ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"17" лютого 2022 р. Cправа № 902/1406/15(902/1217/21)

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Сідлецької Ю.М.

за відсутності представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АТ "МР БАНК" від 11.02.2022 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом: Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (код 25959784, вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росинка" (вул. Ю. Іллєнка, буд.12, м. Київ, 04050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове підприємство "ПАК-ЕКСПО ТРЕЙДИНГ" (вул. Київський шлях, буд. 89, офіс, 1, м. Бориспіль, Київська область, 08300)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

до: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

до: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

до: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 )

до: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 )

до: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 )

до: ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 )

до: ОСОБА_10 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_10 )

про визнання недійсними правочинів по перереєстрації транспортних засобів, належних ПрАТ "Краплинка"

в межах справи № 902/1406/15

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен", м. Хмельницький

до: Приватного акціонерного товариства "Краплинка", м. Вінниця

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

07.12.2021 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява АТ "Сбербанк" до ТОВ "Торговий дім "Росинка", ТОВ "Торгове підприємство "ПАК-ЕКСПО ТРЕЙДИНГ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсними правочинів по перереєстрації транспортних засобів, належних ПрАТ "Краплинка".

Ухвалою суду від 31.01.2022 змінено найменування позивача з АТ «Сбербанк» на АТ «МР БАНК».

Також вказаною ухвалою відкрито провадження з розгляду позовної заяви АТ «МР БАНК» до ТОВ "Торговий дім "Росинка", ТОВ "Торгове підприємство "ПАК-ЕКСПО ТРЕЙДИНГ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсними правочинів по перереєстрації транспортних засобів, належних ПрАТ "Краплинка" в межах справи № 902/1406/15, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14.02.2022 та призначено підготовче засідання у справі на 14.02.2022.

11.02.2022 до суду від АТ «МР БАНК» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною розпорядження (без заборони використання) на транспортні засоби, вказані в заяві.

Ухвалою суду від 14.02.2022 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2022.

В судовому засіданні 17.02.2022, суд, розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник вказує, що існує ризик вчинення дій щодо відчуження та перереєстрації належного відповідачам майна, яке вибуло із володіння боржника у "підозрілий період", а саме за місяць до порушення провадження у справі про банкрутство № 902/1406/15, у зв`язку із чим існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам боржника та його кредиторам до ухвалення рішення по справі та ускладнення виконання судового рішення у даній справі.

Таким чином, заявник зазначає, що для ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача є необхідність застосувати заходи забезпечення позову.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1, ч.4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 4 зазначеної норми у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вважає за необхідне відмітити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Також з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм закону про банкрутство. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 925/100/15.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 щодо забезпечення позову дійшов наступних правових висновків, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Подібні за змістом правові висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 ГПК наведені також у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, в яких зазначено, що забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту», приписи якої суди застосовують при розгляді справ відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 910/4103/18, від 27.06.2019 у справі № 916/73/16.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібну позицію наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 17.10.2018 у справі № 904/2351/18, від 25.02.2019 у справі № 924/789/18 та від 10.03.2010 у справі № 910/13787/19.

Позовна заява АТ «МР БАНК» ґрунтується на тому, що боржник - ПрАТ «Краплинка» вчинив дії по відчуженню майна в «підозрілий період», а саме за місяць до порушення провадження у справі про банкрутство № 902/1406/15, в розумінні ч. 1 п.1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав, як боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ПрАТ «Краплинка» здійснило відчуження 36 транспортних засобів у «підозрілий період», а саме протягом 2 (двох) місяців до дати, що передувала банкрутству, при цьому відсутні будь-які докази надходження грошових коштів за вказане майно на рахунки Боржника.

Враховуючи характер позовних вимог, значну кількість майна, а саме 36 транспортних засобів, яке, на думку позивача незаконно вибуло із володіння боржника, позивач просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту з забороною розпорядження (без заборони використання) на транспортні засоби.

Основною метою вжиття заходів забезпечення позову є існування потенційного ризику відчуження транспортних засобів відповідачами у даній справі третім особам, в тому числі за межі України, що в подальшому значно утруднить повернення майна у ліквідаційну масу ПрАТ «Краплинка» з метою його подальшої реалізації та повернення грошових коштів кредиторам боржника.

Суд враховує, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на транстпортні засоби не позбавляє відповідачів права на користування даним майном, а лише тимчасово обмежує можливість ним розпоряджатися. Накладення арешту на транспортні засоби буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а отже права відповідачів не будуть порушені.

Суд вважає, що існує конкретний зв`язок між визначеним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (визнання недійсними правочинів по перереєстрації транспортних засобів), а тому вжиття судом заходів забезпечення позову спроможне забезпечити виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Отже, попередження можливого порушення прав позивача при розгляді справи судом перебуває в прямій залежності від цілісності активів та незмінності суб`єкта їх володіння під час вирішення спору судом, що, на думку суду, цілком співмірним, виправданим та необхідними є саме застосування заходів забезпечення позову ніж не застосування їх.

Застосування зазначеного заходу пов`язується з обставинами, на які позивач послався в обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову. Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Відтак, оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про забезпечення позову та встановивши в їх сукупності обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, законною та співмірною із заявленими позовними вимогами, а тому підлягає задоволенню.

В даному випадку, з огляду на характер спірних правовідносин, предмет заявлених позивачем позовних вимог та обраний позивачем вид забезпечення позову та враховуючи, що вимога щодо забезпечення позову не обмежить у можливості користуватись транспортними засобами, суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 5, 7, 8, 11, 13, 18, 136, 137, 140, 232, 233, 234, ч. 2 ст. 235, 236, 255, 256, 326 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Заяву АТ «МР БАНК» від 11.02.2022 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт з забороною розпорядження (без заборони використання) на транспортні засоби:

- марки «ЗИЛ», модель « 130», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_11 »;

- марки «ISUZU» модель «NQR 71P», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_12 »;

- марки «ISUZU» марки «NQR 71P», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_13 »;

- марки «ISUZU» марки «NQR 71P», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_14 »;

- марки «ISUZU» модель «NQR 71P», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_15 »;

- марки «ЗАЗ» модель « 110247», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_16 »;

- марки «DAEWOO», модель «LANOS», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_17 »;

- марки «DAEWOO» модель «LANOS», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_18 »;

- марки «DAEWOO», модель «LANOS», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_19 »;

- марки «CHEVROLET», модель «AVEO», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_20 »;

- марки «МАЗ», модель « 544008», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_21 »;

- марки «ГАЗ», модель « 33021», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_22 »;

- марки «ГАЗ», модель « 2705-414», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_23 »;

- марки «ГАЗ», модель « 2705-414», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_24 »;

- марки «RENAULT», модель «LOGAN», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_25 »;

- марки «ГАЗ», модель « 4301», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_26 »;

- марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1517», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_27 »;

- марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1218L», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_28 »;

- марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1218L», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_29 »;

- марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1517», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_30 »;

- марки «CITROEN», модель «BERLINGO», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_31 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_32 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_33 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_34 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_35 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_36 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_37 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_38 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_39 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_40 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_41 »;

- марки «SKODA», модель «OCTAVIA A5», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_42 »;

- марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 4502», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_43 »;

- марки «CHEVROLET», модель «AVEO», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_44 »;

- марки «KOGEL», модель «SN 24», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_45 »;

- марки «TOYOTA», модель «PRADO», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_46 ».

5. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 21.02.2022.

8. Ухвала є виконавчим документом згідно із Законом України "Про виконавче провадження", підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

9. Копію ухвали суду надіслати рекомендованим листом, а також на електронну адресу арбітражного керуючого Луговського Є.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ПАТ "Краплинка" - ; АТ "МР БАНК" - irbank@irbank; представника АТ "РМ БАНК" адвоката Субори Н.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалу з гербовою печаткою суду та за підписом судді надіслати для виконання до Головному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ, Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ у Київській області, Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - АТ "МР Банк" (вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601)

3 - ТОВ "Торговий дім "Росинка" (вул. Ю.Іллєнка, буд.12, м. Київ, 04050)

4 - ТОВ "Торгове підприємство "ПАК-ЕКСПО ТРЕЙДИНГ" вул. Київський шлях, буд. 89, офіс, 1, м. Бориспіль, Київська обл., 08300)

5 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

6 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

7 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

8 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

9 - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 )

10 - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 )

11 - ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 )

12 - ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 )

13 - ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 )

14 - ОСОБА_10 ( АДРЕСА_9 )

15 - ПрАТ "Краплинка (вул. Театральна, буд. 20. оф. 406, м. Вінниця, 21050).

16 - Головному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ - 04052, м. Київ, вул. Лук`янiвська, 62,

17 - Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області - 01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26

18 - Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області - 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24