ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9644/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд", м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Флагман", с. Балівка Дніпропетровської області

про стягнення 39 151,30грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Флагман" заборгованість у розмірі 39 151,30 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 36 516,00 грн.;

- пеня у розмірі 1 391,11 грн.;

- 3 % річних у розмірі 510,22 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 733,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №30/01-20 від 07 жовтня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 23.06.2021 по 09.12.2021 у сумі 510,22 грн. та інфляційні збитки за липень-жовтень 2021 року.

На підставі пункту 5.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 1 391,11 грн. за загальний період з 23.06.2021 по 09.12.2021.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 справу №904/9644/21 передано на розгляд судді Рудь І.А.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 №1776 у зв`язку із перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному, відповідно до пункту п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх. № 4-9067/21 справи 904/9644/21.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 справу №904/9644/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 52010, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49.

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №168, ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 04.01.2022 (а.с. 34-35).

Крім того, згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень №720, позовна заява з додатками вручена відповідачу 23.12.2021.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Флагман" (покупець) укладено договір поставки №30/01-20 (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставляти і передати у власність покупцю товар (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у порядку і на умовах, передбачених даним договором.

Асортимент (найменування) та кількість товару вказуються в специфікаціях та/або накладних, які є невід`ємними частинами договору. Товар повинен відповідати за якістю стандартам, технічним умовам, іншій документації, що встановлює вимоги до якості даного виду товару відповідно до вимог вітчизняного та міжнародного законодавства (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору ціна товару вказується у накладних та/або рахунках, виставлених постачальником, які є невід`ємними частинами договору.

Товар оплачується покупцем на умовах 100% передоплати (п. 3.2 договору).

Оплата проводиться покупцем в українських гривнях, шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в рахунку-фактурі (п. 3.3 договору).

Поставка товару здійснюється на умовах EXW ("Інкотермс" 2010) на складі постачальника за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 77/3. Міжнародні правила щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (редакція 2010 року), застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору та є необхідними при тлумаченні договору, якщо інші умови не зазначені в договорі, додатках або доповнення до нього (п. 4.1 договору).

Датою поставки товару вважається дата отримання покупцем товару згідно видаткової накладної (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством.

За недотримання покупцем вимог п. 3.2 договору щодо строку оплати за товар, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 5.2 договору).

Покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті товару, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п. 5.3 договору).

Пунктом 5.5 договору передбачено, що пеня та штрафні санкції визначені даним договором нараховуються за весь час прострочення, починаючи з дня виникнення заборгованості та закінчуються днем її погашення, без застосування обмежень визначених ч. 6 ст. 232 ГК України.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами в день, зазначений на початку договору і діє строком у 1 (один) рік до 01 січня 2021 року, але в будь-якому до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У випадку, якщо жодна із сторін не менш як за місяць до спливу строку дії цього договору не звернулась до іншої сторони із письмовою заявою про намір припинити цей договір, він вважається пролонгованим на кожен наступний рік.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №30/01-20 від 07.10.2018 був чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд" поставило відповідачу товар на загальну суму 36 516,00грн., що підтверджується видатковою накладною №287 від 23.06.2021 (а.с. 13).

Відповідач за поставлений товар не розрахувався.

20.09.2021 позивач направив відповідачу претензію за вих. №б/н від 17.09.2021 з вимогою впродовж 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання сплатити на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 36 516,00грн. (а.с. 14-15).

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором поставки №30/01-20 від 07.10.2018 у сумі 36 516,00грн. відповідачем не сплачена.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлений товар, пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи умови п. 3.2 договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 23.06.2021, прострочка з 24.06.2021.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 36 516,00грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36 516,00грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що за недотримання покупцем вимог п. 3.2 договору щодо строку оплати за товар, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 1 391,11грн. за загальний період з 23.06.2021 по 09.12.2021.

Господарським судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені та встановлено, що пеня за період з 24.06.2021 по 09.12.2021 складає 2 767,21 грн. Позивач просить стягнути пеню у розмірі 1 391,11грн., що є його правом.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч.2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання по оплаті товару, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних у сумі 510,22грн за період з 23.06.2021 по 09.12.2021 та інфляційні втрати у розмірі 733,97грн. за липень-жовтень 2021 року.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку не вірно визначено період прострочки, за період з 24.06.2021 по 09.12.2021 нарахуванню підлягають 3% річних у сумі 507,22грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції, судом встановлено, що втрати від інфляції за липень жовтень 2021 року складають 733,42грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 39 147,75грн, з яких: основний борг у сумі 36 516,00грн., пеня у сумі 1 391,11грн, 3% річних у сумі 507,22грн, втрати від інфляції у сумі 733,42грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1117 від 16.12.2021 (а.с. 17).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 269,79грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Флагман" про стягнення 39 151,30грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Флагман" (52010, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49; ідентифікаційний код 40993042) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд" (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 77/3; ідентифікаційний код 40603610) в порядку управління майном, за договором управління майном від 29.04.2019 №б/н - управитель майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Пласт Моулд", заборгованість за договором поставки №30/01-20 від 07.10.2018 у сумі 39 147,75грн., з яких: основний борг у сумі 36 516 (тридцять шість тисяч п`ятсот шістнадцять)грн. 00коп., пеня у сумі 1391 (одна тисяча триста дев`яносто одна)грн. 11 коп., 3% річних у сумі 507 (п`ятсот сім)грн. 22коп., втрати від інфляції у сумі 733 (сімсот тридцять три)грн. 42коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять)грн. 79коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 23.02.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва