РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2022Справа № 910/17827/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" (65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушкова, 29)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛНАФТОГАЗ" (02125, м. Київ, пр. Визволителів, 3)

про стягнення 886 079,56 грн.

за участю представників

від позивача: Спектор Ю.А.

від відповідача: Ополонець І.В.

У судовому засіданні 16.02.2022, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛНАФТОГАЗ" про стягнення 886 079,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам договору №ДГ-0000259 купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ від 23.01.2019 відповідач не передав позивачу бланки-дозволи (талони), паливні картки, які були попередньо оплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" на суму 785 343,00 грн, що стало підставою для звернення останнього з позовом до суду про стягнення вищевказаної суми, а також інфляційних втрат у розмірі 26 230,47 грн, 3% річних у розмірі 13 695,58 грн та пені у розмірі 60 810,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" було залишено без руху.

19.11.2021 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.11.2021.

Аналогічна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" надійшла також до канцелярії суду 22.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17827/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.12.2021.

16.12.2021 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача, у якому останній просить суд дозволити взяти участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

22.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що борг у розмірі 785 343,00 грн було переведено на третю особу за договором переведення боргу №2 від 30.07.2021, а тому у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем.

У судовому засіданні 22.12.2021 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 19.01.2022.

18.01.2022 на електронну адресу суд надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначає, що сума основного боргу, який є предметом спору, була переведена 30.07.2021 на нового боржника ТОВ «Євро Смарт Пауер», що знімає з відповідача відповідальність з вищевказаної дати за вимогами про стягнення основної суми боргу. З огляду на наведене, позивач просить зменшити розмір позовних вимог, в тому числі щодо суми нарахованої пені, та стягнути з відповідача лише інфляційні втрати у розмірі 18 180,69 грн та 3% річних у розмірі 7 821,65 грн.

У судовому засіданні 19.01.2022 суд на місці ухвалив прийняти до розгляду заява позивача та відкласти підготовче засідання на 02.02.2022.

Аналогічна заява позивача про зменшення розміру позовних вимог надійшла до канцелярії суду засобами поштового зв`язку 24.01.2022.

02.02.2022 до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких останній вважає, що позовні вимоги не підлягаю задоволенню, оскільки всі зобов`язання за договором №ДГ-0000259 від 23.01.2020 перейшли до ТОВ «Євро Смарт Пауер». Крім того відповідач зауважує, що до моменту укладення договору про переведення боргу, позивач не пред`являв жодних вимог до відповідача щодо виконання умов договору, а відтак у відповідача не настав строк виконання зобов`язання за основним договором.

У судовому засіданні 02.02.2022 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 16.02.2022.

У судовому засіданні 16.02.2022 суд заслухав представника позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

23 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЛНАФТОГАЗ" (надалі - відповідач, продавець) був укладений договір купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ (надалі- договір), відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати покупцю бланки-дозволи та/або електронні паливні картки, які надають право на здійснення заправки паливно-мастильними матеріалами автотранспорту покупця на АЗС, вказаних в п. 1.4. цього договору, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати бланки-дозволи їх номіналом та/або поповнювати електронні паливні картки на бажану кількість/суму отримання покупцем паливно-мастильних матеріалів (ПММ).

Відповідно до п. 1.2. цей договором цей договір було укладено продавцем на виконання договору № 030119-МЕ від 03 січня 2019 року, укладеного ТОВ "БЕЛНАФТОГАЗ" з ТОВ «Інтергеоком». Власником ПММ є ТОВ «Інтергеоком», а Продавець лише здійснює організацію продажу ПММ за допомогою дозвільних документів, вказаних в п. 1.3. договору.

Згідно з п.1.3. договору за цим договором продавець зобов`язується випустити та передати Покупцю один з наступних (або всі разом, на вибір Покупця) дозвільних документів, які надають право на здійснення заправки паливно-мастильними матеріалами автотранспорту Покупця, а саме:

1.3.1. бланк-дозвіл (талони) - спеціальний документ, який має встановлену продавцем форму, зміст, ступінь захисту, строк дії, серійний/порядковий номер, тощо, та дозволяє його пред`явнику отримувати на АЗС Контрагента Продавця ПММ відповідного найменування, марки та у кількості, що зазначені у ньому. Бланк-дозвіл видається Продавцем на умовах, передбачених цим Договором. Бланк-дозвіл за цим Договором не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», призначений виключно для підтвердження повноважень представників Покупця на отримання ПММ, є засобом одноразового використання, що забезпечує систему безготівкового відпуску ПММ в мережі АЗС Контрагента Продавця;

1.3.2 електронна паливна картка (смарт-картка) літрова - спеціальний засіб у вигляді емітованої у встановленому діючим законодавством порядку пластикової картки встановленого зразку, що використовується для підтвердження повноважень представників Покупця на отримання ПММ відповідної кількості, виду та марки, попередньо оплачених відповідно до умов цього Договору;

1.3.3. електронна паливна картки (смарт-картка) грошова - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому діючим законодавством порядку пластикової картки встановленого зразку, що використовується для ініціювання переказу грошових коштів з умовного рахунку платника (далі по тексту разом - дозвільні документи).

Відповідно до умов п.2.1.1. договору Покупець перераховує Продавцю вартість ПММ в асортименті, кількості та за ціною згідно з виставленим рахунком-фактурою, протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виставлення рахунку-фактури. Ціна ПММ, зазначена у рахунку-фактурі, є остаточною для Покупця, незалежно від того, яка ціна буде діяти на АЗС Контрагента в момент отоварення бланків-дозволів (талонів). ПММ відпускаються у кількості та за видами, вказаними на бланках-дозволах (талонах).

Розрахунок здійснюється у безготівковому вигляді шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця або шляхом внесення готівки в касу Продавця.

Відповідно до п. 2.1.3. договору під час видачі бланків-дозволів Продавець видає Покупцю видаткову накладну.

У п.2.2.1. договору визначено, що покупець оплачує Продавцю вартість ПММ і асортименті, кількості та за ціною згідно з виставленим рахунком-фактурою протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виставлення рахунку-фактури. Ціна ПММ, зазначена у рахунку-фактурі, є остаточною для Покупця, незалежно від того, яка ціна буде діяти на АЗС Контрагента в момент отоварення за електронною паливною карткою (смарт-картка) - літрова. ПММ відпускаються у кількості та за видами, на які поповнено електронну паливну картку (смарт-картка) - літрова.

Розрахунок здійснюється у безготівковому вигляді шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця або шляхом внесення готівки в касу Продавця.

Відповідно до п.2.2.4 договору Продавець видає Покупцю видаткову накладну по дні оплати відповідної кількості виду та марки ПММ.

Відповідно до п.2.3.1. договору Покупець перераховує у безготівковому вигляді грошові кошти в якості передплати за ПММ на банківський рахунок Продавця у розмірі за домовленістю сторін.

Умовами п.3.1. договору встановлено, що у випадку порушення договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.

Відповідно до умов п.3.1.1. порушенням договору є його невиконання або неналежне тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Згідно з п.3.2. договору Продавець зобов`язаний за порушення обов`язків, визначених у п.п.2.1.2, 2.2.2, 2.3.2 цього Договору, сплатити Покупцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми, яка була сплачена Покупцю та не була зарахована Продавцем на смарт-картку у відповідній кількості та/або суми, на яку не видані бланки-дозволи.

Відповідно до умов п.3.4. договору сторона, що порушила цей договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків, коли остання своїм винним (умисним або необережним) діянням (дією чи бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що сплата стороною визначених цим договором та (або) чинним законодавством України штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої Сторони збитки, завдані порушенням Договору (реальні збитки та (або) упущену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої Сторони штрафні санкції у повному обсязі.

Відповідно до п.6.3. договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

На виконання умов договору позивач в період з січня 2020 року по квітень 2021 року сплатив відповідачу згідно платіжних доручень 35 009 100,87 грн за придбання дозвільних документів, передбачених п.1.3. договору.

Відповідач в свою чергу передав позивачу дозвільні документи на загальну суму 34 223 359,57 грн, про що свідчать видаткові накладні, надані на виконання п. 2.1.3. та п. 2.2.4 договору.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що відповідач передав Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" дозвільних документів на суму меншу, ніж було оплачено позивачем, а тому існують підстави для стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі у розмірі 785 343,00 грн, пені у розмірі 60 810,51 грн, інфляційних втрат у розмірі 26 230,47 грн та 3% річних у розмірі 13 695,58 грн.

18 січня 2022 року під час розгляду справи позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог та стягнення з відповідача лише 3% річних у розмірі 7 821,65 грн та інфляційних втрат у розмірі 18 180,69 грн, з огляду на наступне.

30 липня 2021 року між ТОВ «Белнафтогаз» (Первісний боржник) та ТОВ «ЄВРО CM APT ПАУЕР» (Новий боржник) та ТОВ «ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО» (Кредитор) був укладений Договір №2 про переведення боргу (надалі- договір №2), в порядку та на умовах якого Первісний боржник переводить свої обов`язки (борг) за договором Договір ДГ-0000259 від 23 січня 2020р., укладеним між Первісним боржником та Кредитором (далі - Основний договір), Новому боржнику, а Новий боржник замінює Первісного боржника і приймає на себе його обов`язки у зобов`язанні, що виникає із Основного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору №2 первісний боржник переводить на Нового боржника грошовий борг у розмірі 785 343 грн. 00 коп., що виник на підставі Основного договору.

Відповідно до п.1.3. Договору №2 після підписання даного Договору до Нового боржника переходять зобов`язання по Основному договору щодо постачання товару. Переведення боргу за цим Договором не тягне за собою жодних інших змін умов Основного договору, укладеного між Первісним боржником і Кредитором, окрім тих, що пов`язані із заміною Первісного боржника Новим боржником.

Таким чином, сума основного боргу у розмірі 785 343,00 грн була переведена на Нового боржника ТОВ «ЄВРО CM APT ПАУЕР», що знімає з відповідача відповідальність з 30.07.2021 за вимогами про стягнення вищевказаної суми основного боргу, пені, а також 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані після вищевказаної дати.

У даному випадку, з урахуванням прийнятої до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог, розглядаються вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО" щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення зобов`язання у період з 17.03.2021 по 29.07.2021.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем було здійснено відповідачу передоплату у розмірі 35 009 100,87 грн щодо придбання дозвільних документів, передбачених п. 1.3. договору.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається із доданих до матеріалів видаткових накладених, відповідачем в період з січня 2020 року по березень 2021 року було передано дозвільні документи позивачу на загальну суму 34 223 359,57 грн.

За доводами позивача, в рахунок попередніх оплат згідно платіжних доручень: №3315 від 16.03.2021, №3334 від 19.03.2021, №3362 від 22.03.2021, №3358 від 22.03.2021, №3411 від 29.03.2021, №3416 від 29.03.2021, №3480 від 05.04.2021, №3477 від 05.04.2021, №3479 від 05.04.2021, №3498 від 06.04.2021, №3506 від 07.04.2021 та №3518 від 08.04.2021 відповідач не передав дозвільні документи на суму 785 343,00 грн, чим прострочив виконання договірних зобов`язань з 17.03.2021 по 29.07.2021.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, у п. 2.1.2 договору сторони передбачили, що відповідач, на підтвердження свого обов`язку, що випливає з цього Договору, видає позивачу бланки-дозволи відповідного номіналу, марки на всю кількість оплачених ПММ згідно з рахунком-фактурою. Бланки-дозволи, у розумінні цього договору, є разовими та мають строк дії (строк дії бланку-дозволу зазначається на зворотній стороні бланку-дозволу). Бланки-дозволи після отримання ПММ вважаються погашеними та, відповідно, є недійсними. Після закінчення строку дії бланки-дозволи вважаються не дійсними, не приймаються в мережі АЗС відповідача. При цьому, відповідач залишає за собою право після закінчення строку дії бланків-дозволів, на підставі накладної на повернення, замінити такі бланки-дозволи на діючі, з перерахунком вартості ПММ за цінами, діючими на день такого обміну.

Пунктом 2.2.2. також встановлено, що відповідач на підтвердження свого обов`язку, що випливає з цього Договору, видає позивачу в користування електронну паливну картку (смарт-картку) літрову, на умовний рахунок якої зараховуються попередньо оплачені ПММ, відповідного номіналу, марки, на всю кількість оплачених ПММ згідно з рахунком-фактурою. ПММ, умовно зараховані на смарт-картку літрову, можуть бути використані позивачем протягом року з моменту її поповнення, що вказано у видатковій накладній. Після закінчення строку використання ПММ, зарахованих на смарт-картку літрову, відповідач залишає за собою право перерахувати залишок невикористаних ПММ по ціні на день перерахунку.

Відповідач на підтвердження свого обов`язку, що випливає з договору, видає позивачеві в користування електронну паливну картку (смарт-картку) грошову, на умовний рахунок якої зараховуються грошові кошті, які були сплачені позивачем згідно з п. 2.3.1. цього договору.

Зі змісту вищевказаних положень договору №ДГ-0000259 купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ від 23.01.2019 вбачається, що строк виконання зобов`язання за вищевказаним договором сторонами не встановлений.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що до моменту укладення Договору №2 про переведення боргу від 30.07.2021, за яким було переведено борг за договором №ДГ-0000259 від 23.01.2019 у розмірі 785 343,00 грн на нового боржника ТОВ «ЄВРО CM APT ПАУЕР», позивач не пред`являв до відповідача жодних вимог щодо виконання зобов`язань за договором на вищевказану суму, такий строк виконання зобов`язання не настав, а відтак, підстави для нарахуванням відповідачу інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відсутні.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК СПЕЦТРАНС-АГРО".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2022

Суддя Л. Г. Пукшин