УХВАЛА

м. Київ

21.02.2022Справа № 910/21157/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Холдинг Магнет»
прозахист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

не викликалися
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Холдинг Магнет» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на веб-сайті відповідача ОСОБА_1 була розміщена інформація щодо ТОВ «Трансматик», яка є негативною, недостовірною та такою, що наносить шкоду діловій репутації позивача, у зв`язку з чим останнім заявлені вимоги про визнання такої інформації недостовірною, зобов`язання відповідача спростувати інформацію та стягнути з відповідача компенсацію на відновлення репутації позивача у розмірі 150 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.02.2022.

07.02.2022 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про долучення документів, до якої додано примірник позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Зокрема, позивачами за вказаною позовною заявою визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансматик», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а предметом спору є стягнення з ТОВ «Медіа-Холдинг Магнет» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн., а також стягнення з ТОВ «Медіа-Холдинг Магнет» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи суд відзначає, що вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

В той же час, приписи Господарського процесуального кодексу України не передбачають можливості пред`явити новий позов в межах відкритого позовного провадження, за винятком зустрічної позовної заяви та позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору.

Фактично подана позовна заява ТОВ «Трансматик», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ТОВ «Медіа-Холдинг Магнет» про стягнення моральної шкоди є окремим позовом з відмінними від позову ТОВ «Трансматик» до ТОВ «Медіа-Холдинг Магнет» підставами та предметом.

Відтак, вказаний позов мав бути поданий ТОВ «Трансматик», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за загальними правилами подання позовних заяв до господарських судів, а не в межах вже відкритого позовного провадження.

Більш того, статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

В даному випадку, у позовній заяві ТОВ «Трансматик», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ТОВ «Медіа-Холдинг Магнет» позивачами є фізичні особи, які не є підприємцями, а предмет спору виник у зв`язку з завданнями ним моральної шкоди.

З огляду на викладене суд вважає, що подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а відповідно до ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Холдинг Магнет» про стягнення моральної шкоди та додані до неї матеріали повернути заявникам.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий