ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2022 р. Справа №914/533/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 09.07.2021 вих.№3915-4807-21(вх. суду від 20.07.2021 №01-05/2459/21)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2021, повний текст рішення складено 22.06.2021,

у справі № 914/533/21 (суддя Король М.Р., м.Львів)

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Житловий комплекс на Липинського,28, м. Львів

про: стягнення 15 647,18 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У березні 2021року АТ НАК «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСББ «Житловий комплекс на Липинського,28» про стягнення 15 647,18 грн, з яких 342,53 грн пені, 3%річних у сумі 67,16 грн, та збитків у сумі 15 237,49 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу №6417/18-ТЕ-21 від 03.10.2018 відповідач несвоєчасно здійснював оплату за поставлений йому позивачем природний газ, у зв`язку з чим на підставі п.7.2 договору та ст. 625 ЦК України позивач здійснив нарахування 342,53 пені та 67,16грн 3 % річних. Крім того, у зв`язку з відхиленням фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% протягом березня-вересня 2019 року (в травні спожито більше газу, ніж погоджено сторонами; в інші місяці- менше газу), позивач просив суд стягнути з відповідача 15 237,49 грн збитків на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу (далі-Правила).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 у справі №914/533/21 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 342,53грн пені, 67,16 грн 3% річних та 59,44 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що на виконання взятих на себе зобов`язань позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 1 195 258,49грн, оплату за який відповідач здійснював несвоєчасно. Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених 342,53грн пені та 67,16грн 3% річних, суд вказав про його правильність та наявність підстав для їх стягнення. При цьому, суд відмовив у заявленому відповідачем клопотанні про зменшення пені до 1грн, вказавши, що відповідач не надав будь-яких документальних підтверджень наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Відмовляючи частині заявлених до стягнення 15 237,49грн збитків, суд першої інстанції вказав, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження реальності вчинення АТ "НАК "Нафтогаз України" витрат на компенсацію Оператору ГРМ (оператор газорозподільних мережах) вартості природного газу, а позивачем не доведено зменшення його майна у результаті врегулювання небалансу, спричиненого меншим чи більшим обсягом спожитого природного газу ОСББ «Житловий комплекс на Липинського,28».

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

АТ НАК Нафтогаз України (позивач) не погодилось з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог в сумі 15 237,49грн, просить рішення скасувати в цій частині та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що наявність підстав для відшкодування завданих позивачу збитків підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, якими зафіксовано споживання в меншому обсязі газу від замовленого (крім травня 2019року, в якому спожито більше), протиправна поведінка відповідача полягає у його бездіяльності невиконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використаного природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів. При цьому скаржник зазначає, що незалежно від того, що загальні правила відшкодування збитків викладені у положеннях ЦК та ГК, порядок відшкодування збитків, завданих суб`єктам ринку природного газу у правовідносинах між споживачами та постачальниками газу, імперативно врегульований Розділом VI Правил постачання природного газу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами завдання йому збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених неналежним виконанням ОСББ умов договору, зокрема, понесених позивачем витрат через недовідбір обсягів газу, втрат такого газу через його недобір чи неодержані доходи, які б позивач отримав, якщо б зобов`язання було виконане.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.08.2021(колегія суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Плотніцького Б.Д.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та ухвалено здійснити розгляд справи на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Плотніцького Б.Д. автоватизованим розподілом (протокол від 06.10.2021) до складу колегії введено суддю Якімець Г.Г.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

03.10.2018 ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та ОСББ «Житловий комплекс на Липинського,28» (споживач) уклалали договір № 6417/18-ТЕ-21 постачання природного газу.

Відповідно до п.2.1 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4 до договору з урахуванням додаткових угод від 20.03.2019 №6; від 24.04.2019 №8; від 22.05.2019 №9; від 24.06.2019 №11; від 23.07.2019 №13 до договору) постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.09.2019 замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 185,915 тис.куб.м., в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 договору.

Згідно з п. 6.1 договору (з 01.12.2018 - пункту 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4), оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2 договору (з 01.12.2018р. - пунктом 7.2 договору в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4) визначено, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно п. 6.1 договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до додаткової угоди від 14.03.2019 № 5 до договору «з 01 березня 2019 року застосовуються наступні пункти відповідних договорів: пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 цього договору. відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз 1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 договорів з 01 березня 2019 року сторонами не застосовуються (докази направлення на електронну адресу відповідача та розміщення на офіційному сайті постачальника повідомлення додано до матеріалів справи).

Пунктами договору, що застосовуються з 01.03.2019, передбачено, зокрема, наступне: пунктом 3.13 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4) передбачено, що, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п.5.7 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4).

При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

п.3.13.1:якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

п.3.13.2:якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, Відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В - (Vф - Vn) х Ц х К,

де:

ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений Позивачем Відповідачу протягом розрахункового періоду за цим Договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

- замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 Договору;

Ц - ціна природного газу за цим Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4) передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

- позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо відповідач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 договору;

- позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- відповідач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп.8) п.6.2 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4) відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.1 3 договору.

Згідно з підп.4) п.6.3 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 № 4)позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п.2.1 договору у разі, якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 195 258,49 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 6 від 20.03.2019) постачальник передає споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 27,500 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 18,600 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в березні 2019року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 8,900 тис.куб.м, ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивач відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-692-19 від 15.05.2019, змінену листом №26-3809-19 від 21.11.2019, якою вимагав сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 2 036,17 грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу (27,500 куб.м) та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу за договором (18,600 куб.м.).

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 6 від 20.03.2019) постачальник передає споживачу у квітні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 15,000 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 30.04.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 11,055 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в квітні 2019року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 3,945 тис.куб.м, ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивач відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-2107-19 від12.06.2019, змінену листом №26-3811-19 від 21.11.2019, якою вимагав сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 869,39грн за різницю між замовленим в квітні 2019 обсягом природного газу (15,0000 куб.м) та фактичним обсягом використаного відповідачем в квітні 2019 природного газу за договором (11,055 куб.м.).

Відповідно до п.2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 8 від 24.04.2019) постачальник передає споживачу у травні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 2.0тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.05.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 5,171 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в травні 2019року фактично спожив природний газ, в обсязі більшому на 3.171 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивач відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-3901-19 від 21.11.2019, якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 11 396,57 грн за різницю між замовленим в травні 2019 обсягом природного газу (2,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в травні 2019 природного газу за договором (5,171 куб.м.).

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 11 від 24.06.2019) постачальник передає споживачу у червні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 5.0тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 30.06.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 4,403 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в червні 2019року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 0,597 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивач відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-3868-19 від 21.11.2019, якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 114,46 грн за різницю між замовленим в червні 2019 обсягом природного газу (5,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в червні 2019 природного газу за договором (4,403 куб.м).

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 13 від 23.07.2019) постачальник передає споживачу у липні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 5.0тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.07.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 4,50830 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в липні 2019року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 0,49170 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивачем відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-3867-19 від 21.11.2019, якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 85,01 грн. за різницю між замовленим в липні 2019 обсягом природного газу (5,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в липні 2019р. природного газу за договором (4,50830 куб.м.).

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 9 від 22.05.2019) постачальник передає споживачу у серпні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 7,000 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.08.201 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 4,63470 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в серпні 2019р. фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 2,36530 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивачем відправив на адресу відповідача акт-претензію за вих.№ 26-3908-19 від 21.11.2019, якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 381,42 грн. за різницю між замовленим в серпні 2019 обсягом природного газу (7,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в серпні 2019р. природного газу за договором (4,63470 куб.м).

Відповідно до п.2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 9 від 22.05.2019) постачальник передає споживачу у вересні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 7,000 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 30.09.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 4,588590 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в вересні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 2,41141 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

Позивачем на адресу відповідача відправив акт-претензію за вих.№ 26-3907-19 від 21.11.2019, якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору в розмірі 354,47 грн за різницю між замовленим в вересні 2019 обсягом природного газу (7,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в вересні 2019 природного газу за договором (4,58859 куб.м).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Правовідносини у даній справі виникли на підставі укладеного сторонами договору постачання природного газу №6417/18-ТЕ-21 від 03.10.2018, за умовами якого (з урахуванням додаткових угод до договору) позивач взяв на себе зобов`язання поставити відповідачу природний газ, зокрема, протягом 2019року у наступних обсягах: у березні - 27,500 тис.куб.м, у квітні - 15,000 тис.куб.м, у травні- 2.0тис.куб.м, у червні -5.0тис.куб.м, у липні- 5.0тис.куб.м, у серпні-7,0 тис.куб.м та у вересні- 7,0 тис.куб.м.

На виконання умов договору протягом жовтня2018-вересня 2019року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 195 258,49 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що поставлений газ відповідач оплатив з порушенням передбачених договором строків, зокрема, за поставлений газ у жовтні 2018року відповідач сплатив- 12.12.2018, у листопаді 2018року - 21.01.2019, у грудні 2018року-19.02.2019, у січні 2019- 18.03.2019, у лютому 2019року-16.04.2019, у березні 2019року- 17.05.2019, у квітні 2019року-14.06.2019, у травні 2019року-11.07.2019, у червні 2019року-16.08.2019, у липні 2019року-09.09.2019, у серпні 2019року-11.10.2019, у вересні 2-019року- 28.11.2019.

За приписами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частина 2 статті 625 передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору визначено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно з п.5.1. договору споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У зв`язку з простроченням оплати поставленого газу позивач заявив до стягнення 342,53грн пені та 67,16 грн 3 % річних, перевіривши розрахунок яких, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про його правильність. Такі висновки суду не оскаржені сторонами.

Також у зв`язку з відхиленням фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% у березні-вересні 2019року (спожито менше газу, ніж погоджено сторонами, крім травня, протягом якого спожито-більше) на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу позивач просив суд стягнути з відповідача 15 237,49грн збитків.

Пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч.1). Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч.2).

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягала доведенню позивачем перед судом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу (далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за визначеною формулою.

Згідно з п. 2 розділу VI Правил у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

Пунктом 3 розділу VI Правил передбачено, зокрема, що за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням відповідних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини п`ятої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

У постановах Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №911/3215/20 та від 21.09.2021 у справі №904/6992/20 вказано, що право на стягнення збитків із споживача (передбачене пунктом 1 пункту 1 розділу VI Правил) не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України, а пункт 3.13 договору та підпункт 2 пункту 1 розділу VI Правил хоча й передбачають можливість відшкодування збитків споживачем, проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення зазначених сум збитків.

Як вірно встановив суд першої інстанції, в ході розгляду справи позивач не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту понесених ним збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених порушенням відповідачем виконання зобов`язань за договором, зокрема, у зв`язку з недотримання нормативних обсягів споживання у розрахунковому періоді об`ємів природного газу; не надав доказів на підтвердження реальності вчинення ним витрат на компенсацію оператору газорозподільних мереж вартості природного газу та недоведення втрат (зменшення майна) позивача у результаті врегулювання небалансу, спричиненого більшим/меншим обсягом спожитого відповідачем природного газу.

Відтак колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач, звертаючись до суду з вимогою про відшкодування збитків на підставі п. 1 розділу VI Правил не надав жодних доказів на підтвердження понесення збитків від існування різниці між об`ємом замовленого та фактично спожитого відповідачем газу та саме у заявленому розмірі.

З урахування наведених вище обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено існування повного складу цивільного правопорушення, зокрема, збитки та їх розмір, що відповідно виключає підстави для задоволення позову у відповідній частині вимог (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 914/617/21).

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 у справі №914/533/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 09.07.2021 вих.№3915-4807-21(вх. суду від 20.07.2021 №01-05/2459/21) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 у справі №914/533/21 -залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець