ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3036/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С.Граматик

за участю представників:

від позивача Кравченко Ю.В.,

від відповідача Уртаєв О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення штрафу в загальному розмірі 29000,48 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про:

- стягнення з відповідача до Державного бюджету України штрафу по п. 7.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. у розмірі 12000,48 грн. та штрафу по п. 7.6 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. у розмірі 17000,00 грн.;

- зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки;

- зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. в частині повернення на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, на даний час правонаступником якого є Регіональне відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, та Нерубайською сільською радою 18.07.2019 р. укладено договір купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Центр тестування мобільної техніки (ЄМК ДП Центр тестування мобільної техніки), що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 1 - шляхом викупу та вчинено його нотаріальне посвідчення 18.07.2019 р. за реєстровим № 690.

Крім того позивач вказує, що з врахуванням п. 3.2 договору, з огляду на повну сплату покупцем ціни продажу об`єкту приватизації, позивачем прийнято наказ від 07.08.2019 року № 10 Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації ЄМК ДП Центр тестування мобільної техніки, на підставі якого покупець зареєстрував за собою право власності на об`єкт приватизації, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 вересня 2019 року № 33142155.

Також позивач зазначає, що за умовами договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 на Нерубайську сільську раду покладено наступні обов`язки: сплатити ціну продажу об`єкта приватизації, не звільнювати працівників приватизованого підприємства, погасити борги із заробітної плати та перед бюджетом, сплатити послуги суб`єкта оціночної діяльності, а також у відповідності до п. 5.2.4 договору протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки, за п. 5.2.5 договору своєчасно письмово надавати продавцю за його запитами необхідні матеріали та інше.

Разом з тим позивач наголошує на тому, що згідно п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. покупець зобов`язувався Протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації (тобто з моменту державної реєстрації 04.09.2019 р. до 04.09.2020 р.) припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки, натомість згідно листа покупця від 19.11.2020 р. № 02-17-1343 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі дане підприємство перебуває у стані припинення, проводяться ряд заходів з боку контролюючих органів щодо здійснення перевірки ДП Центр тестування мобільної техніки на відповідність законодавству України, тобто Нерубайська сільрада підтверджує, що через 2 місяця після зазначеного строку - 04.09.2020 р. п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. не виконане, що в подальшому також відображено у акті позивача від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.

При цьому позивач вказує, що у відповідності до п.п. 3, 5 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 22.05.2019 р. № 484, Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 р. № 1327, наказу РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 19.10.2020 р. № 975 Про здійснення у IV кварталі 2020 року перевірки виконання умов договору купівлі-продажу 18.07.2019 р. № 690, позивач отримав повноваження на проведення перевірки виконання договору купівлі-продажу об`єкту державної власності - ЄМК ДП Центр тестування мобільної техніки в період з 23.11.2020 р. по 23.12.2020 р., за результатами якої позивачем складено акт від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20, де зафіксовано невиконання умов п.п. 5.2.4. розділу 5 договору від 18.07.2019 р. та нараховані штрафні санкції, передбачені п.п. 7.5 розділу 7 цього договору. Поряд із цим у позові позивач навів розрахунок штрафу: 6000240 грн. х 0,2% = 12000,48 грн.

За твердженням позивача, ним на адресу відповідача було направлено лист від 04.01.2021 р. № 05-08-00003 із доданими до нього двома примірниками акту перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20 для підписання та повернення органу приватизації, копією рахунку № 2/ІV від 30.12.2020 р. для сплати штрафних санкцій у розмірі 12000,48 грн. та довідкою-розрахунком штрафу. Проте, як зазначає позивач, у встановлений термін штрафні санкції не були сплачені, підписаний примірник акту перевірки на адресу позивача не повернуто.

Як вказує позивач, у відповідь на його претензію від 25.02.2021 р. за № 05-08-00824 відповідач листом від 30.03.2021 р. № 02-17-470 повідомив, що особа, зазначена в акті перевірки від 30.12.2020 р., на час складання вказаного акту була померлою, що стало підставою для коригування позивачем зазначеного акту перевірки та надсилання відкоригованого акту відповідачу за листом від 15.05.2021 р. № 05-08-01751. Поряд із цим позивач зауважує, що в подальшому також наголошував відповідачу на необхідності підписання акту перевірки та сплати штрафу, підтвердженням чого слугує його лист від 20.05.2021 р. № 05-08-02367, водночас належного реагування (у вигляді виконання вимог) відповідачем здійснено не було.

До того ж позивач вбачає наявними у нього підстави через неподання відповідачем доказів припинення ДП Центр тестування мобільної техніки та підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. для нарахування до стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 7.6 договору купівлі-продажу 18.07.2019 р., що за розрахунком позивача складає 17000 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.10.2021 р. позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3036/21, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 01 листопада 2021 р.

01.11.2021 р. від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, вказуючи на наступне. Так, в обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що внаслідок проведення перших місцевих виборів 25.10.2020 р., враховуючи положення Закону України від 16.04.2020 р. № 562 Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад, день відкриття першої сесії сільської, селищної, міської ради, обраної на перших місцевих виборах 25.10.2020 р., є останнім днем здійснення повноважень попередніми сільськими, селищними та міськими радами, їхніми головами, секретарями та з цього пленарного засідання новообрані ради отримали нові повноваження на новій адміністративно-територіальній основі. При цьому відповідач зауважує, що постановою Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17.07.2020 р. № 807-ІХ, яка набула чинності з 19.07.2020 р., в Одеській області утворено Одеський район (з адміністративним центром у місті Одеса) у складі, зокрема, території Нерубайської сільської територіальної громади, що утворена 25.10.2020 р. в результаті об`єднання Нерубайської та Холоднобалківської сільських рад з адміністративним центром в село Нерубайське. З огляду на викладене, відповідач вважає, що при укладанні договору від 18.07.2019 р. покупцем була Нерубайська сільська рада Біляївського району, але з проведенням першої сесії сільської ради, обраної на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, повноваження попередньої Нерубайської сільської ради припинилися, створено нову Нерубайську територіальну громаду, яка не відповідає за попередні зобов`язання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Поряд із цим відповідач вказує, що згідно з рішенням Нерубайської сільської ради від 11.12.2020 року № 02-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 42 та ч. 3 ст. 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 9 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, ч. 12 ст. 85 Закону України Про місцеві вибори, ст.ст. 10, 11, 14, 15 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, затверджено початок повноважень нового Нерубайського сільського голови - Мишаглі Олега Григоровича, який є головною посадовою особою територіальної громади та, вступивши 11.12.2020 року на посаду Нерубайського сільського голови, докладає значних зусиль для виконання умов договору від 18.07.2019 р., зокрема, вживає заходи щодо припинення Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки. Також відповідач стверджує, що перехідний період, пов`язаний з місцевими виборами 25.10.2020 р., зокрема виборчий процес, встановлення результатів виборів, вплинули на строки припинення вищезазначеного підприємства.

За твердженням відповідача, Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки перебуває в стані припинення з 03.12.2019 р. та з боку контролюючих органів проводяться ряд заходів щодо здійснення перевірки Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки, зокрема, 16.09.2020 р. ГУ ДПС в Одеській області видало акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки за № 153/15-32-05-02/23860359 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Державним підприємством Центр тестування мобільної техніки за період з 01.01.2017 р. по 02.09.2020 р.

При цьому відповідач зауважує, що заявлення кредиторами своїх вимог до ДП Центр тестування мобільної техніки, перевірки зі сторони органів влади, стягнення дебіторської та кредиторської заборгованості, погашення заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства впливає на строки проведення ліквідації вказаного підприємства. З огляду на викладене, відповідач заперечує проти порушення ним п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р., оскільки рішення про припинення Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки було прийнято 03.12.2019 року, тобто протягом 1-річного терміну з дати укладання договору від 18.07.2019 р., з врахуванням чого відповідач вбачає відсутніми підстави для нарахування штрафних санкцій відповідно до п. 7.5 вказаного договору.

Також відповідач вказує, що листом № 02-17-721 від 12.05.2021 року повідомив позивача, що до акту перевірки від 30.12.2020 р. не додано документів, що посвідчують правосуб`єктність Ніколаєва А.В. на проведення перевірки виконання умов договору від 18.07.2019 р., однак, як наголошує відповідач, позивач таких документів не надав, як і не надав на прохання відповідача узгодження з Державною Казначейською службою України процедури двосторонньої реституції. Звідси, відповідач вважає, що у нього відсутні правові підстави для сплати штрафних санкцій відповідно до п. 7.6 договору від 18.07.2019 р. та повернення підписаного акту перевірки № 2/ІV-20 від 30.12.2020 р.

Крім того, 01.11.2021 р. від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою адвоката на коронавірус COVID-19.

В підготовче засідання, призначене на 01.11.2021 р., представник відповідача не з`явився.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.11.2021 р. підготовче засідання відкладено на 22 листопада 2021 р.

22.11.2021 р. позивачем подано до господарського суду відповідь на відзив. Так, позивач стверджує, що на підставі п. 4 ст. 6-1 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сформована територіальна громада - Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.

При цьому позивач наголошує на тому, що право власності у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки було зареєстровано 04.09.2019 р., тобто строк виконання п. 5.2.4 сплив 03.09.2020 року, тоді як на теперішній час минуло два роки і навіть більше після переходу до Нерубайської сільської раді права власності на майно, тому вважає правомірними підстави для застосування штрафних санкцій до відповідача.

Також позивач вказав, що згідно пункту 7 розділу II Порядку до акту перевірки виконання умов договорів купівлі-продажу додаються документи (завірені копії), які підтверджують стан виконання умов договору, та вказані документи наявні у відповідача. Також позивач вказує, що перевірка виконання умов договору від 18.07.2019 р. № 690 здійснена представником Регіонального відділення на підставі наказу Регіонального відділення від 19.10.2020 р. № 975 та зведеного щоквартального графіку перевірок виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації на IV квартал 2020 року, який затверджений Головою Фонду державного майна України 30.09.2020 р. Так, позивач вважає, що підтвердження повноважень на проведення перевірки та підписання акту не передбачено ані Порядком здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, ані умовами договору від 18.07.2019 р. № 690.

Також 22.11.2021 р. від позивача до господарського суду надійшло клопотання про заміну відповідача на належного відповідача Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області.

Представник відповідача під час підготовчого зсідання 22.11.2021 р. проти заявленого позивачем клопотання про заміну відповідача на належного відповідача Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області не заперечував.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 22 листопада 2021 року було протокольно оголошено перерву до 09 грудня 2021 року о 12 год. 00 хв. згідно ч. 5 ст. 183 ГПК України. При цьому, ухвалою господарського суду Одеської області від 22.11.2021 р. замінено у справі первісного відповідача - Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області на належного Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області.

09.12.2021 р. від представника відповідача на електронну адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, де, крім раніше викладеного у відзиві, відповідач зазначає наступне. Засновником ДП Центр тестування мобільної техніки є позивач, а першим етапом реорганізації або припинення (ліквідації) підприємства є рішення учасників (засновників) про реорганізацію чи припинення підприємства. Відповідач зазначає, що не може виконати обов`язок щодо припинення ДП Центр тестування мобільної техніки, так як не є учасником чи засновником вищезазначеного підприємства, а позивачем не вжито заходів щодо державної реєстрації внесення змін до переліку учасників (засновників) підприємства після укладення між позивачем та відповідачем договору від 18.07.2019 р. для того, щоб відповідач був у переліку учасників (засновників) Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки. Крім того, відповідач вказує, що акт від 30.12.2020 р. та повернення його підписаним з боку відповідача не включено до переліку, що зазначений в п.п. 5.2.5 договору від 18.07.2019 р. Відповідач стверджує, що за запитом позивача надавав всі необхідні відомості, інформацію та документи.

Розгляд справи у підготовчому засіданні 09.12.2021 р. о 12 год. 00 хв. не відбувся у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області спільно з ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2021 р. строк підготовчого провадження у справі № 916/3036/21 продовжено на тридцять днів та підготовче засідання у справі призначено на 20 грудня 2021 р.

10.12.2021 р. від позивача до господарського суду надійшли заперечення проти клопотання про витребування доказів.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 20 грудня 2021 року було протокольно оголошено перерву до 11 січня 2022 року об 11 год. 30 хв. згідно ч. 5 ст. 183 ГПК України.

20.12.2021 р. позивачем подано до господарського суду заперечення проти клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.01.2022 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3036/21 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 25 січня 2022 р. о 12 год. 00 хв. (з урахуванням виправлень, внесених ухвалою суду від 24.01.2022 р.), при цьому явку учасників справи у судове засідання визнано обов`язковою.

У судовому засіданні господарського суду 25 січня 2022 р. по справі № 916/3036/21 було протокольно оголошено перерву до 01 лютого 2022 року о 12 год. 30 хв., про що під розписку повідомлено представників позивача та відповідача.

Між тим розгляд справи у судовому засіданні 01.02.2022 р. о 12 год. 30 хв. не відбувся у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області спільно з ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.02.2022 р. розгляд справи призначено в засіданні суду на 10 лютого 2022 р.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 10.02.2022 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, натомість представник відповідача просив суд не задовольняти позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

18 липня 2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (продавець) та Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області (покупець) було укладено договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу, відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Центр тестування мобільної техніки, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вулиця Зелена, будинок 1 (один), (далі - об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати умови, що визначені у цьому договорі. Об`єкт приватизації включає в себе всі його активи і пасиви згідно з інвентаризаційними описами, матеріалами інвентаризації, за результатами якої складений зведений акт інвентаризації майна станом на 31.10.2018 р., затверджений начальником Регіонального відділення 08.11.2018 р.

Згідно п. 1.6 договору зазначений у цьому договорі об`єкт приватизації продано з урахуванням ПДВ за 6000240,00 грн.

Положеннями п. 3.1 договору визначено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації разом з неустойкою (у разі її нарахування).

В п. 3.2 договору передбачено, що приватизація об`єкта приватизації вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації, що оформлюється наказом державного органу приватизації

Право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону (п. 3.3 договору від 18.07.2019 р.).

Умовами п. 4.1 договору визначено, що кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї договором, сприяти іншій стороні у виконанні її обов`язків і має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов`язків.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що сторона, яка порушила взяті відповідно до договору зобов`язання, повинна усунути ці порушення.

Відповідно до п. 4.4 договору продавець має право вимагати, а покупець зобов`язаний надавати інформацію та документи, необхідні для перевірки стану виконання покупцем зобов`язань, визначених договором, відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 4.5 договору після придбання об`єкту приватизації покупець є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов цього договору та законодавства України.

Положеннями п. 5.1 договору визначено, що покупець зобов`язується у встановлений договором строк сплатити ціну продажу об`єкта приватизації.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що покупець зобов`язується виконати умови продажу об`єкта приватизації, а саме: не звільнювати працівників приватизованого підприємства, крім випадків звільнення працівників з власної ініціативи, протягом 6 (шести) місяців з дня переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації (п.п. 5.2.1); погасити протягом 6 (шести) місяців від дати переходу права власності борги із заробітної плати та перед бюджетом, прострочену кредиторську заборгованість у розмірі, що складеться на дату переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості) (п.п. 5.2.2); протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки (, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України (п.п. 5.2.4); своєчасно письмово надавати продавцю за його запитами необхідні матеріали, відомості, інформацію, документи, допускати працівників Регіонального відділення на об`єкт приватизації, не протидіяти, не перешкоджати проведенню ними перевірки дотримання умов договору тощо відповідно до Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 р. № 1327.

Продавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати контроль за виконанням зобов`язань та умов договору до моменту повного їх виконання (п. 6.1 договору).

Умовами п. 7.5 договору визначено, що у разі невиконання покупцем умов та термінів, визначених підпунктом 5.2.4 договору, покупець сплачує штраф у розмірі 0,2% від ціни продажу об`єкта приватизації.

В п. 7.6 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов, визначених підпунктом 5.2.5 цього договору, на покупця накладається штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний встановлений факт, який стягується з винної особи за рішенням суду та перераховується до Державного бюджету України.

Згідно п.п. 14.1, 14.2 договору останній підлягає нотаріальному посвідченню. Договір набирає чинності з моменту його підписання.

Вказаний договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 690.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про приватизацію, зокрема, Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), а також нормами Цивільного кодексу України (зокрема 54 Глава) та Господарського кодексу України.

Так, предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу, а також зобов`язання відповідача виконати обов`язки за таким договором купівлі-продажу від 18.07.2019 р.

Відповідно до частини 1статті 13 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом: продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні; викупу об`єктів приватизації.

Об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах (частина 1 статті 15 Закону України Закону України Про приватизацію державного і комунального майна).

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України Закону України Про приватизацію державного і комунального майна визначено, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації. Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", цього Закону, інших актів законодавства. Державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють, зокрема, такі основні повноваження: продають майно, що перебуває у державній власності, у процесі його приватизації, а також акції (частки), що належать державі у майні господарських товариств; контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Статтею 26 Закону України Про приватизацію державного та комунального майна передбачено порядок оформлення угод приватизації. Так, під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо: збереження основних видів діяльності підприємства; технічного переозброєння, модернізації виробництва (сума інвестицій) та енергомодернізації об`єкта; виконання встановлених мобілізаційних завдань; погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства; забезпечення соціальних гарантій працівникам згідно з вимогами трудового законодавства; вимог та додаткових обмежень природоохоронного законодавства щодо користування об`єктом; оплати послуг юридичних та фізичних осіб (у разі їх залучення), пов`язаних із виконанням заходів з приватизації об`єктів державної власності, зокрема: проведення обов`язкового екологічного аудиту у випадках, передбачених законодавством; надання послуг радника у випадках, передбачених цим Законом; проведення оцінки майна в процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом.

З моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України Закону України Про приватизацію державного і комунального майна контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Фонд державного майна України наказом № 1327 від 18.10.2018 року затвердив Порядок здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації (далі Порядок). При здійсненні контролю за виконанням умов договорів Фонд керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Фонду державного майна України, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку контроль за виконанням умов договору здійснює орган приватизації, який уклав такий договір. Функції контролю можуть бути передані іншому органу приватизації на підставі укладення тристороннього договору між органом приватизації, який уклав договір купівлі-продажу, органом приватизації, який здійснюватиме контроль у подальшому, та власником об`єкта приватизації.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом проведення перевірки, опрацювання документів, складання акта за результатами проведення перевірки.

За результатами перевірки складається акт поточної або підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу (далі - акт) за формою, затвердженою цим наказом.

Складений за результатами перевірки Акт підписують представник органу приватизації, власник або уповноважена ним особа та керівник господарського товариства, якщо об`єктом приватизації за договором є акції (частки) (пункт 8 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Порядку якщо під час перевірки виконання умов договору представником органу приватизації встановлено, що умови договору виконано у повному обсязі, складається акт підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу за формою, наведеною в додатку 2 або 4 до цього Порядку.

Підсумковий Акт складається за результатами проведення документарної/виїзної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій (часток), об`єкта приватизації після опрацювання документів щодо стану виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від власників цих об`єктів та/або від компетентних органів на запит органів приватизації.

У разі незгоди власника або керівника підприємства з висновками, викладеними в Акті представниками органу приватизації, можуть оскаржити їх встановленому законодавством порядку (пункт 13 розділу ІІ Порядку).

Пунктами 1-3 розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі порушення власником об`єкта приватизації умов договору орган приватизації здійснює заходи з досудового врегулювання спору відповідно до вимог чинного законодавства та договору.

Відповідно до п. 3 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 22.05.2019 р. № 484, завданням регіонального відділення є реалізація повноважень Фонду, зокрема державної політики у сфері приватизації.

Згідно п. 5 Положення у сфері приватизації державного майна Регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань та в межах повноважень, делегованих Фондом: приймає рішення про припинення юридичної особи у процесі приватизації; приймає рішення про приватизацію державного майна; здійснює продаж державного майна у процесі його приватизації здійснює контроль за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Відповідно до Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 р. № 1327, Регіональним відділенням був прийнятий наказ від 19.10.2020 р. № 975 Про здійснення у IV кварталі 2020 року перевірки виконання умов договору купівлі-продажу 18.07.2019 р. № 690.

Таким чином, перевірку виконання умов договору купівлі-продажу 18.07.2019 р. № 690 позивачем виконано із дотриманням вимог чинного законодавства.

Поряд із цим, не заслуговують на увагу суду твердження відповідача щодо обов`язку подання позивачем до акту перевірки від 30.12.2020 р. документів, що посвідчують повноваження Ніколаєва А.В. на проведення перевірки виконання умов договору від 18.07.2019 р., оскільки Порядком здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 р. № 1327, додання до акту перевірки таких документів не передбачено. До того ж, позивачем в межах перевірки надсилався письмовий запит на отримання інформації та документів, який був підписаний в.о. начальника РВ ФДМУ по Одеській області, тому потреба відповідача у наданні додаткових повноважень представника фонду Ніколаєва А.В. є необґрунтованою з огляду на те, що на здійснення перевірки його уповноважено наказом Фонду від 19.10.2020 р. № 975.

Так, відповідно до наказу РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях № 975 від 19.10.2020 р. Про здійснення у IV кварталі 2020 року перевірки виконання умов договору купівлі-продажу 18.07.2019 р. № 690 вирішено здійснити перевірку виконання умов договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 об`єкта державної власності єдиний майновий комплекс Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки (разом із земельною ділянкою) за адресою: Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 1. Покупець: Нерубайська сільська рада; представник органу приватизації:Головний спеціаліст відділу приватизації, управління корпоративними правами та контролю договорів купівлі-продажу - Ніколаєв А.В.; період проведення перевірки: з 23.11.2020 р. по 23.12.2020 р.; за результатами перевірки укласти відповідний акт за встановленою формою.

Наразі судом встановлено, що під час проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. було виявлено, що покупцем виконано не всі умови цього договору, що зафіксовано в акті № 2/ІV-20 від 30.12.2020 р. поточної перевірки виконанням умов договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки. Так, органом приватизації під час перевірки встановлено, наступні порушення покупцем умов договору:

- протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації (тобто до 04.09.2020 р.) припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки. Згідно листа покупця від 19.11.2020 р. № 02-17-1343 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі дане підприємство перебуває у стані припинення, проводяться ряд заходів з боку контролюючих органів щодо здійснення перевірки ДП Центр тестування мобільної техніки на відповідність законодавству України.

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. щодо виконання зобов`язань, передбачених п.п. 5.2.4 та 5.2.6 п. 5.2, а саме нездійснення заходів стосовно припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки та стосовно повернення на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.

Як вбачається із матеріалів справи, на запит позивача № 05-08-04688 від 20.10.2020 р. щодо надання документів в межах перевірки виконання договору від 18.07.2019 р. відповідач листом № 02-17-1343 від 19.11.2020 р. надав інформацію та докази, що були запитані позивачем та наявні у відповідача.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що позивачем була направлена на адресу відповідача претензія від 25.02.2021 р. вих. № 05-08-00824, в якій Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях зазначало про необхідність надання відповідачем доказів, які підтверджують сплату штрафних санкцій, а також повернення підписного примірнику акту. Так, на вказану претензію Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області була надана відповідь від 30.03.2021 р. за вих. № 02-17-470, в якій останній вказав, що на вказану в акті дату 30.12.2020 р. ОСОБА_1 вже не було в живих та з 11.12.2020 р. посаду Нерубайського сільського голови займає Мишаглі О.Г., з огляду на що відповідач просив привести акт у відповідність до зазначених обставин. Разом з тим з огляду на зазначені обставини, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях листом від 15.04.2021 р. за вих. № 05-08-01751 направлено на адресу відповідача скорегований акт поточної перевірки виконання умов договору від 18.07.2019 р. № 690. При цьому листом від 12.05.2021 р. за вих. № 02-17-721 Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області була надана відповідь на лист відповідача від 15.04.2021 р., в якому повідомлено, що наданий позивачем акт не містить жодних доданих матеріалів, жодних додатків на адресу сільської ради не надходило, при цьому відповідач зазначив про відсутність доказів, які би посвідчували правосуб`єктність Ніколаєва А.В. на проведення такої перевірки та підписання документу.

З огляду на викладене господарським судом встановлено, що відповідачем своєчасно надавалися письмові відповіді на запити Регіонально відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, з огляду на що твердження позивача про інше не заслуговують на увагу. Таким чином, підстави для нарахування відповідно до п. 7.6 договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. штрафу відсутні.

Разом з тим господарський суд зазначає, що пункт 5.2.5 договору від 18.07.2019 р. не містить обов`язку відповідача підписувати акт перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р., на що доречно у відзиві вказав відповідач.

З огляду на викладене, вказані обставини свідчать про відсутність порушення з боку відповідача умов п. 5.2.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р., що виключає можливість застосування до останнього штрафу, передбаченого п. 7.6 договору.

Також, оскільки відсутній передбачений п. 5.2.5 договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. обов`язок відповідача повертати на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписаний акт перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20, є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню, позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.5 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. в частині повернення на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписаного акту перевірки від 30.12.2020 р. № 2/ІV-20.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до умов п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. відповідач зобов`язався протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки. За умовами цього ж пункту договору вказана юридична особа має бути припинена відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно зі статтею 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна).

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Так, покупець - Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області за умовами договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. придбала об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Центр тестування мобільної техніки з усіма його активами та пасивами (п. 1.1 договору).

За умовами пункту 5.2.4 договору відповідач як покупець зобов`язався протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки (Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2019 р. № 180328482 вбачається, що 04.09.2019 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим О.А. зареєстровано за територіальною громадою села Нерубайське в особі Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - виробничі будівлі (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 210), що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 1 (номер запису про право власності 33142155).

Таким чином, відповідач Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області зобов`язана була протягом 1 року після переходу права власності на об`єкт приватизації, а саме з 04.09.2021 р. припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки.

Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Положеннями ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу об`єкта приватизації не було припинено відповідно до законодавства; Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки перебуває в стані припинення (03.12.2019, 5001487, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Отже, належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

У той же час, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 909/327/18).

Наразі господарський суд зауважує, що станом на дату постановлення рішення по даній справі сторони не подали до суду доказів виконання відповідачем п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р. у повному обсязі. З врахуванням викладеного, строк, встановлений для виконання відповідачем обов`язку щодо припинення юридичної особи - ДП Центр тестування мобільної техніки сплив 04.09.2020 р., водночас зобов`язання залишається невиконаним. Враховуючи викладене, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки.

Поряд із цим слід відзначити, що відповідно до пп. 4 п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: 4) сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Таким чином, аналіз наведених положень закону вказує на те, що Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Як підтверджують подані відповідачем акт ГУ ДПС в Одеській області № 153/15-32-05-02/23860359 від 16.09.2020 р., акт ГУ ПФУ в Одеській області № 774 від 09.09.2020 р. відносно ДП Центр тестування мобільної техніки провадились перевірки контролюючими органами, що мало імовірний вплив на строк проведення ліквідаційної процедури підприємства.

При цьому п.п. 5.2.1, 5.2.2 договору одночасно із цим зобов`язують відповідача не звільнювати працівників приватизованого підприємства, крім випадків звільнення працівників з власної ініціативи, протягом 6 (шести) місяців з дня переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації; погасити протягом 6 (шести) місяців від дати переходу права власності борги із заробітної плати та перед бюджетом, прострочену кредиторську заборгованість у розмірі, що складеться на дату переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості). Тобто, половину строку, відведеного для припинення підприємства, відповідач мав виконувати обов`язки щодо збереження працевлаштування працівників підприємства та погашення його боргів, при цьому відповідачем були в повному обсязі виконані такі зобов`язання, сплачено на рахунок ДП Центр тестування мобільної техніки кошти для виплати заборгованості по заробітній платі у розмірі 665497,42 грн. Наразі про виконання всіх зобов`язань за договором, окрім його п. 5.2.4, свідчить також й акт № 2/ІV-20 від 30.12.2020 р.

Крім того, ліквідація підприємства має здійснюватися у відповідності до чинного законодавства із дотриманням визначених процедур та потребує певного часу.

Таким чином, суд вважає, що несвоєчасне виконання обов`язку, що покладений на покупця умовами п. 5.2.4 договору від 18.07.2019 р., а саме затримка з припинення підприємства, викликана об`єктивними обставинами, з огляду на що суд доходить висновку, що покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого п. 7.5 вказаного договору, є необґрунтованим.

Разом з тим господарський суд наголошує, що відповідач зобов`язаний виконувати передбачені спірним договором купівлі-продажу об`єкту державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. зобов`язання належним чином та в повному обсязі, при цьому звільнення від сплати штрафу, визначеного п. 7.5 договору, не свідчить про відсутність підстав для виконання п. 5.2.4 такого договору.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Як ефективний необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.

Зазначений спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором.

З огляду на викладене, враховуючи положення законодавства та умови спірного договору (пункт 5.2.4), згідно з яким, передбачено, що покупець зобов`язується протягом 1 (одного) року після переходу права власності на об`єкт приватизації припинити юридичну особу - Державне підприємство Центр тестування мобільної техніки (, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, 3) відповідно до вимог чинного законодавства України, приймаючи до уваги невиконання відповідачем протягом більше одного року обов`язку, передбаченого вказаним п. 5.2.4 спірного договору, а також те, що обраний позивачем у спірних зобов`язально-правових відносинах спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, є тим належним та ефективним (у розумінні положень статті 13 Конвенції) способом захисту порушеного права позивача, який забезпечує реальне поновлення його порушених прав.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 р. по справі № 910/9167/19.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях частково обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення штрафу в загальному розмірі 29000,48 грн. та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Зобов`язати Нерубайську сільську раду Одеського району Одеської області (67661, Одеська область, Одеський район, с. Нерубайське, пл. Партизан, буд. 4; ) виконати обов`язки за п. 5.2.4 договору купівлі-продажу від 18.07.2019 р. № 690 в частині припинення юридичної особи - Державного підприємства Центр тестування мобільної техніки.

3. СТЯГНУТИ з Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області (67661, Одеська область, Одеський район, с. Нерубайське, пл. Партизан, буд. 4; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн. 00 коп.

4. В задоволенні решти частини вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18 лютого 2022 р.

Суддя В.С. Петров