СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Харків Справа № 905/819/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача, Фісатіді Г.Д., адвокат,

від сторін, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №3748 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 12.10.21 (повний текст складено 21.10.21, суддя Демідова П.В.) у справі № 905/819/21

за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", м.Київ,

до ОСОБА_1 , м.Донецьк,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача

ПП "Медсервіс", м.Донецьк,

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №32/1-1-2-163-Іп-9 від 24.05.2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитом Приватного підприємства "Медсервис" за Генеральною кредитною угодою №32/1-1-1-13 від 07.05.2012 та кредитними договорами №32/1-1-2-13/1 і №32/1-1-2-13/2 від 07.05.2012 в розмірі 3 724,93 євро та 4 501,02 доларів США шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області 12.10.2021 р. у справі № 905/819/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" до ОСОБА_1 м.Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства "Медсервис" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №32/1-1-2-163-Іп-9 від 24.05.2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитом Приватного підприємства "Медсервис" за Генеральною кредитною угодою №32/1-1-1-13 від 07.05.2012 та кредитними договорами №32/1-1-2-13/1 і №32/1-1-2-13/2 від 07.05.2012 в розмірі 3 724,93 євро та 4 501,02 доларів США шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "Медсервис" (83092, Донецька область, місто Донецьк, АДРЕСА_1, ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 32/2; ) за тілом кредиту в розмірі 3724,93 євро (три тисячі сімсот двадцять чотири євро 93 євроцента) та 4501,02 доларів США (чотири тисячі п`ятсот один долар США 02 центи) за Генеральною кредитною угодою №32/1-1-2-13 від 07.05.2021, кредитним договором (відзивна кредитна лінія) №32/1-1-2-13/1 від 07.05.2012 та кредитним договором №32/1-1-2-13/2 від 07.05.2012, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №32/1-1-2-13-Іп-9 від 24.05.2012, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрованим в реєстрі за №3576, а саме: квартиру однокімнатну, що складає 0,24% ідеальної долі будинку, загальною площею 35,9 кв.м., житловою площею 18 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності іпотекодавцю - ОСОБА_1 шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за ціною, що буде встановлена у ході виконавчого провадження на підставі незалежної оцінки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 32/2; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 750,00грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 р., в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Наполягає, що строк повернення кредиту сплив 16.04.2016 р., а тому позивач звернувся до суду з порушенням строку позовної давності. Просить застосувати строк позовної давності під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, оскільки він не приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції та не мав змоги подати відповідну заяву. Наполягає, що позивачем не було повідомлено ПП «Медсервіс» та відповідача про зміну кредитора.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 р. поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 у справі № 905/819/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 р. розгляд справи призначено на 27.01.2022 р.

10.01.2022 від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського від 27.01.2022 р. розгляд справи відкладено на 07.02.2022 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 15.02.2022 р.

10.02.2021 від заявника апеляційної скарги на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 по справі № 905/819/21, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 р. по справі № 905/819/21, а провадження у справі закрити. Вважає, що зазначений позов не повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки відповідачем по справі є фізична особа.

Судова колегія зазначає, що відповідно до приписів частини 1 статті 266 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

В даному випадку, доповнення до апеляційної скарги, заявником було подано вже під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, зазначені доповнення не можуть бути прийняти судом апеляційної інстанції і судовою колегією не оцінюються.

У судове засідання, призначені на 07.02.2022 р. та на 15.02.2022 р. з`явився представник позивача, який просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники заявника апеляційної скарги у судові засідання призначені на 07.02.2022 та на 15.02.2022 не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, явка представників сторін у судові засідання не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, який з`явився у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

07.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (банк) та Приватним підприємством «Медсервис» (позичальник) укладено генеральну угоду №32/1-1-2-13, відповідно до п.1.1. якої, банк, на підставі цієї угоди, зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах цієї угоди і які є невід`ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальнику за кредитами, наданими в межах даної угоди, не повинен перевищувати 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) євро та 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США. Термін дії угоди: до 06 травня 2015.

Розділом 2 генеральної угоди визначено умови надання та забезпечення повернення кредитних коштів, зокрема: банк надає позичальнику кредитні кошти на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування (п.2.1); сторони встановлюють, що в рамках даної угоди на підставі додатково укладених кредитних договорів позичальнику можуть відкриватись відновлювальні кредитні лінії на наступних умовах: валюта кредитування: долар США, євро; строк фінансування за кожним укладеним кредитним договором в рамках цієї угоди не повинен перевищувати 12 місяців; відсоткова ставка за надання кредитних коштів визначається окремим кредитним договором (п.2.2); всі позики, як і відсотки по них, повинні сплачуватись у тій самій валюті, в якій їх було надано. Всі комісії по кредитним договорам повинні сплачуватись у національній валюті. Всі платежі, які мають бути зроблені позичальником, на підставі цієї угоди, повинні бути зроблені повністю, без будь-яких взаємозаліків чи претензій та без будь-яких відрахувань або утримань із наявних сум на рахунках позичальника (п.2.3); в якості забезпечення зобов`язань по кредитах позичальника, наданих банком в межах цієї угоди, банку передається, в тому числі однокімнатна квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9кв.м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 , заставною вартістю 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень (п.2.5).

Згідно з п.4.1 генеральної угоди, банк зобов`язується, на умовах цієї угоди відкривати позичальнику позичкові рахунки згідно умов укладених сторонами в межах даної угоди кредитних договорів та додаткових угод до них, у відповідності до загальних умов кредитування, визначених у ст.1, 2 цієї угоди, та, за письмовими вимогами позичальника, перераховувати в безготівковій формі кредитні кошти в межах розмірів лімітів, визначених в кожному окремому кредитному договорі.

Пунктами 5.1, 5.3 генеральної угоди визначено, що позичальник зобов`язується використати отримані кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів, укладених в межах цієї угоди. Надати в заставу чи забезпечити передачу в заставу банку його майновими поручителями майна в забезпечення зобов`язань за цим договором відповідно до умов п.2.5 цього договору, шляхом укладення договорів застави, інших пов`язаних з ними договорів та документів в строк до 25 травня 2012 року. В разі недотримання цих умов, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, відсотками за кредит та іншими платіжками за цим договором, а в разі непогашення заборгованості - звернутися до поручителя або звернути стягнення на предмет застави або звернутись до суду.

Угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 06 травня 2015 за умови повного погашення позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, комісії, штрафів, пені) за всіма отриманими в межах даної угоди кредитами, що будуть укладені в рамках даної угоди (п.9.1 угоди).

Пунктом 11.2 угоди передбачено, що зміни до даної угоди оформляються укладанням додаткової угоди сторонами, яка стає її невід`ємною частиною.

07.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (банк) та Приватним підприємством «Медсервис» (позичальник) укладено кредитний договір №32/1-1-2-13/1 (відзивна кредитна лінія), відповідно до п.1.1 якого банк на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-13 від 07 травня 2012р. (надалі - угода) відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію, у сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США (надалі - кредит) на поповнення обігових коштів та ведення фінансово-господарської діяльності зі сплатою 14,0% (чотирнадцять відсотків) річних (надалі - відсотки).

Строк повернення кредиту - 06 травня 2013 р. (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору в якості забезпечення зобов`язань по договору, банку передається наступне заставне майно, зокрема однокімнатна квартира, , що розташована за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 35,9кв.м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 , заставною вартістю 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Кредит позичальнику надається повністю або частково в межах суми, зазначеної в п.1.1 цього договору на підставі письмової заяви позичальника та за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань згідно з цим договором. Позичальник має право неодноразово одержувати грошові кошти в повному обсязі або частково та неодноразово повертати банку отримані по кредиту грошові кошти в повному обсязі або частково таким чином, щоб загальний розмір грошових коштів, що знаходяться у позичальника у будь-який момент часу не перевищував ліміт кредиту, згідно з п.1.1 цього договору (п.1.4 договору.)

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 для обліку кредиту та рахунок № НОМЕР_2 для обліку нарахованих відсотків. У разі відсутності обмежень, встановлених п.3.2.3 договору, банк може надавати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, тощо.

Позичальник доручає банку в разі наявності грошових коштів на своєму поточному рахунку № НОМЕР_3 в ПАТ «Банк «Софіївський», МФО 380861 в гривні, здійснювати списання відсотків та суми кредиту, неустойки (штрафу, пені) та інших платежів в розмірі, встановленому договором, при настанні строків платежу та/або заборгованості, що виникла при їх порушенні (п.2.5 договору).

Розділом 3 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема.

Позичальник має право отримувати кредитні кошти в межах суми, зазначеної в п.1.1 договору, шляхом подання в банк відповідної заяви у відповідності з п.1.4 цього договору (п.3.1.1 договору)

Позичальник зобов`язується: використати кредит виключно на цілі, зазначені в п.1.1 договору (п.3.3.1); повернути кредит в валюті кредиту не пізніше строків, зазначених в п.1.2 цього договору, на рахунок № НОМЕР_1 у строки, визначені договором (п.3.3.2). надати в заставу чи забезпечити передачу в заставу банку його майновими поручителями майна в забезпечення зобов`язань за цим договором відповідно до умов п.1.3 цього договору, шляхом укладення договорів застави, інших пов`язаних з ними договорів та документів у строк до 25 травня 2012 року. В разі недотримання цих умов, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, відсотками за кредит та іншими платежами за цим договором, а в разі непогашення заборгованості - звернутися до поручителя або звернути стягнення на предмет застави або звернутися до суду (п.3.3.3).

Відповідно до п.5.7 договір вступає в силу з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

07.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (банк) та Приватним підприємством «Медсервис» (позичальник) укладено кредитний договір №32/1-1-2-13/2 (відзивна кредитна лінія), відповідно до п.1.1 якого банк на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-13 від 07 травня 2012р. (надалі - угода) відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію, у сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) євро (надалі - кредит) на поповнення обігових коштів та ведення фінансово-господарської діяльності зі сплатою 13,0% (тринадцять відсотків) річних (надалі - відсотки).

Строк повернення кредиту - 06 травня 2013 р. (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору в якості забезпечення зобов`язань по договору, банку передається наступне заставне майно, зокрема однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9кв.м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 , заставною вартістю 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Кредит позичальнику надається повністю або частково в межах суми, зазначеної в п.1.1 цього договору на підставі письмової заяви позичальника та за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань згідно з цим договором. Позичальник має право неодноразово одержувати грошові кошти в повному обсязі або частково та неодноразово повертати банку отримані по кредиту грошові кошти в повному обсязі або частково таким чином, щоб загальний розмір грошових коштів, що знаходяться у позичальника у будь-який момент часу не перевищував ліміт кредиту, згідно з п.1.1 цього договору (п.1.4 договору.)

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 .для обліку кредиту та рахунок № НОМЕР_2 для обліку нарахованих відсотків. У разі відсутності обмежень, встановлених п.3.2.3 договору, банк може надавати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, тощо.

Позичальник доручає банку в разі наявності грошових коштів на своєму поточному рахунку № НОМЕР_3 в ПАТ «Банк «Софіївський», МФО 380861 в гривні, здійснювати списання відсотків та суми кредиту, неустойки (штрафу, пені) та інших платежів в розмірі, встановленому договором, при настанні строків платежу та/або заборгованості, що виникла при їх порушенні (п.2.5 договору).

Розділом 3 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема.

Позичальник має право отримувати кредитні кошти в межах суми, зазначеної в п.1.1 договору, шляхом подання в банк відповідної заяви у відповідності з п.1.4 цього договору (п.3.1.1 договору)

Позичальник зобов`язується: використати кредит виключно на цілі, зазначені в п.1.1 договору (п.3.3.1); повернути кредит в валюті кредиту не пізніше строків, зазначених в п.1.2 цього договору, на рахунок № НОМЕР_1 у строки, визначені договором (п.3.3.2). надати в заставу чи забезпечити передачу в заставу банку його майновими поручителями майна в забезпечення зобов`язань за цим договором відповідно до умов п.1.3 цього договору, шляхом укладенні договорів застави, інших пов`язаних з ними договорів та документів у строк до 25 травня 2012 року. В разі недотримання цих умов, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, відсотками за кредит та іншими платежами за цим договором, а в разі непогашення заборгованості - звернутися до поручителя або звернути стягнення на предмет застави або звернутися до суду (п.3.3.3).

Відповідно до п.5.7 договір вступає в силу з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

24.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) який виступає майновим поручителем по зобов`язанням Приватного підприємства «Медсервис» (боржник) укладено іпотечний договір №32/1-1-2-13-Іп-9, відповідно до п.1.1 якого, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку наступний об`єкт нерухомості: однокімнатна квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 35,9кв.м,яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченому дев`ятою донецькою державною нотаріальною конторою 7.02.1991 року, номер за реєстром № 679, витяг про державну реєстрацію права № 29635613.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 договору за даними Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №33958760, реєстраційний номер 33397188, виданого 26.02.2012 року Комунальним підприємством бюро технічної м.Донецька, загальна вартість предмету іпотеки складає 39 346, 00 грн. (тридцять дев`ять тисяч триста сорок шість гривень 00 копійок). Загальна вартість предмету іпотеки на момент укладення цього договору визначена за згодою сторін, відповідає ринковій вартості Предмета іпотеки та становить 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Вартість предмета іпотеки на момент укладення цього договору не враховується при визначені ціни предмета іпотеки у майбутньому, у тому числі - під час звернення стягнення на нього іпотекодержателем, якщо інше не передбачено цим договором та/або кредитним договором.

Обтяження іпотекою предмета іпотеки, а також взаємні права і обов`язки сторін за цим договором виникають з моменту набуття сили цим договором. Пріоритет прав іпотекодержателя відносно прав третіх осіб на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою згідно цього договору. Державна реєстрація іпотеки відповідно до цього договору здійснюється іпотекодержателем у порядку, встановленому законодавством України, за рахунок іпотекодавця (п.1.4 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що іпотека цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов`язань боржника, що виплавають та/або можуть виникнути у майбутньому з генеральної угоди №33/1-1-2-13 від 07 травня 2012 року та кредитних договорів, що укладені та можуть укладатись в її межах, а також додатковий угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому (надалі за текстом - «Кредитний договір»), укладеної між іпотекодержателем та боржником - Приватним підприємством «Медсервис», ідентифікаційний код за . Відповідно до кредитного договору боржник отримує від іпотекодержателя кредит у сумі, що не перевищує 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) євро та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, при цьому строк та порядок погашення боржником кредиту, сплати процентів, комісій, неустойок та інших платежів визначаються кредитними договорами.

Згідно з п.2.2 договору іпотекодержатель також має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги, щодо: відшкодування витрат, спричинених пред`явленням вимоги за кредитним договором та/або зверненням стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки; сплата неустойки відповідно до кредитного договору; сплати процентів за кредитом відповідно до умов кредитного договору; повернення суми кредиту відповідно до умов кредитного договору; відшкодування витрат та збитків, завданих порушенням умов кредитного договору та/або цього договору.

Протягом строку дії цього договору іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення. Під час використання предмета іпотеки іпотекодавець зобов`язаний не припускати погіршення стану предмета іпотеки та не вчиняти дій, які можуть спричинити зменшення вартості предмета іпотеки порівняно з звичайними ринковими цінами на аналогічне за своїми характеристиками нерухоме майно (п.5.1 договору).

Відповідно до п.6.1 договору іпотекодержатель має право без згоди іпотекодавця відступити свої права за цим договором будь-якій особі за умови, що одночасно він здійснює відступлення тій же особі свого права вимоги за кредитним договором.

Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, а у разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотека у наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов`язань, що забезпечені іпотекою згідно з умовами цього договору, та в інших випадках, передбачених кредитним договором; у разі порушення іпотекодавцем всіх або окремих засвідчень і гарантій, вказаних в статті 3 цього договору, та/або у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем всіх або окремих обов`язків, встановлених цим договором (п.7.1 договору).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадках, передбачених п.7.1 цієї статті договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання іпотекодавцем цієї вимоги. Якщо протягом 30-тиденного строку вимога іпотекодержателя залишається невиконаною, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 7.3 договору, за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду у встановленому законодавством порядку (п.7.3.1); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (7.3.2); згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (п.7.3.3); інші способи, передбачені законодавством України на момент звернення стягнення (7.3.4).

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами з моменту його нотаріального посвідчення та державно реєстрації (п.9.1 договору).

На виконання умов кредитних договорів банк видав ПП «Медсервис» кредит, на підставі кредитного договору №32/1-1-2-13/1 від 07.05.2012, в розмірі 349 500доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами №199 від 07.05.2012 на суму 250 000,00 USD, №1201 від 05.03.2013 на суму 31 540,00 USD, №1740 від 07.03.2013 на суму 45 655,87 USD, №6126 від 28.03.2013 на суму 22 304,13грн, та на підставі кредитного договору №32/1-1-2-13/2 від 07.05.2012, в розмірі 284 000,00 Євро, що підтверджується меморіальними ордерами №298 від 08.05.2012 на суму 140 000,00 EUR, №1716 від 14.06.2012 на суму 110 000,00 EUR, №630 від 02.04.2013 на суму 20 000,00 EUR, №1902 від 08.04.2013 на суму 14 000,00 EUR.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено додаткові угоди №1 від 03.09.2012, №2 від 04.11.2014 та №3 від 17.04.2015 до генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-13 від 07.05.2012, яким внесені відповідні зміни до генеральної угоди, зокрема п.п.1.1, 2.2, 2.5, 5.4, 9.1, 10.2, 11.6, 11.7 та доповнено розділом 12.

Так, додатковою угодою №3 від 17.04.2015 сторони в п.1.1 розділу 1. «Предмет угоди» виключили речення «Термін дії цієї угоди: до 06.05.2015» та доповнили вказаний пункт новим реченням «Строк повернення кредитних коштів до 05 травня 2018».

Відповідно до вказаної угоди сторони змінили п.2.2 угоди, згідно з яким, строк фінансування за кожним укладеним кредитним договором в рамках цієї угоди не повинен перевищувати 48 місяців.

Додатковою угодою №3 від 17.04.2015 сторони виклали п.2.5 угоди в новій редакції, зокрема в якості забезпечення зобов`язань по кредитах позичальника, наданих банком в межах цієї угоди, банку передається, в тому числі однокімнатна квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9кв.м., яка належить майновому поручителю ОСОБА_1 , заставною вартістю 336 324,00 (триста тридцять шість тисяч триста двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Сторони домовились викласти п.9.1 угоди в наступній редакції: «Угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 05 травня 2018 за умови повного погашення позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, комісії, штрафів, пені) за всіма отриманими в межах даної угоди кредитами, що будуть укладені в рамках даної угоди» (додаткова угода №3 від 17.04.2015).

03.04.2019 проведено електронний аукціон №UA-EA-2019-03-25-00056-b щодо пулу активів Публічного акціонерного товариства «Банк «Софіївський», що складається в тому числі з прав вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, у кількості 37 позицій.

За результатами вказаного аукціону визначено переможця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за ціною продажу 2 817 234,61грн та складено протокол електронного аукціону №UA-EA-2019-03-25-00056-b від 03.04.2019.

17.04.2019 ТОВ «ФК «Форінт» перераховано ПАТ «Банк «Софіївський» грошові кошти в сумі 2 817 234,61грн, що підтверджується платіжним дорученням №16516687, з призначенням платежу: оплата за активи (майно) згідно з протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-25-00056-b, лот №30GL41933, у т.ч. ПДВ 1 640,05грн.

06.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (новий кредитор) укладено договір №04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п.1.1 якого, сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання банком шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення права вимоги).

Згідно з п.2.1 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорам) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку до цього договору, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Сторони домовились, що відступлення банком новому кредиторові прав вимоги за договорами забезпечення, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань позичальників за кредитними договорами, відбувається шляхом укладення окремих договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення, а саме: договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які не посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально.

За цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договором страхування тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів (п.2.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що усі наявні у банку документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів)), що підтверджують права вимоги до боржників, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше 10 (десяти) календарних днів із дати укладення цього договору. При отриманні банком після укладення цього договору оригіналів документів стосовно боржників (оригіналів виконавчих документів, процесуальних документів у судових справах , пов`язаних з правами вимоги, що відступаються за цим договором, тощо) такі документи передаються банком новому кредитору за відповідним актом.

Після набуття прав вимоги за цим договором новий кредитор має право: здійснювати будь-які не заборонені чинним законодавством України дії для реалізації прав вимоги та/або отримання сум заборгованості від боржників; здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дії, пов`язані з набутими правами вимоги; розпоряджатись правами вимоги на свій власний розсуд, в тому числі здійснювати наступний продаж та/або відступлення прав вимоги на користь третіх осіб, за умови дотримання при цьому вимог чинного законодавства України та умов основних договорів (п.3.7 договору).

Відповідно до п.4.1 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 1 962 639,13грн (один мільйон дев`ятсот шістдесят дві тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 13 копійок), надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (п.6.5 договору).

З реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є додатком №1 до договору №04 про відступлення (купівлі-продажу прав вимоги від 06.05.2019) банком передано право вимоги до ПП «Медсервис» за кредитними договорами №32/1-1-2-13/1 в сумі 275 271,69 дол. США та № 32/1-1-2-13/2 в сумі 354 452,06 євро, а також та іпотечним договором №32/1-1-2-13-Іп-9 від 24.05.2012.

На виконання п.2.1 договору №04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги 06.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (цесіонарій) укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до п.1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, і у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення прав цедент відступає та передає, а цесіонарій приймає та набуває всіх належних цеденту прав за іпотечними договорами (надалі - договори іпотеки), у тому числі за іпотечним договором № 32/01-1-2-13-Іп-9, укладеним з відповідачем.

Розділом 2 договору сторони визначили порядок передачі прав, зокрема: права за договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) цедентом цесіонарію з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору (п.2.1); з моменту передання (відступлення) прав за договорами іпотеки цесіонарій замінює цедента у правовідносинах, які склалися між ним та іпотекодавцями за договорами іпотеки (п.2.2); в день підписання та нотаріального посвідчення цього договору цедент зобов`язаний передати цесіонарію всі наявні документи, що засвідчують права, які передаються за цим договором. Цедент також передає Цесіонарію всі наявні документи з судових справ та/або виконавчих проваджень, які безпосередньо стосуються договорів застави (п.2.3); передача документів, зазначених у п.2.3 договору здійснюється відповідно до умов договору №04 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 травня 2019р (п.2.4).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.4.1 договору).

Судом першої інстанції також встановлено, що на час звернення позивача з позовом він є належним кредитором у зобов`язаннях щодо повернення кредиту та іпотечних зобов`язаннях по відношенню до відповідача та третьої особи.

Враховуючи невиконання ПП «Медсервис» зобов`язань щодо повернення кредиту, позивач, як правонаступник банку, звернувся до суду задля звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення частини боргу за тілом кредиту за кредитними договорами.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено повністю з підстав їх доведеності та обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Положеннями статті 572 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі статтею 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів статті 575 Цивільного кодексу України одним із видів застави є іпотека.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. ( ч.1 ст. 575 ЦК України)

Статтею 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, цього Закону України «Про іпотеку» та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст.3 Закону України "Про іпотеку").

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Оскільки Приватне підприємство «Медсервис», яке є третьою особою у даній справі, не виконало взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, та враховуючи, що в забезпечення виконання кредитних договорів та генеральної угоди відповідачем передано в іпотеку банку однокімнатну квартиру, загальною площею 35,9 кв.м, заставна вартість якої складає 336 324,00грн, позовні вимоги позивача є такими, що підлягали задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України "Про іпотеку").

Згідно з частини 2 статті 39 вищевказаного Закону України "Про іпотеку" в разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,тобто на території проведення антитерористичної операції.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення регулюються Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до інших актів чинного законодавства.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, вказаним Законом встановлено мораторій на реалізацію предмета іпотеки, у зв`язку з чим така реалізація зупиняється на період дії зазначеного Закону.

Проте, цей Закон не позбавляє іпотекоджержателя права захистити у судовому порядку порушене право шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 21-117гс18) та постанові Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 905/3496/16.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги шодо не направлення йому письмової вимоги про усунення порушення.

Відповідно до приписів статті 35 Закону України «Про іпотеку» , у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, вимога про усунення порушення має бути направлена іпотекодержателем в разі прийняття ним рішення щодо проведення ним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, при прийнятті іпотекодержателем у власність предмета іпотеки або при продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особи в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

В даному випадку, іпотекодержателем не приймалося рішення про проведення ним позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, при прийнятті іпотекодержателем у власність предмета іпотеки або при продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особи в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги про те, що позивачем було порушено порядок звернення стягнення на майно, не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства.

Щодо твердження заявника апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди № 3 до Генеральної кредитної угоди № 32/1-1-2-13 від 07.05.20212, яка була укладена 17.05.2015 р. сторони домовилися доповнити пункт 1.1. розділу 1 «Предмет договору» новим реченням «Строк повернення кредитних коштів до 05 травня 2018 р. Станом на дату укладання додаткової кредитної угоди № 3 до Генеральної кредитної угоди № 32/1-1-2-13 від 07.05.2012 будь-яких інших сум кредиту, окрім як за Кредитним договором № 32/1-1-2-12/1 та 32/1-1-2-13/2 позичальнику видано не було.

Таким чином, сторони досягли згоди щодо зміни строку повернення кредитних коштів до 05.05.2018 і виклали це у відповідній письмовій угоді, яка скріплена підписами і печатками обох сторін.

Відповідно до запису про іпотеку № 7595980 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі відомості про основне зобов`язання міститься наступне:

«Строк виконання зобов`язання 05.05.2018 розмір основного зобов`язання 250 000 євро. Правочин в якому встановлене основне зобов`язання: Генеральна кредитна угода №32/1-1-2-13 від 07.05.2012 та додаткова угода № 3 ( про зміну строку повернення кредитних коштів) від 17.04.2015, серія та номер: виданий 17.04.2015 р. видавник: Публічне акціонерне товариство «Банк Софіївський» додаткові відомості: Кредитний договір № 32/1-1-2-13/2 від 07.05.2012 виданий ПАТ «Банк Софіївський та Додаткова угода № 5 від 17.04.2015 р.

Строк виконання основного зобов`язання 05.05.2018 р. розмір основного зобов`язання 250 000 дол. США правочин в якому встановлено основне зобов`язання: Генеральна кредитна угода № 32/1-1-2-13 від 07.05.2012 та Додаткова угода № 3 ( про зміну строку кредитних коштів) від 17.04.2015 р. серія та номер - виданий 17.04.2015 р. видавник Публічне акціонерне товариство «Банк Софіївський» та Додаткова угода № 5 від 17.04.2015 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позов було подано до господарського суду 30.04.2021 р. Тобто позивач звернувся до господарського суду в межах строку позовної давності.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на відсутність доказів звернення з вимогою до ПП «Медсервіс», що має передувати зверненню позивача з вимогами до відповідача та субсидіарний характер відповідальності майнового поручителя.

Судова колегія погоджується зі ствердженням позивача по справі, що відповідач помилково сприймає зобов`язання майнового поручителя за іпотечним договором як додаткову субсидіарну відповідальність за зобов`язанням ПП «Медсервіс».

Приписами діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про іпотеку» не передбачено, що іпотекодавець несе субсидіарну відповідальність разом з божником.

Судом першої інстанції було встановлено, що між АТ «Банк Софійський» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 32/1-1-2-13-1п-9 від 24.05.2012, положеннями якого не передбачено обов`язкового пред`явлення кредитором / іпотекодерждателем вимоги до основного боржника та отримання відмови боржника у задоволенні вимоги кредитора або неодержання від нього відповіді на пред`явлену вимогу, до пред`явлення вимоги іпотекодавцю про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги про не повідомлення про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Форінт».

Стаття 516 Цивільного кодексу України встановлює, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. ( ч.2 ст.516 ЦК України)

Тобто єдиним наслідком не повідомлення боржника про заміну кредитора є ризик нового кредитора, що зобов`язання буде виконано боржником первісному кредитору і це виконання буде вважатися належним.

В даному випадку, ПП «Медсервіс» ( третя особа по справі) та відповідачем не доведено виконання ними своїх зобов`язань за кредитними договорами перед первісним кредитором АТ «Банк Софійський».

Крім того, після укладання договору № 04 від 05.06.2019 р. між АТ «Банк Софіський» та ТОВ «ФК «Форінт» до запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 767818 були внесені записи в розділі «Відомості про суб`єктів» та іпотекодержателем замість Публічного акціонерного товариства «Банк Софійський» було зазначено нового - Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Форінт», . Інформація, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відкритою і будь яка особа має змогу отримати інформацію про поточного кредитора та іпотекодержателя.

З огляду на наведене, судом першої інстанції зроблено законний та обґрунтований висновок про задоволення позову.

Що стосується юрисдикції господарського суду щодо розгляду даної справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як зазначалося вище, частиною першої статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання забезпечується, зокрема , заставою. Згідно з частиною 1 ст.575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень статей 572,589,626 Цивільного кодексу України за договором застави , іпотеки який є двостороннім правочином, що укладаються з метою врегулювання відносин між кредитором та боржником/ майновим поручителем . кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Тобто договір іпотеки укладається кредиторові поручителем для забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Згідно з приписами частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи вище викладене, на теперішній час до юрисдикції господарських судів належать справи щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи або фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відповідні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2526/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2529/18, від 19.03.2019 у справі № 904/2538/18, від 19.03.2019 у справі №904/2530/18.

В даному випадку сторонами основного зобов`язання, а саме кредитних договорів, є юридичні особи, а тому даний спір підлягав вирішенню саме у господарському суді.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Донецьк, на рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 по справі № 905/819/21 - залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2021 по справі №905/819/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.02.22

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Терещенко