номер провадження справи 9/182/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 Справа № 908/3658/21

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно виробниче підприємство ОЛТАК, (69104, м.Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25, кв. 6)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя, (69008, Запорізька область, м.Запоріжжя, Заводський район)

про стягнення суми 144978,46 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно виробниче підприємство ОЛТАК про стягнення з відповідача: Приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя суми 137947,56 грн. основного боргу, суми 1301,95 грн. відсотків за користування грошовими коштами, суми 2920,27 грн. пені, суми 2808,68 грн. інфляційних збитків, всього загальної суми 144978,46 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3658/21, присвоєно номер провадження справи 9/182/21, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18.02.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовані тим, що в порушення умов укладеного сторонами договору підряду № 11/1602 від 16.02.2021, відповідачем не здійснено оплату наданих позивачем за договором послуг на суму 137947,56 грн. У зв`язку з чим, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано відповідачу суму 1301,95 грн. 3% річних та суму 2808,68 інфляційних втрат. Також відповідно до п. 5.2 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2920,27 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 202, 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 625, 626, 629, 638, 837, 843 ЦК України, ст.ст. 175, 180, 193 ГК України та умовами договору підряду № 11/1602 від 16.02.2021.

27.01.2022 до господарського суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява про визнання позову в якій відповідач визнає вимоги позивача в повному обсязі та просить розподілити судові витрати з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно виробниче підприємство ОЛТАК (Виконавець, позивач у справі) та Приватним акціонерним товариством Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя (Замовник, відповідач у справі) був укладений договір підряду № 11/1602, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик, своїми силами з металопрокату Замовника, виконати відповідно до наданих Замовником належним чином оформлених письмових заявок роботи з плазмового розкрою деталей металоконструкцій (надалі роботи), а Замовник зобов`язується прийняти якісно і в строк виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Найменування робіт, обсяги і терміни виконаних робіт, а також порядок їх оплати вказуються в Специфікаціях до цього договору. Вартість робіт за даною угодою і термін їх виконання вказується в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору (п. 1.2. п. 2.1 договору).

Відповідно до підписаної сторонами Специфікації № 2 від 13.07.2021 визначено найменування робіт: плазмова різка металопрокату 16-20 мм, 25,044 тони, на загальну суму 51000,20 грн. Строк виконання робіт не пізніше 7 робочих днів від дати надання матеріалів Замовником для обробки. Оплата виконаних робіт: протягом 10 робочих днів з моменту поставки.

Відповідно до підписаної сторонами Специфікації № 3 від 22.07.2021 визначено найменування робіт: плазмова різка металопрокату 16-20 мм, 25,044 тони, на загальну суму 38450,15 грн. Строк виконання робіт не пізніше 7 робочих днів від дати надання матеріалів Замовником для обробки. Оплата виконаних робіт: протягом 10 робочих днів з моменту поставки.

Відповідно до підписаної сторонами Специфікації № 4 від 30.07.2021 визначено найменування робіт: плазмова різка металопрокату 16-20 мм, 28,460 тони, на загальну суму 48497,21 грн. Строк виконання робіт не пізніше 7 робочих днів від дати надання матеріалів Замовником для обробки. Оплата виконаних робіт: протягом 10 робочих днів з моменту поставки.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, виконавши роботи та здійснивши поставку на загальну суму 137947,56 грн., що підтверджується актами надання послуг № 456 від 22.07.2021, № 486 від 30.07.2021, № 515 від 12.08.2021, а також товарно-транспортними накладними № Р456 від 22.07.2021, № Р486 від 30.07.2021, Р515 від 12.08.2021.

Проте відповідач, всупереч умов договору, оплату виконаних позивачем робіт у встановлений договором строк не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 137947,56 грн.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За змістом ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, позивач виконав обумовлені договором роботи, що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг та товарно-транспортними накладними.

Жодних зауважень щодо якості виконаних робіт в актах не зафіксовано.

Проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості здійснених позивачем робіт не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 137947,56 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем виконаних позивачем робіт суд вважає доведеним. Відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів перерахування позивачу суми 137947,56 суду не надано. Більш того, відповідач визнав позов, подавши заяву про визнання позову, про що судом було зазначено вище.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 137947,56 грн. заборгованості суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 1301,95 грн. відсотків за користування грошовими коштами, суми 2920,27 грн. пені, суми 2808,68 грн. інфляційних збитків.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2 договору за порушення строків оплати Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат є законним та обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та втрат від інфляції задовольняються судом у заявленому позивачем розмірі.

До початку розгляду справи по суті відповідач подав заяву про визнання позову та розподіл судових витрат з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду по суті.

За змістом ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Судовий збір за розгляд позовних вимог у даній справі складає 2270,00 грн.

Отже позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 1135,00 грн. на підставі ухвали суду за відповідним клопотання позивача.

Решта витрат зі сплати судового збору, а саме - в розмірі 1135,00 грн. відповідно до положень статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя, (69008, Запорізька область, м.Запоріжжя, Заводський район) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно виробниче підприємство ОЛТАК, (69104, м.Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25, кв. 6) суму 137947 грн. 56 коп. основного боргу, суму 1301 грн. 95 коп. 3% річних, суму 2808 грн. 68 коп. інфляційних витрат, суму 2920 грн. 27 коп. пені та суму 1135 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва