ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 Справа № 908/3285/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

за участю представників:

від позивача: Анісова О.І., ордер серії ДП №1223/006 від 01.09.2020, адвокат

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/3285/20 (суддя Смірнов О.Г.; рішення ухвалене о 14:30 год. у місті Запоріжжя, повне рішення складено 20.09.2021)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ", смт.Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до відповідача: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м.Запоріжжя в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", Запорізька область, м.Енергодар

про стягнення 1096468,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 23.11.2020 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення основної заборгованості з оплати вартості наданих послуг в розмірі 978810,00 грн., пені в сумі 43003,46 грн., штрафу в розмірі 57109,50 грн., трьох процентів річних в сумі 10750,86 грн., інфляційних витрат в сумі 6794,68 грн. за договором на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020, що разом складає 1096468,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті за надані послуги.

Рішенням Господарського суду від 31.08.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" заборгованість в сумі 978810 грн. 00 коп., три проценти річних в сумі 4974 грн. 28 коп., інфляційні витрати в сумі 6794 грн. 68 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 14858 грн. 69 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, АТ "ДТЕК Дніпроенерго" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/3285/20 скасувати у частині задоволення вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які фактично не були доведені належними способами доказування.

ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" (відповідач) у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що вважає доводи апеляційної скарги відповідача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, а апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/3285/20, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 14.12.2021 о 14:00 год.

12.11.2021 на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" на апеляційну скаргу АТ "ДТЕК Дніпроенерго".

У судове засідання призначене на 14.12.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача (апелянта) не з`явився.

Судом встановлено, що 13.12.2021 на електронну адресу суд від представника АТ "ДТЕК Дніпроенерго" адвоката Ліневич Л.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Представник апелянта повідомляє суду, що не зможе прийняти участь у призначеному судовому засіданні у цій справі, оскільки буде приймати участь у справі №910/18639/21, яка слухається 14.12.2021 у господарському суді м. Києва. Судом повідомлено сторін, що при розгляді вказаної справи у Господарському суді міста Києва відсутня технічна можливість забезпечення учасниками справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Зважаючи на розмір заявлених позовних вимог та складність справи №908/3285/20 представник відповідача просить суд задовольнити клопотання та відкласти розгляд даної справи для надання можливості представнику скористатись своїм право безпосередньої участі під час розгляду справи для надання пояснень.

Колегія суддів визнала поважними викладені в клопотанні представника відповідача обставини та вважала за необхідне відкласти розгляд справи в межах строку встановленого Господарським процесуальним кодексом України в судовому засіданні на 18.01.2022 о 14:00 год.

В судове засідання 18.01.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. Представник позивача надала суду усні пояснення, в яких заперечувала на задоволення апеляційної скарги відповідача з підстав, зазначених у відзиві.

За результатом розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 18.01.2022 судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Як правильно встановив суд першої інстанції, що знайшло підтвердження в матеріалах справи під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ", далі Виконавець (позивач), та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго", далі Замовник (відповідач), був укладений Договір від 18.03.2020 на надання послуг №01-18-20, далі Договір, відповідно до п. 1.1., 1.2. якого (в первісній редакції) Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з організації щоденного гарячого комплексного харчування (сніданок, обід, вечеря) вартістю 175 грн., крім того ПДВ - 35 грн., разом з ПДВ 210,00 грн. на 1 (одну) людину у період з 21.03.2020 року по 03.04.2020 року в кількості 311 чоловік у відповідності із затвердженим меню (Додаток №1). Загальна вартість наданих послуг за Договором складає 761950,00 грн., крім того ПДВ - 152390,00 грн., разом з ПДВ 914340,00 грн.

До вказаного Договору між сторонами була укладена та підписана додаткова угода №1 від 04.04.2020, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти пункти 1.1., 1.2., 1.3. Договору в новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 1.3. Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 04.04.2020) в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з організації щоденного комплексного харчування (сніданок, обід, вечеря) вартістю 175 грн., крім того ПДВ - 35 грн., разом з ПДВ 210,00 грн. на 1 (одну) людину у період з 04.04.2020 по 24.04.2020 в кількості 259 чоловік у відповідності із затвердженим меню (Додаток №1). За згодою сторін, кількість людей, які харчуються в день може бути змінена. Замовник зобов`язаний повідомити про кількість людей, що харчуються мінімум за 12 годин до відкриття лінії роздачі. Орієнтовна вартість наданих послуг за Договором складає 951825,00 грн., крім того ПДВ - 190365,00 грн., разом з ПДВ 1142190,00 грн. Замовник здійснює розрахунок за надані послуги протягом 7 (семи) календарних днів від дати підписання сторонами акта прийому-здачі послуг на підставі рахунка, пред`явленого Виконавцем до оплати. Підписання акта приймання-здачі послуг здійснюється за фактом наданих послуг, кожний понеділок: 13.04.2020, 20.04.2020, 27.04.2020. Остаточний розрахунок за надані послуги не пізніше 04 травня 2020 року.

Умовами пункту 3.2. Договору (в первісній редакції) сторони визначили, що за результатами надання послуг Виконавець надає Замовнику 2 (два) примірника акта приймання-здачі послуг для підписання. Замовник, в свою чергу, зобов`язаний підписати акти приймання-здачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх отримання, або в такий же термін висловити свої зауваження (заперечення) в письмовому вигляді. Послуги вважаються наданими Виконавцем належним чином з моменту підписання Замовником акта приймання-здачі наданих послуг, який був попередньо підготовлений та наданий Виконавцем.

Згідно із пунктами 7.1., 7.2. Договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобов`язань. Даний договір, додаткові угоди або будь-які додатки до нього набирають чинності з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаткою відповідної сторони.

Умовами пункту 7.9. Договору сторони визначили, що факсимільні та електронні копії Договору та інших документів, які відносяться до даного Договору, мають ту же юридичну силу, що і оригінали до моменту отримання сторонами останніх. Надання оригіналів згодом є обов`язковим. Сторони домовились обмінюватися оригіналами документів, переданих факсом або електронною поштою в письмовому виді, шляхом відправлення оригіналів поштою або кур`єром протягом 15 календарних днів з дня їх підписання.

Позивач в позові вказує, що в подальшому сторони шляхом обміну листами погодили наступне продовження періоду надання замовнику виконавцем послуг із організації харчування працівників замовника.

В матеріалах справи міститься лист АТ "ДТЕК Дніпроенерго" "Про продовження особливого режиму роботи" № 01/207 від 22.04.2020, в якому відповідач зазначив, що: "У зв`язку з продовженням терміну дії карантину до 11.05.2020 року, з метою попередження поширення короновірусної інфекції (СОVID-19), на ДТЕК Запорізька ТЕС, ДТЕК Криворізька ТЕС та ДТЕК Придніпровська ТЕС АТ "ТЕК Дніпроенерго" продовжена до 11.05.2020 р. дія особливого режиму роботи, що включає закритий (ізольований) режим роботи працівників на території ТЕС під час дії карантину. Під закритим (ізольованим) режимом роботи ТЕС розуміється цілодобове перебування працівників на території підприємства задля виключення будь-яких фізичних контактів з особами та об`єктами, що знаходяться за межами території ТЕС, за винятком екстрених випадків, таких як надання невідкладної медичної допомоги тощо. Для забезпечення сталої виробничої діяльності ТЕС в особливих умовах роботи, просимо підтвердити готовність Вашого підприємства надавати/виконувати послуги/роботи з 24.04.2020 р. по 11.05.2020 р., з дотриманням працівниками Вашого підприємства закритого (ізольованого) режиму роботи, тобто цілодобового знаходження на території ТЕС на період дії карантину з дотриманням передбачених чинним законодавством прав та свобод таких працівників".

У відповідь на вказаний лист позивач направив на адресу відповідача лист №01-2304 від 23.04.2020, в якому зазначив про готовність надавати послуги комплексного харчування в умовах особливого режиму роботи відокремленого підрозділу АТ "ДТЕК Дніпроенерго": ДТЕК Запорізька ТЕС, а також додав до такого листа:

- підписану з свого боку додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20;

- комерційну пропозицію;

- перелік працівників, необхідних для забезпечення надання послуг з комплексного харчування;

- план-меню на забезпечення обслуговування ДТЕК (ТЕС).

В подальшому, з метою фіксації у єдиному документі досягнутих домовленостей щодо продовження строку дії договору №01-18-20 позивачем було повторно направлено на адресу Замовника оригінал додаткової угоди №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20, підписаної Виконавцем, що підтверджується відповідним листуванням, описом вкладення у поштове відправлення №747, квитанцією та повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення.

Позивач в позові зазначає, що оригінал підписаної додаткової угоди №2 до договору №01-18-20 Замовником повернений не був, однак зважаючи на листування між сторонами, в якому чітко зафіксовано волевиявлення сторін на продовження періоду надання послуг за договором №01-18-20, а також фактичне надання послуг з організації щоденного комплексного гарячого харчування виконавцем для працівників замовника у період з 25.04.2020 по 11.05.2020 та їх споживання замовником в умовах закритого (ізольованого) режиму роботи Запорізької ТЕС, період надання послуг за договором №01-18-20 є продовженим по 11.05.2020 за взаємною згодою сторін, яка зафіксована у відповідному листуванні між сторонами та підтверджена конклюдентними діями сторін, що відповідає вимогам частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що Виконавцем були оформлені за своїм підписом акти виконання робіт (надання послуг) за період з 04.05.2020 по 11.05.2020 (які містять посилання на договір №01-18-20 від 18.03.2020) на загальну суму 978810,00 грн., а саме:

- акт виконання робіт (надання послуг) №156 від 04.05.2020 на суму 165900,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №157 від 04.05.2020 на суму 432600,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №159 від 11.05.2020 на суму 114660,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №160 від 11.05.2020 на суму 265650,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що на оплату наданих послуг за вищевказаними актами Виконавцем були виписані Замовнику рахунки №135 від 04.05.2020, №136 від 04.05.2020, №138 від 11.05.2020, №139 від 11.05.2020.

Позивач у позовній заяві зазначає, що в період з 25.04.2020 року по 11.05.2020 року сторони неодноразово узгоджували суми зазначених актів, в тому числі відповідач направляв ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" відомості про суми актів, які визнаються відповідачем та які необхідно зазначити в актах, а також висловлювалися вимоги про надання таких актів підписаних виконавцем для підписання відповідачу, що підтверджується відповідним електронним листуванням між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово направлялися відповідачу (як замовнику за Договором) підписані зі сторони виконавця (позивача) акти виконання робіт (надання послуг) №156 від 04.05.2020, №157 від 04.05.2020, №159 від 11.05.2020, №160 від 11.05.2020, що підтверджується копіями опису вкладення від 18.06.2020, накладної №747 від 18.06.2020 (а.с.95т.1) та копіями описів вкладення від 01.09.2020, копіями накладних №934 від 01.09.2020 та №942 від 01.09.2020, а також копіями фіскальних чеків від 01.09.2020 (а.с.100-103 т.1).

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення (а.с.96 т.1) кореспонденція, яка відправлена 18.06.2020, була отримана відповідачем 19.06.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу АТ "ДТЕК Дніпроенерго" та на адресу Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Дніпроенерго" була направлена вимога про сплату вартості наданих послуг разом з оригіналами актів виконання робіт (надання послуг) №156 від 04.05.2020, №157 від 04.05.2020, №159 від 11.05.2020, №160 від 11.05.2020, що підтверджується копіями описів вкладення від 01.09.2020, копіями накладних №934 від 01.09.2020 та №942 від 01.09.2020, а також копіями фіскальних чеків від 01.09.2020 (а.с.100-103 т.1). У вказаній вимозі позивач вимагав оплатити вартість спожитих послуг на суму 978810,00 грн. у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги на зазначені у вимозі банківські реквізити.

Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (за штриховим ідентифікатором №934) Відокремлений підрозділ "Запорізька теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Дніпроенерго" отримав вимогу разом із оригіналами вищевказаних актів - 03.09.2020 (а.с.104 т.1).

Відповідно до інформації з сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором №942 АТ "ДТЕК Дніпроенерго" отримало вимогу разом із оригіналами вищевказаних актів - 02.09.2020 (а.с.105 т.1).

Позивач в позові зазначає, що відповідач у передбачений договором №01-18-20 строк в жодному вигляді (в т.ч. в письмовій формі) не висловив жодних заперечень щодо змісту отриманих актів, що свідчить про належне виконання виконавцем своїх договірних зобов`язань - надання послуг у період з 25.04.2020 по 11.05.2020 на загальну суму 978810,00 грн. та прийняття такого виконання замовником, що є підставою для оплати замовником наданих виконавцем послуг з організації щоденного гарячого харчування працівників замовника.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач направив на адресу відповідача (АТ "ДТЕК Дніпроенерго" та Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Дніпроенерго")претензію від 06.10.2020, в якій вимагав відповідача сплатити вартість спожитих послуг в загальному розмірі 978810,00 грн. протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної претензії. Факт надіслання відповідачу вказаної претензії підтверджується копіями описів вкладенні від 06.10.2020, копіями накладних №739 від 06.10.2020 та №763 від 06.10.2020. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штриховим ідентифікатором № 763 отримано відповідачем 08.10.2020.

Як вказує позивач в позові АТ "ДТЕК Дніпроенерго" проігноровано зазначені письмову вимогу та претензію та не надано на них відповіді.

Позивач в позові зазначає, що реалізував досудовий порядок вирішення даного спору та вжив достатніх заходів щодо врегулювання фінансових зобов`язань за договором про надання послуг №01-18-20 у позасудовий спосіб, проте такі заходи виявилися неефективними, що обумовлює необхідність звернення ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ КЕЙТЕРІНГ" до Господарського суду Запорізької області з метою захисту своїх порушених прав та майнових інтересів.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач пред`явлена вимога про стягнення з відповідача пені за загальний період з 30.06.2020 по 11.11.2020 в сумі 43003,46 грн. та штраф в розмірі 57109,50 грн. на підставі п. 4.5. Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що у випадку невиконання умов п. 3.1., Замовник зобов`язується оплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за кожний день прострочення зобов`язання. За прострочення більше ніж 14 календарних днів Замовник також зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 5% від загальної вартості наданих послуг згідно п. 1.2. Договору.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання з боку відповідача позивачем також заявлена вимога на підставі статті 625 Цивільного кодексу України про стягнення з відповідача трьох процентів річних за період з 30.06.2020 по 10.11.2020 в сумі 10750,86 грн. та інфляційні витрати за період з липня 2020 року по жовтень 2020 року в сумі 6794,68 грн.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір про надання послуг. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України (статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов відносно цього типу договору, встановили його предмет, визначили ціну, порядок здачі і приймання результатів наданих послуг, вартість послуг та порядок проведення розрахунків, а тому в розумінні вимог ст.ст. 638, 639, 901, 903 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина перша статті 903 Цивільного кодексу України містить припис, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем був укладений договір №01-18-20 на надання послуг від 18.03.2020, відповідно до умов п. 1.1. якого (в первісній редакції) предметом договору є надання Виконавцем Замовнику послуг з організації щоденного комплексного харчування (сніданок, обід, вечеря) в період з 21.03.2020 по 03.04.2020.

До вказаного Договору між сторонами була укладена та підписана додаткова угода №1 від 04.04.2020, відповідно до якої сторони узгодили продовження надання послуг за Договором, а саме в період з 04.04.2020 по 24.04.2020.

Також з матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача надійшов лист АТ "ДТЕК Дніпроенерго" "Про продовження особливого режиму роботи" №01/207 від 22.04.2020, в якому відповідач зокрема зазначив, що: "У зв`язку з продовженням терміну дії карантину до 11.05.2020 року, з метою попередження поширення коронавірусної інфекції (СОVID-19), на ДТЕК Запорізька ТЕС, ДТЕК Криворізька ТЕС та ДТЕК Придніпровська ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго" (далі ТЕС) продовжена до 11.05.2020 р. дія особливого режиму роботи, що включає закритий (ізольований) режим роботи працівників на території ТЕС під час дії карантину. Для забезпечення сталої виробничої діяльності ТЕС в особливих умовах роботи, просимо підтвердити готовність Вашого підприємства надавати/виконувати послуги/роботи з 24.04.2020 р. по 11.05.2020 р., з дотриманням працівниками Вашого підприємства закритого (ізольованого) режиму роботи, тобто цілодобового знаходження на території ТЕС на період дії карантину з дотриманням передбачених чинним законодавством прав та свобод таких працівників".

У відповідь на вказаний лист позивач направив на адресу відповідача лист №01-2304 від 23.04.2020, в якому зазначив про готовність надавати послуги комплексного харчування в умовах особливого режиму роботи відокремленого підрозділу АТ "ДТЕК Дніпроенерго" ДТЕК Запорізька ТЕС, а також додав до такого листа перелік працівників, необхідних для забезпечення надання послуг з комплексного харчування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем була складена та підписана зі свого боку додаткова угода №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20 від 18.03.2020 щодо продовження терміну надання послуг в період з 25.04.2020 по 11.05.2020.

З наявного в матеріалах справи листування засобами електронного зв`язку (електронна пошта) вбачається, що позивач намагався узгодити з відповідачем підписання додаткової угоди №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20 від 18.03.2020.

Матеріали справи свідчать, що позивач надіслав на адресу відповідача підписану зі свого боку додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20 від 18.03.2020, що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення від 18.06.2020, копією накладної №747 від 18.06.2020.

Відповідно до рекомендованого повідомлення відповідач отримав вказану додаткову угоду разом з оригіналами актів виконання робіт (надання послуг) 19.06.2020 (а.с.96 т.1).

Втім, відповідач додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору №01-18-20 від 18.03.2020 не підписав.

Умовами пунктів 7.1., 7.2., 7.7. договору №01-18-20 від 18.03.2020 визначено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобов`язань. Даний договір, додаткові угоди або будь-які інші додатки до нього набирають чинності після їх підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаткою відповідної сторони. Усі зміни та доповнення до даного договору є його невід`ємними частинами та вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін та завірені печатками сторін.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

В даній справі сторони уклали договір на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020, при цьому в пункті 7.3. якого чітко визначили період надання послуг, а саме з 20.03.2020 по 03.04.2020, а також строк дії договору визначили в пункті 7.1.

В подальшому додатковою угодою №1 від 04.04.2020 до договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020 сторони дійшли згоди продовжити термін надання послуг з 04.04.2020 по 24.04.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що оформлену позивачем за своїм підписом додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020 відповідач не підписав.

Відповідно до частини першої статті 638, частин першої - третьої статті 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з урахуванням зазначених вище норм Цивільного кодексу України та враховуючи на умови Договору (пункти 7.1, 7.2., 7.7.) слід визнати, що оскільки відповідач не підписав складену позивачем додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020, відтак вказаний договір припинив свою дію 24.04.2020 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Тому твердження позивача про продовження періоду надання послуг за договором №01-18-20 від 18.03.2020 є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, наявне в матеріалах справи листування між сторонами, а саме: лист АТ "ДТЕК Дніпроенерго" "Про продовження особливого режиму роботи" №01/207 від 22.04.2020, в якому відповідач для забезпечення сталої виробничої діяльності ТЕС в особливих умовах роботи просив позивача підтвердити готовність надавати/виконувати послуги/роботи з 24.04.2020 по 11.05.2020, а також лист-відповідь позивача №01-2304 від 23.04.2020, в якому останній зазначив про готовність надавати послуги комплексного харчування в умовах особливого режиму роботи відокремленого підрозділу АТ "ДТЕК Дніпроенерго": ДТЕК Запорізька ТЕС, свідчить про досягнення між сторонами у спрощений спосіб (шляхом обміну листами) згоди щодо надання послуг з організації харчування в період з 24.04.2020 по 11.05.2020.

Частинами першою, другою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (в редакції, яка була чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин сторін, тобто в період травень 2020 року) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частина перша статті 641 Цивільного кодексу України (в редакції, яка була чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин сторін) встановлює, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із частинами першою, другою статті 644 Цивільного кодексу України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно до частини першої статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. В такому разі договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина перша статті 640 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 642 Цивільного кодексу України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як вказано вище, відповідач звернувся до позивача із листом №01/207 від 22.04.2020, в якому для забезпечення сталої виробничої діяльності ТЕС в особливих умовах роботи просив позивача підтвердити готовність надавати/виконувати послуги/роботи з 24.04.2020 по 11.05.2020.

Листом-відповіддю №01-2304 від 23.04.2020 позивач зазначив про готовність надавати послуги комплексного харчування в умовах особливого режиму роботи відокремленого підрозділу АТ "ДТЕК Дніпроенерго": ДТЕК Запорізька ТЕС.

Позивачем були оформлені за своїм підписом акти виконання робіт (надання послуг) за період з 04.05.2020 по 11.05.2020 (які містять посилання на договір №01-18-20 від 18.03.2020) на загальну суму 978810,00 грн., а саме:

- акт виконання робіт (надання послуг) №156 від 04.05.2020 на суму 165900,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №157 від 04.05.2020 на суму 432600,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №159 від 11.05.2020 на суму 114660,00 грн.;

- акт виконання робіт (надання послуг) №160 від 11.05.2020 на суму 265650,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на оплату наданих послуг за вищевказаними актами Виконавцем були виписані Замовнику рахунки №135 від 04.05.2020, №136 від 04.05.2020, №138 від 11.05.2020, №139 від 11.05.2020.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем неодноразово направлялися відповідачу (як замовнику за Договором) підписані зі сторони виконавця (позивача) акти виконання робіт (надання послуг) №156 від 04.05.2020, №157 від 04.05.2020, №159 від 11.05.2020, №160 від 11.05.2020, що підтверджується копіями опису вкладення від 18.06.2020, накладної №747 від 18.06.2020 (а.с.95 т.1) та копіями описів вкладення від 01.09.2020, копіями накладних №934 від 01.09.2020 та №942 від 01.09.2020, а також копіями фіскальних чеків від 01.09.2020 (а.с.100-103 т.1).

Судом встановлено, що відповідач зі своєї сторони вказані акти не підписав.

В матеріалах справи міститься повідомлення ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЕЙТЕРІНГ" до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) від 17.12.2019, зі змісту якого вбачається в тому числі об`єкти оподаткування: ЗПСТ Їдальня №1.1, ЗПСТ Їдальня №1.2, ЗПСТ Їдальня №1.0, розташовані за адресою Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 95. (а.с.60 т.3).

Разом з тим в матеріалах справи наявні фіскальні звітні чеки реєстратора розрахункових операцій, які підтверджують факт здійснення ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЕЙТЕРІНГ" господарської діяльності на території Запорізької ТЕС протягом березня - травня 2020 року та здійснення відпуску продуктів харчування у їдальні №1.0 Запорізької ТЕС АТ "Дніпроенерго" у вказаний період, що опосередковано підтверджує фактичне надання позивачем послуг із організації щоденного комплексного гарячого харчування для працівників замовника у період з 25.04.2020 по 11.05.2020.

Також в матеріалах справи містяться податкові накладні №1 від 04.05.2020, №2 від 04.05.200, №4 від 11.05.2020, №5 від 11.05.2020, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями, які знаходяться у справі (а.с.102-109 т.3).

Вищевказані податкові накладні свідчать про реальність та фактичне надання ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" АТ "ДТЕК Дніпроенерго" послуг з організації харчування в період з 04.05.2020 по 11.05.2020 за спірними актами виконання робіт (надання послуг).

Всі вище перелічені документи разом підтверджують фактичне надання позивачем відповідачу послуг з організації харчування період з 04.05.2020 по 11.05.2020 за спірними актами виконання робіт (надання послуг).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами не був узгоджений конкретний строк, в який відповідач зобов`язаний був здійснити оплату наданих в період з 04.05.2020 по 11.05.2020 послуг за актами виконання робіт (надання послуг) №156 та №157 від 04.05.2020, №159 та №160 від 11.05.2020.

Так, відповідно до вимоги про сплату заборгованості, позивач вимагав відповідача оплатити вартість спожитих послуг на суму 978810,00 грн., наданих за актами №156 та №157 від 04.05.2020, №159 та №160 від 11.05.2020 у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги. Факт надіслання на адреси відповідача (юридичній особі та відокремленому підрозділу "Запорізька ТЕС") вказаної вимоги підтверджується копіями описів вкладення від 01.09.2020, фіскальними чеками від 01.09.2020 та накладними. При цьому відповідно до наявних доказів, які містяться у справі, відокремлений підрозділ "Запорізька ТЕС" отримав вимогу 03.09.2020, а АТ "ДТЕК Дніпроенерго" - 02.09.2020. Разом з вимогою на адресу АТ "ДТЕК Дніпроенерго" та його відокремленого підрозділу також були надіслані оригінали актів надання послуг №№ 156, 157 від 04.05.2020, №№ 159, 160 від 11.05.2020.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже встановлено судом вище, відокремлений підрозділ "Запорізька ТЕС" отримав вимогу 03.09.2020, а АТ "ДТЕК Дніпроенерго" - 02.09.2020.

Відтак семиденний строк виконання відповідачем (як боржником) грошового зобов`язання від дня пред`явлення вимоги (а саме від 02.09.2020), встановлений приписами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, настав 09.09.2020, прострочка виникла з 10.09.2020.

Однак, як встановлено судом, відповідач обов`язок з оплати вартості наданих послуг за актами виконання робіт (надання послуг) №№ 156, 157 від 04.05.2020, №№ 159, 160 від 11.05.2020 в розмірі 978810,00 грн. у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, встановлений приписами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, не виконав, заборгованість на користь позивача не сплатив.

Таким чином, позивач довів суду належними доказами факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань, а саме невиконання останнім обов`язку з оплати вартості наданих послуг за актами виконання робіт (надання послуг) №№ 156, 157 від 04.05.2020, №№ 159, 160 від 11.05.2020 в розмірі 978810,00 грн., в т.ч., що строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати настав.

Зі своєї сторони відповідач докази оплати вартості наданих послуг суду не надав.

Відповідно до вимог частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Встановлені судом вище зазначені обставини свідчать, що зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг зі сторони відповідача залишились невиконаними належним чином.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження відповідача про завірення копій додатків до позовної заяви не підписом, а факсиміле з урахуванням положень пункту 7.9. Договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020, який передбачено, що факсимільні та електронні копії Договору та інших документів, які відносяться до даного Договору, мають ту же юридичну силу, що і оригінали до моменту отримання сторонами останніх.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що твердження відповідача про не доведення позивачем факту надання послуг у тому обсязі, на який він посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, спростовуються наявними у справі доказами: складеними позивачем актами виконання робіт (надання послуг) №156, №157 від 04.05.2020, №159, №160 від 11.05.2020, повідомленням ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЕЙТЕРІНГ" до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП) від 17.12.2019, фіскальними звітними чеками реєстратора розрахункових операцій, які підтверджують факт здійснення ТОВ "КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЕЙТЕРІНГ" господарської діяльності на території Запорізької ТЕС протягом березня - травня 2020 року та здійснення відпуску продуктів харчування у їдальні №1.0 Запорізької ТЕС АТ "Дніпроенерго" у вказаний період, податковими накладними №1 від 04.05.2020, №2 від 04.05.2020, №4 від 11.05.2020, №5 від 11.05.2020, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не підписання відповідачем актів виконання робіт (надання послуг) не спростовує обставини фактичного надання позивачем послуг, зазначених у актах.

Тому судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що позовні позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості з оплати вартості наданих послуг в розмірі 978810,00 грн. є обґрунтованими та правомірними, а відтак підлягають задоволенню.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі аргументи відповідача колегія суддів вважає за необхідне врахувати суперечливість поведінки відповідача.

Так як встановлено вище судом між сторонами у спірному періоді мало місце неодноразовий обмін листами з приводу узгодження та подальшого надання означених послуг харчування, направлення актів наданих послуг тощо, під час якого відповідач не висловив жодних заперечень, які б підтверджували його позицію про те, що він фактично не отримував зазначених послуг. Такі заперечення виникли у відповідача вже під час розгляду справи судом та є свідченням недобросовісної поведінки в цивільних та господарських відносинах із позивачем.

Суперечливою поведінкою є й заперечення відповідачем з посиланням на положення глави 5 Господарського процесуального кодексу України "Докази та доказування" певних фактів та дій, які мали у взаємних відносинах сторін, беззаперечні докази чого наявні у самого відповідача.

Відтак колегія суддів визнає, що наведені відповідачем доводи апеляційної скарги не спростовують повноти встановлення судом першої інстанції спірних обставин справи та правильності їх юридичної оцінки.

Щодо решти вимог позивача, які є додатковими та похідними до вимог про стягнення суми основного боргу суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач за порушення строку оплати наданих послуг просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 30.06.2020 по 11.11.2020 в сумі 43003,46 грн. та штраф в розмірі 57109,50 грн. на підставі пункту 4.5. Договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020.

Як вже встановлено вище судом під час розгляду даної справи, оскільки відповідач не підписав складену позивачем додаткову угоду №2 від 24.04.2020 до договору на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020, відтак вказаний договір припинив свою дію 24.04.2020 в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Оскільки договір на надання послуг №01-18-20 від 18.03.2020 припинив свою дію, відтак підстави для стягнення з відповідача на користь позивача на підставі пункту 4.5. вказаного Договору пені в сумі 43003,46 грн. та штрафу в розмірі 57109,50 грн., які нараховані на заборгованість за актами виконання робіт (надання послуг) №156, №157 від 04.05.2020, №159, №160 від 11.05.2020, відсутні.

За таких обставин колега суддів визнає, що суд першої інстанції правильно відмовив в частині позовних вимог позивача до відповідача про стягнення пені в сумі 43003,46 грн. та штрафу в розмірі 57109,50 грн.

Щодо решти позовних вимог, то судом встановлено, що їх правовою підставою позивачем визначні положення стаття 625 Цивільного кодексу України.

Так відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за порушення строку оплати наданих послуг просить стягнути з відповідача три проценти річних за період з 30.06.2020 по 10.11.2020 в сумі 10750,86 грн. та інфляційні витрати за період з липня 2020 року по жовтень 2020 року в сумі 6794,68 грн.

Як убачається, дослідивши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат суд першої інстанції дійшов висновку про їх перерахунок, у зв`язку з допущеними позивачем в них помилками, а саме позивачем невірно визначений період прострочення.

Тому судом першої інстанції з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство".

Так за перерахунком суду першої інстанції три проценти річних розраховані судом наступним чином.

На заборгованість за актами виконання робіт (надання послуг) №№ 156, 157 від 04.05.2020, №№ 159, 160 від 11.05.2020, строк оплати якої настав 09.09.2020 (семиденний строк від дня пред`явлення вимоги), прострочка виникла з 10.09.2020, тому за період з 10.09.2020 по 10.11.2020 (62 дні прострочення) від суми боргу 978810,00 грн. три проценти річних складають 4974,28 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 4974,28 грн.

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином.

На заборгованість за актами виконання робіт (надання послуг) № 156, 157 від 04.05.2020, № 159, 160 від 11.05.2020, строк оплати якої настав 09.09.2020 (семиденний строк від дня пред`явлення вимоги), прострочка виникла з 10.09.2020, тому за липень 2020 року та серпень 2020 року інфляційні витрати не підлягають нарахуванню на суму боргу в розмірі 978810,00 грн., оскільки в липні 2020 року та в серпні 2020 року ще не настав строк оплати. За період з вересня 2020 року по жовтень 2020 року від суми боргу 978810,00 грн. інфляційні витрати складають 14731,09 грн.

Між тим за розрахунком позивача інфляційні витрати складають 6794,68 грн.

Колегія суддів вважає, що оскільки частина друга статті 237 Господарського процесуального кодексу України містить припис, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог суд першої інстанції правильно визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення інфляційних витрат в сумі 6794,68 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, а його висновки є обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам закону.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 22288,03грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/3285/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 18.02.2022.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Березкіна

Суддя Е.В. Орєшкіна