ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 Справа № 904/8261/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ЕНЕРДЖИ", м.Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС", м.Дніпро

про повернення безпідставно набутих коштів

Представники:

Від Позивача: Мостовий О.В, адвокат

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.ЕНЕРДЖИ" (далі-Позивач) 04.10.2021 звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти в сумі 463780,71 грн, 3% річних у сумі 3735,66 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання №07/12-ПО від 07.12.2020 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

05.10.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.11.2021 р. о 11:00 год.

18.10.2021 та 20.10.2021 року від Позивача до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (арк.с. 120, 126-127).

19.10.2021 ухвалою суду заяву ТОВ "Д.ЕНЕРДЖИ" щодо проведення судового засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon"- задоволено.

04.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 25.11.2021 о 14:30год.

24.11.2021 представник Відповідача до Господарського суду надіслав клопотання (арк.с. 146-150), яким просить повернутися у справі до стадії підготовчого провадження. Клопотання мотивоване тим, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 про відкриття провадження у справі та призначення підготовче судове засідання на 04.11.2021 р. о 11:00 год. Відповідач не отримував, лише 22.11.2021 уповноважений представник дізнався про існування даної справи.

24.01.2021 канцелярією суду зареєстровано клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи (арк.с. 206-211).

25.11.2021 ухвалою суду суд продовжив підготовче провадження та призначив підготовче засідання на 13.12.2021 о 14:00 год.

13.12.2021 ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 21.12.2021 об 11:30 год.

21.12.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.01.2022 о 14:30год.

В судовому засіданні 25.01.2022 оголошено перерву до 08.02.2022 о 14:30 год.

Відповідач в судові засідання призначені на 25.01.2022 та 08.02.2022 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений за юридичною адресою. 24.01.2021 канцелярією суду зареєстровано клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи (арк.с. 206-211).

Ухвала суду від 25.01.2022 надіслана Відповідачу в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Також на електронну адресу Відповідача - , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, була відправлена ухвала суду від 25.01.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с. 217).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Відповідача, належним чином сповіщеного про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 08.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

25.11.2021 представник Позивача надав клопотання (арк.с. 154-156), в якому просить суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерфорс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Енерджи» безпідставно набутих коштів у сумі 142 957,36 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині;

- позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерфорс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Енерджи» безпідставно набутих коштів у сумі 320 823,35 грн та 3% річних у сумі 3735,66 грн, задовольнити повністю.

- судові витрати, понесені Позивачем під час розгляду цієї справи (7012,75 грн судового збору та 54 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу), покласти на Відповідача у повному обсязі.

09.12.2021 представник Відповідача надіслав відзив на позовну заяву (арк.с. 170-176), в якому просить суд долучити відзив до матеріалів справи та відмовити Позивачу в повному обсязі, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

21.12.2021 на електронну адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив (арк.с. 189-193), в якій просить суд позовні вимоги задовольнити повністю та судові витрати понесені позивачем під час розгляду цієї справи (7 012,75 грн. судового збору та 54 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу), покласти на Відповідача у повному обсязі.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

07.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС" виставив рахунок на оплату №81 за поставку товару - градирня Marley NC8403RAS1FPK на загальну суму 320823.35 грн (арк.с. 22) рахунок на оплату №82 за поставку товару - градирня NC8407UAS2FPK на загальну суму 142957,36 грн (арк.с. 23).

Платіжним дорученням №5106 від 09.12.2020 року Позивач перерахував на користь Відповідача 320823,35 грн з вказанням в призначенні платежу: оплата за градирню згідно рахунку №81 від 07.12.2020 (арк.с. 24).

Платіжним дорученням №5217 від 14.12.2020 року Позивач перерахував на користь Відповідача 142957,36 грн з вказанням в призначенні платежу: оплата за градирню згідно рахунку №82 від 07.12.2020 (арк.с. 25).

14.05.2021, з огляду на тривале непостачання Товару з боку ТОВ «Аерфорс», ТОВ «Д.Енерджи» надіслало на його юридичну адресу претензію за вих. №183 щодо необхідності повернення сплаченої суми попередньої оплати (авансу) в розмірі 320 823,35 грн (оплата на підставі рахунку від 07.12.2020 № 81), а також претензію за вих. № 184 щодо необхідності повернення сплаченої суми попередньої оплати (авансу) в розмірі 142 957,36 грн (оплата на підставі рахунку від 07.12.2020 № 82), у семиденний строк із дня їх отримання (арк.с. 49-50, 54-55), які останнім були отримана 16.06.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 51, 56).

За результатами розгляду зазначених вище претензій, ТОВ «Аерфорс» надіслало на юридичну адресу ТОВ «Д.Енерджи» відповіді на претензії від 29.06.2021 №9/2-КФ та від 29.06.2021 № 10/2-КФ (арк.с. 59-60, 62-63). У вказаних відповідях ТОВ «Аерфорс» зазначило про неукладеність між сторонами Договорів постачання від 07.12.2020 №07/12-ПО та від 07.12.2020 №08/12-ПО, недосягнення згоди щодо істотних умов постачання Товару та, відповідно, щодо відсутності у ТОВ «Д.Енерджи» правових підстав для нарахування та стягнення договірної неустойки.

Відповідач здійснив часткове повернення грошових коштів на користь Позивача, після подачі позову до суду, у розмірі 142957,36 грн, що підтверджується банківською випискою (арк.с. 157), внаслідок чого, сума попередньої оплати склала 320823,35 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 3735,66 грн 3% річних за період з 23.06.2021 по 28.09.2021. Нараховані Позивачем 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про повернення безпідставно набутих коштів вих.№549 від 03.09.2021 (арк.с. 65-66) та повторну вимогу про повернення безпідставно набутих коштів вих.№550 від 13.09.2021 (арк.с. 69-70), які останнім були залишені без відповіді та задоволення.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа,

яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути

потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна,'потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

При цьому предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження

майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

набуття або збереження майна;

набуття або збереження за рахунок іншої особи;

відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність

положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав,

передбачених ст. 11 ЦК України).

Із аналізу зазначених правових норм та умов вбачається, що зобов`язання щодо набуття

або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких

фактів, що наявні у спірних відносинах між Позивачем та Відповідачем.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Зазначені вище висновки викладені, наприклад: у постановах Великої Палати Верховного Суду від23.05.2018 V справі №910/1238/17, від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 495/2442/16-ц.

Зважаючи на наведене, у цьому спорі наявні всі умови та факти, що свідчать про наявність зобов`язання щодо збереження ТОВ «Аерфорс» коштів ТОВ «Д.Енерджи» без достатньої правової підстави, а саме:

1) ТОВ «Аерфорс» отримало (набуло) кошти в сумі 463 780,71 грн;

2) ТОВ «Д.Енерджи», відповідно, втратило кошти в сумі 463 780,71 грн, що були переказані на банківський рахунок ТОВ «Аерфорс»;

3) набуття ТОВ «Аерфорс» коштів ТОВ «Д.Енерджи» відбулося за відсутності правової1 підстави, оскільки сторони спору так і не досягли згоди щодо укладення Договорів постачання, за умовами яких ТОВ «Аерфорс» мало би передати Товар на користь ТОВ «Д.Енерджи». Надалі сторони взагалі відмовилися від продовження будь-яких правовідносин щодо постачання Товару, що підтверджується змістом претензій Позивача та змістом відповідей на них з боку Відповідача.

Крім того, згідно з п. 3 ч. З ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються

також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі №539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтю 625 ЦК України розміщено у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, положення розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, від 01.10.2014 у справі № 6-113ис14 (зобов`язання з відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням) та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 14-1бцс18. де суд відступив від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-249ІЦСІ5, про те, що положення ст. 625 ЦК України щодо 3% річних застосовується лише до договірних, а не деліктних правовідносин.

Як зазначалося вище, у претензіях від 14.05.2021 Позивач просив Відповідача повернути безпідставно переказані кошти на загальну суму 463780,71 грн. Вказані претензії отримані Відповідачем 16.06.2021, внаслідок чого враховуючи положення ч. 2 ст. 530 та ч. 5 ст. 254 ЦК України Відповідач повинен був повернути кошти у строк до 22.06.2021 включно.

Таким чином, із 23.06.2021 почалося прострочення Відповідача.

Водночас щодо правовідносин, що склалися між Позивачем та Відповідачем можливо стверджувати про те, що на момент переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Аерфорс» між сторонами цього спору існували попередні домовленості щодо подальшого укладення Договорів постачання Товару, що мало результатом виставлення рахунків та їх подальшу оплату, тобто існувала формальна підстава для переказу спірних коштів.

Натомість після недосягнення згоди щодо укладення Договорів постачання, обміну претензіями та відповідями на них, у яких ТОВ «Д.Енерджи» виразило волю на розірвання Договорів постачання та відмову від подальшого постачання Товару, а ТОВ «Аерфорс» взагалі заперечило факт їх укладення, - відповідна підстава знаходження коштів у ТОВ «Аерфорс» повністю відпала, що, своєю чергою, є підставою для невідкладного повернення коштів на користь ТОВ «Д.Енерджи».

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що Відповідач не виконав свої договірні (майново-господарські) зобов`язання перед Позивачем з поставки товару та не повернув передплату за вимогою Позивача, тому позовні вимоги останнього про стягнення з Відповідача 320823,35 грн суми попередньої оплати за непоставлений Товар та 3735,66 грн 3% річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення 142957,36 грн провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки після відкриття провадження у справі, Відповідач повернув кошти згідно з рахунком №82 від 07.12.2020 року.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно задоволеній частині позову з урахуванням закриття провадження у справі відповідно до ч.ч. 4, 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ЕНЕРДЖИ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС" (49000, м.Дніпро, вул.Писаржевського, 1А, офіс 613, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ЕНЕРДЖИ" (54018, м.Миколаїв, вул. 28-ї Армії; адреса для листування: 54018, м.Миколаїв, а/с 53, ) безпідставно набуті кошти в сумі 320823,35 грн, 3% річних у сумі 3735,66 грн та судовий збір у розмірі 4868,39 грн.

Закрити провадження у справі в частині суми основного боргу у розмірі 142957,36 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.ЕНЕРДЖИ" (54018, м.Миколаїв, вул. 28-ї Армії; адреса для листування: 54018, м.Миколаїв, а/с 53, ) з Державного бюджету України 2144,36 (дві тисячі сто сорок чотири грн 36 коп.) грн судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі та 0,81 (нуль грн 81 коп.) грн судового збору у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, який було сплачено за платіжним дорученням №10120 від 27.08.2021, яке наявне в матеріалах справи, за зверненням останнього.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.02.2022

Суддя Н.Б. Кеся