ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9842/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в розмірі 75140,00 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 75140,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2021 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці відповідач здійснив відправлення вагону №50061191 згідно накладної №46920146 на станцію Бурштин Львівської залізниці. По прибуттю вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт №454502/41 від 14.07.2021. Так, у накладній вказана маса 70000,00 кг., а фактично встановлено масу вантажу 70800,00 кг., що на 800 кг більше ніж вказано у накладній. На підставі виявленого позивачем нараховано штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Від відповідача надійшли письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечує та зазначає, що відповідачем під час завантаження вантажу для відправлення у відповідності до встановлених вимог здійснено зважування завантаженого вагону на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим. Відповідач також зауважує, що у складеному комерційному акті не встановлено внесення неправдивих відомостей до залізничної накладної, а лише встановлено невідповідність між масою вантажу, зазначену у накладних та фактичною масою вантажу в натурі. Відповідач вважає, що ним не могли бути внесені невірні відомості до накладної через технічну неможливість внесення інших відомостей ваги вантажу, ніж була встановлена при зважуванні. Також відповідач допускає, що причиною збільшення вантажу у вагоні стали метеорологічні умови, зокрема, під час перевезення мали місце опади у вигляді дощу, що підтверджується відповідним листом. Крім того, відповідач вказує про те, що позов підписано неналежним чином, оскільки позивачем не дотримано правила двох підписів, яке встановлено п.125 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідачем також подано заяву про зменшення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі, у якій просить у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу за спірним перевезенням та задоволенням позову, застосувати ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу. Заява обґрунтована відсутністю доказів спричинення позивачеві негативних наслідків, ступінню виконання боржником зобов`язань, нестабільним фінансовим станом, стратегічною та соціальною значимістю підприємства відповідача.

Від позивача надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача, у яких просить не приймати письмові пояснення відповідача до уваги та задовольнити позовні вимоги.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність порушення відповідачем при оформленні накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу, обґрунтованість нарахування штрафу, наявність підстав для зменшення розміру штрафу.

Так, судом встановлено, у липні 2021 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснено відправлення вагону №50061191 згідно накладної №46920146 на станцію Бурштин Львівської залізниці.

Відповідно до накладної №46920146, масу вантажу визначено відправником на вагонних вагах 150т, заводський номер 321362.

Вантажовідправником є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною є ДТЕК Бурштинська ТЕС.

По прибуттю вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складно комерційний акт №454502/41 від 14.07.2021. Перевіркою було виявлено, що в накладній №46920146 у вагоні №50061191 вказана маса вантажу складає 70000 кг., фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 70800 кг, що на 800 кг більше, ніж вказано у накладній.

На підставі листа Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" №1/3933 від 16.07.2021 надлишки вантажу з вагону №50061191 в кількості 1350 кг вивантажені на території ДП "Ліски" та забрані само вивозом представником вантажовідправника.

З посиланням на п. 122, 118 Статуту залізниць України (далі Статут), за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу позивач нарахував штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 75140,00 грн. (15028,00 грн. х 5).

Наведені обставини стали причиною виникнення спору.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 1 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язана доставити довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 Статуту). На підставі Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (п.5 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з п. 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (ч. 1 п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з п. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно з ч. 1, 2 п. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту).

Відповідно до ч. 1 п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. (п.118 Статуту).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що відповідачем під час завантаження вантажу для відправлення у відповідності до встановлених вимог здійснено зважування завантаженого вагону на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Перевіривши доводи сторін, беручи до уваги те, що саме відповідач визначав масу вантажу, зазначену в залізничній накладній, доказів участі працівників залізниці у визначенні маси вантажу у спірному вагоні (оплата за таку участь передбачена п.4.2 Збірника тарифів) відповідач суду не надав, обов`язковість такої участі працівників залізниці чинним законодавством не передбачена, позивач не ставить під сумнів повірку та коректну роботу вагонних ваг, на яких відповідач зважував вантаж перед відправкою, суд не приймає позицію відповідача щодо наведених обставин.

Твердження відповідача про зважування спірного вагону перед відправкою на справних, повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах, не спростовує факту внесення в накладну неправильних відомостей щодо ваги вантажу, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Також відповідач допускає, що причиною збільшення вантажу у вагоні стали метеорологічні умови, зокрема, під час перевезення мали місце опади у вигляді дощу, що підтверджується відповідним листом

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано лист Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 08.09.2021 №994-04/36-1514, у якому повідомлено, що за даними метеостанції Павлоград, що є репрезантивною для с. Вербки Павлоградського району та м. Тернівка, 12 липня 2021 року з 20:27 години до 01:30 години 13 липня 2021 року відмічалась гроза. Максимальна швидкість вітру з урахуванням поривів склала 13м/с. Вночі 13 липня 2021 року метеостанцією Павлоград було зафіксовано небезпечне метеорологічне явище (НМЯ) І рівня значний дощ за 12 годин і менше випало 23 мм опадів. Такі явища як зливи, шквали, град мають локальний характер і не завжди можуть бути зафіксовані існуючою мережею метеостанцій, їх наявність, час настання, тривалість та інтенсивність у різних частинах міста і районів може значно відрізнятися від даних у пункті спостережень.

Суд не приймає до уваги вказаний документ, як такий, що не може бути належним та допустимим доказом факту перевищення вказаної у накладній ваги вантажу за рахунок дощових опадів, оскільки в інформації зазначено лише про кількість опадів у період з 12 по 13.07.2021 по шляху прямування вагону, проте вона не підтверджує потрапляння води у вагон у кількості, що спричинило збільшення вантажу на 800 кг.

До того ж, в матеріалах справи міститься лист №1/3933 від 16.07.2021, у якому відповідач повідомляє позивача, що надлишок вантажу з вагона №50061191 буде забраний самовивозом. Тобто, даний листом відповідач підтвердив наявність надлишку саме вантажу у вагоні, а не опадів.

Суд також відхиляє доводи відповідача що позовна заява підписана неналежним чином, оскільки позивачем не дотримано правила двох підписів, яке встановлено п.125 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Так, позовна заява підписана представником АТ "Укрзалізниця" адвокатом Дмитром Хлабистіним, який діє на підставі довіреності від 14.06.2021.

Як зазначено у пункті 2 довіреності обсяг повноважень представника за цією довіреністю передбачає, окрім іншого, представляти інтереси довірителя у судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма правами, що надані позивачу, стягувачу, відповідачу, заявнику тощо та у тому числі й підписувати, подавати будь-які заяви, позовні заяви, скарги клопотання.

За змістом пункту 3 цієї довіреності представник уповноважений здійснювати також інші повноваження в межах компетенції, визначеної Статутом довірителя, Положенням про Філію, іншими внутрішніми документами довірителя, для чого представнику надається право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи, а також виконувати всі інші дії у межах та в обсязі, передбачених законодавством України та цією довіреністю.

За цією довіреністю представник користується правом подання, підпису, замовленя та отримання всіх документів, необхідних для виконання наданих цією довіреністю повноважень.

З вказаної довіреності не вбачається застережень для представника за довіреністю щодо правила двох підписів.

Стосовно представництва інтересів сторін у господарській справі діють правила, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, які не можуть бути змінені відомчим локальним актом чи рішенням підприємства сторони у справі.

Відповідно до ч. 3. ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За положеннями ч. 1, 3 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Оскільки, позовну заяву підписано адвокатом, а не в порядку самопредставництва посадовою особою Філії, а в Положенні про Філію відсутні посилання на документи, які можна ототожнити із позовною заявою, твердження скаржника про обов`язковість підписання позову двома особами, є безпідставними та необгрунтовними.

Близькі за змістом правові позиція викладені у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 904/3819/20, Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №905/872/21, від 02.07.2020 у справі №905/754/20.

Відповідач посилаючись на ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України просить зменшити розмір штрафу.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 Господарського кодексу України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є місто утворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, саме по собі не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

Крім того, до заяви про зменшення розміру штрафу відповідачем не додано жодного доказу в підтвердження наявності виняткових обставин, які є достатніми для зменшення розміру штрафу у розумінні ст. 233 Господарського кодексу України. Відповідач лише посилається на відсутність завдання збитків позивачу.

Стаття 233 Господарського кодексу України визначає складові аналізу наявності підстав для зменшення неустойки, серед яких зокрема майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні. Суд звертає увагу, що до клопотання про зменшення штрафу не додано жодного доказу, який би свідчив про майновий стан відповідача. Збитковість, навіть якщо вона і наявна (доказів на підтвердження не надано), сама по собі не є винятковим випадком та достатньою обставиною для зменшення штрафу. Відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу, господарський суд враховує також обставини того, що сторони знаходяться у рівних економічних умовах.

Також суд звертає увагу на наступне. Навантаження вагону з перевищенням його вантажопідйомності (що має місце у даному випадку) загрожує безпеці руху поїздів. З урахуванням цього, штраф за неправильно зазначену масу вантажу у випадку перевищення вантажопідйомності дисциплінує учасників даних відносин та має кінцеву мету забезпечення безпеки на транспорті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі №904/3061/20.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в розмірі 75140,00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ідентифікаційний код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 75140,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч сто сорок грн. 00 коп.) та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2022

Суддя О.М. Крижний