ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. Справа№ 910/7168/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

при секретарі Дерій В.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 (повний текст рішення складено 04.10.2021)

у справі № 910/7168/21 (суддя Головіна К.І.)

за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2"

про стягнення 201 454,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва із позовом звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" (далі - ТОВ "Моменто 2", відповідач) про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 201 454,13 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 330256-05 від 27.12.2019 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленої відповідачу теплової енергії у гарячій воді. У позові КП "Київтеплоенерго" просить стягнути з ТОВ "Моменто 2" заборгованість в сумі 178 442,47 грн, пеню у сумі 9 239,71 грн, інфляційну складову боргу в сумі 9 831,97 грн та 3 % річних в сумі 3 939,98 грн, а всього - 201 454,13 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" про стягнення заборгованості у сумі 201 454,13 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" борг у сумі 178 442,47 грн., пеню у сумі 21,46 грн, інфляційні втрати 9 831,97 грн, 3% річних у сумі 3 939,98 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 883,54 грн. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що періодом, за який має бути нарахована пеня за прострочення зобов`язання з оплати теплової енергії у гарячій воді є 01.03.2020 р. - 11.03.2020 р., при цьому ставка пені у цьому випадку становить не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування штрафних санкцій відповідно до наведених приписів закону, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 21,46 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 910/7168/21; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд справи здійснювати за участі представника скаржника; апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 910/7168/21 у частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги, у частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги у частині стягненні пені у розмірі 9 218,25 грн задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку що з відповідача не підлягає стягненню пеня, та невірно застосував ч. 1 ст 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки договір сторонами укладався відповідно до норм закону «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007р

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач скористався правом на відзив відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що дійсно, у разі несвоєчасного здійснення платежів за ЖКП споживач зобов`язаний сплатити пеню, проте, дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги» була зупинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів спрямованих на запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби ( COVID-2019), а також іншими актами.

Отже з відповідача підлягає стягненню пеня у меншому розмірі ніж заявлено позивачем.

Крім того, постановою приватного виконавця від 14.01.2022 закінчено виконавче провадження з виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/7168/21 від 29.09.2021 у зв`язку з оплатою у примусовому порядку суми боргу, пені, інфляційних втрат та річних.

З огляду на викладене рішення місцевого суду прийнято у відповідності з нормами чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021 справу № 910/7168/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" пропущений строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 910/7168/21; відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі № 910/1120/21. Розгляд справи призначено на 16.12.2021.

16.12.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" про відкладення розгляду справи № 910/7168/21; продовжено строк розгляду справи № 910/7168/21. Відкладено розгляд справи № 910/7168/21 на 27.01.2022 .

27.01.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.02.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції .

27.12.2019 р. між КП "Київтеплоенерго" (постачальник) та ТОВ "Моменто 2" (абонент) був укладений договір № 330256-05 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1).

Згідно з п. 2.2.1 договору постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію на потреби опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до договору.

Відповідно до п. 2.3.1 договору абонент зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і терміни, які передбачені в додатку № 7 до договору (п. 2.3.2 договору).

Договір набуває чинності з 12.06.2018 р. та діє до 15.04.2020 р., з подальшою його пролонгацією (п. 8.1, 8.4).

Додатками № 3, 4 до договору сторони узгодили тарифи та порядок розрахунків, зокрема, абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує постачальнику вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Позивач на виконання умов договору у період з січня 2020 р. по лютий 2021 р. надав споживачу послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді на загальну суму 178 442,47 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, обліковими картками, відомістю обліку споживання теплової енергії за вказаний період.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язання з оплати послуг виконав неналежним чином, вартість поставленої теплової енергії на вказану суму не сплатив. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 178 442,47 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у відповідності до положень статті 230 Господарського кодексу України є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Разом з тим, 11.03.2020, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 р. на усій території України встановлено карантин, який діє і на час розгляду даної справи. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-2019), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в країні продовжено карантин з 01.08.2020 р. по 19.12.2020, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 р. - карантин продовжено до 31.12.2021 р.

Зважаючи на те, що на території України з 03.04.2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів, а тому висновки місцевого суду, що пеня може бути нарахована за період з 01.03.2020-11.03.2020 є вірними та відповідають нормам матеріального права.

Посилання позивача на те, що Закон України «Про теплопостачання» та Правила користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007р не враховують Закон № 530-ІХ, який є спеціальними по відношенню до статті 625 Цивільного кодексу України (загального припису), не приймаються до уваги, оскільки відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, нарахування штрафних санкцій на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину такі санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX.

Крім того, колегія суддів враховує, що 14.01.2022 приватним виконавцем Ярушевською Т.І. ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження № 67926997 з виконання рішення Господарського суду № 910/7168/21 від 29.09.2021 (рішення що оскаржується) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моменто 2" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 178 442,47грн боргу, 21,46грн пені, 9 831,97грн інфляційних втрат та 3 939,98грн -3% річних.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 910/7168/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 910/7168/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/7168/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2022, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім