ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/922/21
Провадження № 14/913/922/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
за участі секретаря судового засідання Славгородської К.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Лисичанського міського центру зайнятості, м. Лисичанськ Луганської області
до відповідача Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м. Лисичанськ Луганської області
У засіданні брали участь:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського центру зайнятості, де їй було надано статус безробітної, відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 календарних днів відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Розпочата виплата допомоги відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
08.07.2021 ОСОБА_1 надано копію наказу АТ «Лисичанськвугілля» від 08.07.2021 № 188-к «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 ». Відповідно до якого відбулося поновлення на роботі ОСОБА_1 з 08.10.2020 року на підставі рішення Лисичанського міського суду від 07.07.2021 у справі № 415/6850/20.
Керуючись абз. 10 пп. 1 п. 30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» від 19.09.2018 № 792 - центр зайнятості припинив реєстрацію безробітної ОСОБА_1 з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення на роботі. У зв`язку з поновленням безробітної на роботі вона автоматично відноситься до категорії «зайнятого населення» (ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»), відповідно перебувати на обліку не може.
Відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02.03.2000 із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
27.07.2021 від АТ «Лисичанськвугілля» отримано листа згідно якого борг визнано в повному обсязі. Крім того відповідач просив розглянути питання щодо розстрочки погашення боргу з 01.08.2021 р. по 31.12.2021 р. з щомісячним платежем.
Лисичанським міським центром зайнятості було прийнято рішення про надання розстрочки для сплати боргу АТ «Лисичанськвугілля». Проте, свої зобов`язання відповідач не виконує, станом на 07.12.2021 борг не сплачено, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/922/21. Суд ухвалив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також, вказаною ухвалою суд повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 13.01.2022 о 10 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 13.01.2022 розгляд справи відкладено на 14.02.2022 о 10 год. 00 хв.
Сторони правом на участь у судовому засіданні 14.02.2022 своїх повноважних сторін не скористались. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним із видів такого забезпечення за Законом, зокрема, є допомога по безробіттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» від 17.08.2020 № 129-к «Про надання відпустки» ОСОБА_1 було звільнено з посади помічника генерального директора з правових питань виконавчого апарату управління Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля».
13.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного.
Разом з тим, 13.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського центру зайнятості з заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю та з 13.11.2020 їй було призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 календарних днів, відповідно до частин 1, 3, 4 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 07.07.2021 у справі № 415/6850/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу № 262 від 24.06.2020 р. «Про скорочення штату виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля», про визнання незаконним та скасування наказу № 129-к від 17.08.2020 р. «Про надання відпустки» в частині звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.
Визнано незаконним наказ № 129-к від 17.08.2020 р. «Про надання відпустки», виданий в.о. генерального директора АТ «Лисичанськвугілля» в частині звільнення ОСОБА_2 помічника директора з правових питань з 07.10.2020 р. у зв`язку з скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Суд ухвалив поновити ОСОБА_1 на посаді помічника генерального директора Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» з правових питань з 07.10.2020 року.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення, тобто з 07.10.2020 р. по 07.07.2021 р. в розмірі 111414 (сто одинадцять тисяч чотириста чотирнадцять) гривень, визначений без урахування податків та загальнообов`язкових зборів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 07.07.2021 2021 у справі № 415/6850/20, АТ «Лисичанськвугілля» наказом від 08.07.2021 № 188-к скасовано наказ № 129-к від 17.08.2020 р. «Про надання відпустки, звільнення» ОСОБА_2 помічника генерального директора з правових питань виконавчого апарату управління АТ «Лисичанськвугілля» та поновлено ОСОБА_3 з 08.10.2020 року на попередній посаді.
Як зазначає в позові позивач, 08.07.2021 ОСОБА_1 копію наказу АТ «Лисичанськвугілля» від 08.07.2021 № 188-к «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » було надано Лисичанському міському центру зайнятості.
Наказом Лисичанського міського центру зайнятості від 09.07.2021 № НТ210709 було припинено реєстрацію безробітної ОСОБА_1 у зв`язку з виданням відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження зареєстрованого безробітного на роботі відповідно до абз. 10 пп. 1п. 30 Порядку з 08.07.2021.
Позивач зазначає, що Лисичанським міським центром зайнятості було прийнято рішення про надання розстрочки для сплати боргу АТ «Лисичанськвугілля». Проте, відповідач свої зобов`язання не виконує, станом на 07.12.2021 борг не сплачено, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий випадок - це подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.
Водночас, згідно з абз. 10 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 19.09.2018 № 792 (в редакції чинній на дату видачі наказу «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 »), центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.
Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.
Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця, зокрема, утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
З огляду на те, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 07.07.2021 у справі № 415/6850/20 було визнано незаконним наказ АТ «Лисичанськвугілля» № 129-к від 17.08.2020 р. «Про надання відпустки» в частині звільнення ОСОБА_2 помічника директора з правових питань з 07.10.2020 р. у зв`язку з скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, останню було поновлено на роботі, при цьому зазначені обставини стали підставою для втрати ОСОБА_2 заробітної плати, а в подальшому - для призначення та виплати їй допомоги по безробіттю, суд вважає, що позивач правомірно звернувся з позовом про стягнення з відповідача суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
У даному випадку АТ «Лисичанськвугілля» є роботодавцем ОСОБА_1 у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому саме на відповідача покладено обов`язок з відшкодування позивачу суми допомоги по безробіттю, сплачених ОСОБА_1 .
У пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.
ОСОБА_1 наказом АТ «Лисичанськвугілля» № 129-к від 17.08.2020 поновлено на посаді помічника генерального директора з правових питань виконавчого апарату управління АТ «Лисичанськвугілля».
Як зазначалось вище, за ознаками використання праці та оформлення трудових відносин, відповідач підпадає під визначення роботодавця незаконно звільненого працівника, отже відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зобов`язаний нести за це матеріальну відповідальність (грошове зобов`язання).
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
1. Позов задовольнити повністю.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2022 року.

Суддя Євген ЛІСОВИЦЬКИЙ