ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3217/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Фізичної особи-підприємця Ройко Анатолія Вікторовича

про стягнення 146 358,42 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Ройко Анатолія Вікторовича про стягнення 146 358,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконані зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 130 047,61 грн. заборгованості за кредитом та 16 310,81 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/3217/21 від 08.11.2021 позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишено без руху.

29.11.2021 та 30.11.2021 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2021.

Ухвалою суду від 06.12.2021 було відкрито провадження у справі № 911/3217/21. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07800, Київська обл., Бородянський р-н, смт. Бородянка, вул. Леніна, буд. 312.

Однак, зазначене поштове відправлення було повернуто поштовою установою до господарського суду із поміткою працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення поштового конверту, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.12.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З урахуванням того, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 14.02.2022 по 18.02.2022 включно перебувала на навчанні у школі суддів, тому повний текст рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.3 Статуту Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (в редакції 2021 року) протоколом Загальних зборів акціонерів № Зб-62 від 23.04.2021 прийнято рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

26.04.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ройко Анатолієм Вікторовичем (далі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № 011/2080/00554062 (далі - кредитний договір) відповідно до пункту 1.1 якого сторони узгодили, що кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) в формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 200 000,00 грн. (Двісті тисяч гривень 00 коп.) (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (далі - графік) та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до договору.

Під «невідновлюваною кредитною лінією» сторони розуміють форму видачі кредиту частинами (траншами), при якій після отримання позичальником повної суми кредитних коштів подальша видача кредитних коштів позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом протягом строку дії договору.

Відповідно до п. п. 1.2-1.3 кредитного договору, кінцевий термін надання кредиту - 26.06.2019 р. (останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з заявою про отримання траншу кредиту).

Кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 26.04.2022, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за договором).

Одночасно, 26.04.2019 року відповідачем було підписано Анкету-заяву вих. № 260419 на отримання кредитних коштів згідно кредитного договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019 в сумі 200 000,00 грн. на розвиток бізнесу, а саме: на інші потреби, пов`язаних з веденням господарської діяльності (у тому числі на придбання сировини та матеріалів, оплата товарів та послуг).

Згідно з п. 1.4 кредитного договору, кредит надається позичальнику на розвиток бізнесу, окрім витрат на придбання послуг, сировини, матеріалів, які будуть використані у виробництві продукції, внесків у статутного фонду позичальника. Благодійні внески, виплату дивідендів, надання/повернення фінансової допомоги, надання кредитів, погашення інших кредитів (до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування»).

Пунктами 2.1 та 2.2 кредитного договору сторони визначили, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки, а саме: - на період з 26.04.2019 р. по 26.06.2019 р. (включно) в розмірі 0,01% річних; - починаючи з 27.06.2019 р. в розмірі 28% річних, в т.ч. за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3 договору. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором.

За надання кредиту за договором, позичальник сплачує кредитору разову комісію в розмірі 0,99 відсотків віл ліміту, без ПДВ. Сума комісії підлягає сплаті одноразово у повному обсязі в день перерахування кредиту (першого траншу кредиту) на рахунок позичальника до надання позичальнику кредитних коштів.

Судом встановлено, що позивачем, 26.04.2019, на виконання умов кредитного договору, було перераховано відповідачу 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (копія наявна у матеріалах справи).

Згідно з п. п. 5.1, 5.2 та 5.3 кредитного договору, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором. Під поняттям «погашення заборгованості» сторони розуміють повернення позичальником кредитору суму кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені, штрафу та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені договором, в тому числі відшкодування витрат та збитків кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору.

Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором * (1 + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)* процентна ставка за місяць)/(1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1); сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)*кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу; сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного повернення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 26 числа (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у графіку, не є банківським днем, позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначеній у графіку.

При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком.

Згідно з пунктом 5.6 кредитного договору, підписанням договору позичальник надає право кредитору здійснювати договірне списання з рахунків позичальника (в т.ч. з рахунків його структурних підрозділів), зокрема, з поточного рахунку № НОМЕР_1 , код Банку 380805, АТ «Райффайзен Банк Аваль», який за текстом договору згадується як «Поточний рахунок», а також з рахунків, що будуть відкриті позичальнику у кредитора у майбутньому, будь-яких сум, належних до сплати позичальником за договору, в тому числі з метою повернення кредитом, сплати процентів, комісій, відшкодування витрат, сплати пені, штрафів та інших платежів, передбачених договором. Таке договірне списання може здійснюватися кредитором на підставі договору будь-яку кількість разів з дати настання строку виконання відповідного грошового зобов`язання (включно) до повного погашення заборгованості позичальника перед кредитором.

Пунктом 5.9 кредитного договору передбачено, що вимоги кредитора щодо погашення заборгованості позичальника за договором підлягають задоволенню у такій черговості: сплата пені, за неналежне виконання зобов`язань за договором; сплата прострочених нарахованих процентів; погашення простроченої основної заборгованості за кредитом; сплата штрафу за неналежне виконання зобов`язань за договором; сплата нарахованих процентів; погашення основної заборгованості за кредитом; сплата інших платежів, передбачених договором або договорами забезпечення. При цьому кредитор на власний розсуд має право направити грошові кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості, на погашення простроченої заборгованості за договором, у разі наявності. Позичальник надає кредитору право самостійно приймати рішення щодо встановлення іншої черговості погашення заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитом, штрафів та пені) за договором.

Одночасно, 26.04.2019 між позивачем та відповідачем було укладено Додаток № 1 до кредитного договору, яким сторони погодили Графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (копія наявна в матеріалах справи).

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 11.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 011/2080/00554062/001 до кредитного договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, відповідно до умов якої кінцевий термін погашення кредиту - 26.10.2022 р., або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі) (копія долучена до матеріалів справи).

Відповідно до умов п. п. 3.1-3.2 Додаткової угоди, станом на дату укладання додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за договором по сплаті суми кредиту становить 138 396,79 грн. (сто тридцять вісім тисяч триста дев`яносто шість гривень 79 копійок) (фактична заборгованість за сумою кредиту).

Станом на дату укладання додаткової угоди заборгованість позичальника за договором, строк оплати якої настав, складає 16 143,80 грн. (шістнадцять тисяч сто сорок три гривні 80 копійок) (заборгованість), у тому числі: 9 876,49 грн. - заборгованість за погашення суми кредиту; та 6 267,31 грн. - заборгованість за погашення процентів (заборгованість за процентами).

Додатковою угодою № 011/2080/00554062/001 від 11.09.2020 сторони також погодили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (Додаток № 1 до Додаткової угоди) (копія долучена до матеріалів справи).

Також, 11.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 011/2080/00554062/002 до кредитного договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, відповідно до якою сторони погодили викласти графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів у новій редакції, копія якої долучена до матеріалів справи.

Підпунктом 8.1.3 кредитного договору визначено, що у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані) кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладання додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька заходів, зокрема, вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за договором .

Відповідно до підпункту 8.2.1 кредитного договору, кредитор має право скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1 договору та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин, зокрема, у випадку порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем припинено виконання умов кредитного договору та не здійснено вчасного погашення кредитних коштів. Протилежного суду не доведено, доказів вчасного перерахування грошових коштів, у відповідності до графіків не подано.

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконував свої договірні зобов`язання позивач, керуючись п. п. 8.1 та 8.2 кредитного договору, звернувся до відповідача листом вих. 114-43/3-187846 від 16.08.2021 з вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, в якій повідомив відповідача про те, що станом на 04.08.2021 прострочена заборгованість перед банком складає: 27 429,69 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 15 412,95 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Так, керуючись умовами кредитного договору, Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування» банк вимагав відповідача протягом не більше 30 календарних днів з дати одержання вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені, а саме: 130 047,61 грн. заборгованості за кредитом, 16 310,81 грн. заборгованості за відсотками та пеня, розмір якої буде повідомлено банком при погашенні заборгованості. На підтвердження надіслання вказаної вимоги відповідачу, позивачем долучено до позовної заяви копію фіскального чеку «Укрпошта» від 17.08.2021 та списком згрупованих поштових відправлень від 17.08.2021 № 13846.

Проте, відповідач вимогу та свої зобов`язання щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 130 047,61 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 16 310,81 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, заборгованість відповідача станом на 04.08.2021 р. складає 146 358,42 грн. (копія розрахунку наявна в матеріалах справи).

Одночасно, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором в частині своєчасного погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами в строки, передбачені погодженим графіком. У зв`язку із цим, у відповідача за кредитним договором утворилася заборгованість в загальній сумі 146 358,42 грн.. Протилежного суду не доведено, доказів перерахування грошових коштів у розмірі та у строки, визначені кредитним договором або вимогою до суду не подано.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги кредитний договір № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, Додаткову угоду № 1, № 2 та додатки до нього, як належні підстави, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов висновку, що даний правочини за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було встановлено судом, та передбачено сторонами в п. 1.1 кредитного договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) в формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.) (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (далі - графік) та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, перерахувавши відповідачу 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (копія наявна у матеріалах справи).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалося вище та передбачено сторонами в п. 5.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 26 числа (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у графіку, не є банківським днем, позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначеній у графіку.

При простроченні погашення ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком.

Крім того, як було встановлено судом раніше, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 11.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 011/2080/00554062/001 до кредитного договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, відповідно до умов якої кінцевий термін погашення кредиту - 26.10.2022 р., або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі) (копія долучена до матеріалів справи).

Відповідно до умов п. п. 3.1-3.2 Додаткової угоди, станом на дату укладання додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за договором по сплаті суми кредиту становить 138 396,79 грн. (сто тридцять вісім тисяч триста дев`яносто шість гривень 79 копійок) (фактична заборгованість за сумою кредиту).

Станом на дату укладання додаткової угоди заборгованість позичальника за договором, строк оплати якої настав, складає 16 143,80 грн. (шістнадцять тисяч сто сорок три гривні 80 копійок) (заборгованість), у тому числі: 9 876,49 грн. - заборгованість за погашення суми кредиту; та 6 267,31 грн. - заборгованість за погашення процентів (заборгованість за процентами).

Додатковою угодою № 011/2080/00554062/001 від 11.09.2020 сторони також погодили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (Додаток № 1 до Додаткової угоди) (копія долучена до матеріалів справи).

Також, 11.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 011/2080/00554062/002 до кредитного договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, відповідно до якою сторони погодили викласти графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів у новій редакції, копія якої долучена до матеріалів справи.

З урахуванням визначеної сторонами чіткої дати виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення останнім кредитних коштів та процентів, а також, визначеної чіткої суми зобов`язання (відповідно до графіків, копії яких долучені до матеріалів справи), господарський суд встановив, що відповідачем порушено умови кредитного договору щодо здійснення ануїтетних платежів в строки та у розмірі, визначених сторонами.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням інформації, що міститься у розрахунку заборгованості по договору № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, щодо здійсненних платежів, господарський суд встановив, що відповідачем порушено умови кредитного договору. Протилежного суду не доведено, доказів перерахування грошових коштів у розмірі та у строки, визначені кредитними угодами до суду не подано.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як було встановлено судом та передбачено сторонами в підпункті 8.1.3 кредитного договору, що у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані) кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладання додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька заходів, зокрема, вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за договором .

Відповідно до підпункту 8.2.1 кредитного договору, кредитор має право скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1 договору та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин, зокрема, у випадку порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем припинено виконання умов кредитного договору та не здійснено вчасного погашення кредитних коштів. Протилежного суду не доведено, доказів вчасного перерахування грошових коштів, у відповідності до графіків не подано.

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконував свої договірні зобов`язання позивач, керуючись п. п. 8.1 та 8.2 кредитного договору, звернувся до відповідача з листом вих. № 114-43/3-187846 від 16.08.2021 з вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, в якій повідомив відповідача про те, що станом на 04.08.2021 прострочена заборгованість перед банком складає: 27 429,69 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 15 412,95 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Так, керуючись умовами кредитного договору, Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування» банк вимагав відповідача протягом не більше 30 календарних днів з дати одержання вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені, а саме: 130 047,61 грн. заборгованості за кредитом, 16 310,81 грн. заборгованості за відсотками та пеня, розмір якої буде повідомлено банком при погашенні заборгованості. На підтвердження надіслання вказаної вимоги відповідачу, позивачем долучено до позовної заяви копію фіскального чеку «Укрпошта» від 17.08.2021 та списком згрупованих поштових відправлень від 17.08.2021 № 13846.

Проте, відповідач вимогу та свої зобов`язання щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 130 047,61 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 16 310,81 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 011/2080/00554062 від 26.04.2019, заборгованість відповідача станом на 04.08.2021 р. складає 146 358,42 грн. (копія розрахунку наявна в матеріалах справи).

Одночасно, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором в частині своєчасного погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами в строки, передбачені погодженим графіком або виконання вимоги позивача вих. № 114-43/3-187846 від 16.08.2021 щодо повернення тіла кредиту в сумі 130 047,61 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 16 310,81 грн.

У зв`язку із цим, у відповідача за кредитним договором утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 146 358,42 грн.. Протилежного суду не доведено, доказів перерахування грошових коштів у розмірі та у строки, визначені кредитним договором або вимогою до суду не подано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 146 358,42 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн..

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ройко Анатолія Вікторовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, вул. Ушакова, буд. 9; ) 146 358,42 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 270,00 грн. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко