді Кощеєва І.М., розгляд справи № 904/8506/21 в судовому засіданні не відбувся.

У зв`язку з виходом на роботу головуючого колегії - судді Кощеєва І.М., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 р., розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.02.2022 р..

Позивач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Від представника Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

Представники Фонду державного майна України та Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" заперечували проти задоволення клопотання Позивача щодо чергового відкладення розгляду апеляційної скарги та наполягали на її розгляду по суті.

Розглянувши вказане клопотання Скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 202 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених цим Кодексуом розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції ( § 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» ).

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, Суд вважає за необхідне зазначити, що поширення коронавірусу COVID-19 не зупиняє роботи судів, адвокатів, а представники міської ради не були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідно до ст. 197 ГПК України, проте не скористалися своїм правом.

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань, та з огляду на те, що явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком, та враховуючи що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, а чергове відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника Позивача, який вже надав у попередньому судовому засіданні пояснення по суті заперечень на апеляційну скаргу та заяви про приєднання до апеляційної скарги.

У судовому засіданні 17.02.2022 р. проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить стягнути безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати у сумі 239 451,33 грн..

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач використовував спірну земельну ділянку площею 0,1377 по вул. Шевченко, 32 у м. Дніпро, кадастровий номер № :02:393:0061 у період з 01.01.2018 р. до 31.12.2020 р., без виникнення у останнього права власності на землю, права постійного користування земельною ділянкою та права оренди земельної ділянки, без державної реєстрації, у зв`язку з чим Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс" зберегло кошти, не сплачуючи орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2021 р..

До суду 22.10.2021 р. Позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно: адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а,а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади: кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377 га, та належить відповідачу Державному підприємству "Дніпропетровськавтотранссервіс".

Вказана заява мотивована тим, що нерухоме майно є єдиним активом Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", за рахунок якого можливо здійснити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Позивач вказує про те, що за даними, отриманими з відкритих інформаційних джерел Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс" (30324911) Україна, 49055, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Жуковського, буд. 23, не перебуває у процесі припинення. Платник податків має податковий борг 69 343, 00 грн. станом на 01.09.2021 р.; розмір статутного капіталу 0,00 грн.; відкрито виконавчих проваджень: 5; анульоване свідоцтво ПДВ; систематичні повідомлення про наявність заборгованості по заробітній платі впродовж останніх 4 років; станом на дату подання позову у Відповідача відсутні штатні працівники; прострочена кредиторська заборгованість складає - 1 233 000,00 грн.; основні показники господарської діяльності Відповідача за останні три роки свідчать про нульові показники загального доходу та доходу від основних видів діяльності.

На думку Позивача, вказана інформація, що міститься у відкритих інформаційних джерелах, є достатнім підтвердженням того, що станом на день звернення до суду з заявою про забезпечення позову Відповідач не має і не матиме змоги задовольнити вимоги Позивача у розмірі суми позову інакше ніж за рахунок наявного у нього нерухомого майна, що зумовлює обґрунтованість накладання арешту на це майно.

Таким чином, вказаний захід забезпечить відсутність ризику, що під час розгляду справи, Відповідач штучним чином не зробить будь-яких реєстраційних дій з даним майном, що позбавило б його ризику виконувати рішення суду за рахунок цього об`єкту. Арешт на нерухоме майно Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", передбачає, що жодні реєстраційні дії, в тому числі внесення до статутного фонду нової юридичної особи, накладення нових обтяжень тощо, останнє до цього об`єкту не застосує.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено. З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили у справі № 904/8506/21 накладено арешт на нерухоме майно.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

До вказаної апеляційної скарги приєдналося Державне підприємство "Дніпропетровськавтотранссервіс", подавши відповідну заяву.

Відповідно до загальнодоступної інформації з офіційного сайту Фонду державного майна України та сайту Prozorro.sale, нерухоме майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, було виставлено на аукціон, наказом Фонду державного майна України від 27.07.2021 р. за № 1297 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 р. № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році ( із змінами )» та наказом Фонду державного майна України від 30.09.2021 р. за № 1731. Аукціон було призначено на 29.10.2021 р., який наказом Фонду державного майна України від 28.10.2021 р. за № 1946 було відмінено.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Фонду державного майна України та Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", представника міської ради на попередньому засіданні, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, заяві та запереченнях на них, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є судове рішення, ухвалене за результатами розгляду заяви Позивача про вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке було виставлено на аукціон, наказом Фонду державного майна України від 27.07.2021 р. за № 1297 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 р. № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році ( із змінами )».

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав Позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Відповідно до частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Разом із тим, за змістом ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У цій справі предметом позову є вимога про стягнення грошових коштів, і застосувавши заходи до забезпечення позову, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою наклав арешт на нерухоме майно яке було виставлено на аукціон, наказом Фонду державного майна України, що суперечить імперативним вимогам ч. 12 ст. 137 ГПК України.

За таких обставин Суд апеляційної інстанції вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства (ст. 136, ч. 12 ст. 137 ГПК України )

Отже, доводи заявників апеляційної скарги та заяви про приєднання, про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу знайшли своє підтвердження.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі

Фонду державного майна України та заяві Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" про приєднання до апеляційної скарги, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга та заява підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/20 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно: адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а, а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади: кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377 га, та належить Державному підприємству "Дніпропетровськавтотранссервіс".

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України та заяву Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" про приєднання до апеляційної скарги - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно: адміністративна будівля літ. А-9, а-1 загальною площею 3345,1 кв.м., ґанки літ. а, а (1), трансформаторна підстанція літ Б-1, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади: кадастровий номер № :02:393:0061, площею 0,1377 га, та належить Відповідачу - Державному підприємству "Дніпропетровськавтотранссервіс" відмовити .

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи № 904/8506/20 здійснити розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги Фонду державного майна України та заяви Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 р. у справі № 904/8506/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.02.2022 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна