ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1134/17 (922/722/22)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику учасників справи,

розглянувши заяву арбітражного керуючого - ліквідатора ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвої Тетяни Володимирівни про забезпечення позову (вх. № 722/22 від 21.02.2022) у справі

за позовом арбітражного керуючого ліквідатора ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвої Тетяни Володимирівни (вул. Соборна, 29-Д, м. Суми, 40000)

до відповідачів:

1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОптимумФактор» (вул. Городецького, 11, оф. 27, м. Київ, 01001, );

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та припинення права власнисті,

в межах справи про банкрутство боржника Дочірнього підприємства «ЕнвіжнХолдинг» (вул. Космічна, буд. 21-А, м. Харків, 61145, ),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/1134/17 про визнання банкрутом боржника Дочірнього підприємства «ЕнвіжнХолдинг» (код ЕДРПОУ 25412078).

Постановою Господарського суду Харківської області від 14.05.2018 у справі 922/1134/17 ДП «ЕнвіжнХолдинг» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Звонарьову Юлію Вячеславівну.

Ухвалою суду від 12.05.2021 відсторонено арбітражного керуючого Звонарьову Юлію Вячеславівну від виконання повноважень ліквідатора ДП "Енвіжн-Холдинг" у справі № 922/1134/17 та ухвалою від 12.07.2021 призначено ліквідатором арбітражного керуючого Прохорова Володимира Сергійовича.

Ухвалою Господарського суду від 13.12.2022 у справі № 922/1134/17 задоволено заяву арбітражного керуючого Прохорова В.С. про відсторонення від виконання повноважень ліквідатора, відсторонено арбітражного керуючого Прохорова В.С. від виконання повноважень ліквідатора ДП "Енвіжн-Холдинг" У справі № 922/1134/17, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Нагорнєву Тетяну Володимирівну.

Арбітражний керуючий - ліквідатор ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєва Т.В. 21.02.2022 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 та ТОВ «ОптимумФактор», в якій просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.03.2017 нерухомого майна - нежитлових приміщень офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , укладений між ТОВ «Оптимум Фактор» та громадянкою України ОСОБА_1 , та припинити право власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.03.2017 нерухомого майна - приміщення квартири АДРЕСА_4 , укладений між ТОВ «Оптимум Фактор» та громадянкою України ОСОБА_1 , та припинити право власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.03.2017 нерухомого майна - майнового комплексу (літ. Б, В), загальною площею 3310,10 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ТОВ «Оптимум Фактор» та громадянкою України ОСОБА_2 та припинити право власності ОСОБА_2 на зазначене нерухоме майно;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.03.2017 нерухомого майна - нежилого приміщення (в літ. А), підвалу та першого поверху, загальною площею 1302,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ТОВ "Оптимум-Фактор" та громадянкою України ОСОБА_2 та припинити право власності ОСОБА_2 на зазначене нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ДП "Енвіжн-Холдинг" було власником нерухомого майна: нежитлових приміщень офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 171,8 кв. м, розташованої за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, буд. З; нерухомого майна - майнового комплексу (літ. Б, В), загальною площею 3310,0 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлових приміщень (в літ. А) підвалу та 1-го поверху, загальною площею 1302,6 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3.

Вищезазначене майно було передано в іпотеку ПАТ «Український інноваційний банк» (ПАТ «УКРІНКОМ») на підставі іпотечних договорів від 27.02.2012 та від 12.06.2015, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованих за № 1022 та № 735 відповідно, укладених з метою забезпечення грошових зобов`язань за кредитним договором № 4779 від 27.02.2019, укладеним між ПАТ «УКРІНКОМ» та ПАТ «ЕнвіжнХолдинг» зі змінами та доповненнями, за яким ДП "Енвіжн-Холдинг" є одним із поручителів за належне виконання зобов`язань ПАТ «УКРІНКОМ» за кредитним договором.

У подальшому ПАТ «УКРІНКОМ» на підставі договору факторингу № 13/12/2016 від 13.12.2016 та договорів про відступлення права вимоги від 23.12.2016, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г. та зареєстрованих за №№ 1537 та № 1538, відступило ТОВ "Оптимум-Фактор" права вимоги на отримання грошових коштів за кредитним договором № 4779 від 27.02.2019 зі змінами та доповненнями, які були забезпечені іпотекою.

24.03.2017 між ТОВ "Оптимум-Фактор" (продавецем) та ОСОБА_1 (покупецем), з урахуванням вимог ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та на підставі іпотечного договору, посвідченого Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.02.2012 за реєстровим № 1022, в якому міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, укладеного між ПАТ "Український іноваційний банк" та ДП "Сітронікс інформаційні технології" (іпотекодавець) та договору про відступлення права вимоги за цим договором на користь ТОВ "Оптимум-Фактор", посвідченим Миргородською Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.12.2016 за реєстровим № 1538, уклали два договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстровані в реєстрі за № 558 та № 559, згідно з якими продавець продає, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 1 337 112 грн (договір від 24.03.2017, зареєстрований в реєстрі за № 558), та приміщення квартири АДРЕСА_4 , за 913185 грн (договір від 24.03.2017, зареєстрований в реєстрі за № 559).

Відповідно до пунктів 2 договорів купівлі-продажу від 24.03.2017, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 558, 559, відчужуване нерухоме майно належить іпотекодавцю (ДП "Сітронікс інформаційні технології", правонаступником прав та обов`язків якого є ДП "Енвіжн-Холдинг").

Також, 24.03.2017 між ТОВ "Оптимум-Фактор" (продавецем) та ОСОБА_2 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстрований в реєстрі за №563, відповідно до якого продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) майновий комплекс (літ. Б, В) загальною площею 3310,10 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 8 415 684 грн.

Крім того, 24.03.2017 між ТОВ "Оптимум-Фактор" (продавецем) та ОСОБА_2 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 564, відповідно до якого продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) нежиле приміщення (в літ. А), підвалу та першого поверху, загальною площею 1302,6 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ вул. Північно-Сирецька, будинок 1-3, вартістю 2 781 888 грн.

Зазначені договори купівлі-продажу між ТОВ «Оптимум Фактор» та ОСОБА_2 укладені з урахуванням вимог ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, укладеного між ПАТ "Український іноваційний банк" та ДП "Енвіжн-Холдинг" (іпотекодавець) та договору про відступлення права вимоги за цим договором на користь ТОВ " Оптимум-Фактор".

За твердженнями позивача спірні договори купівлі-продажу були укладені з порушення норм чинного законодавства у зв`язку з відсутністю юридичних підстав набуття ТОВ «Оптимум Фактор» права вимоги за кредитним договором № 4779 від 27.02.2019 та іпотечними договорами від 27.02.2012 та від 12.06.2015, оскільки відступлення цих прав відбулось від ПАТ «УКРІНКОМ» (на даний час - ПАТ «Українська інноваційна компанія»), яке в свою чергу, не набуло цих прав від Банку - ПАТ «Український інноваційний банк», адже ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «УКРІНКОМ», а відтак і ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку. Зазначені обставини встановлено Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16. Позивач вважає, що на теперішній час єдиним належним кредитором за кредитним договором № 4779 від 27 лютого 2012 року із всіма доповненнями до нього, а також за договорами забезпечення виконання зобов`язань за цим договором залишається ПАТ «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Банку, а отже відсутні юридичні підстави набуття ТОВ «Оптимум Фактор» права відповідної вимоги до ПАТ «ЕНВІЖН- УКРАЇНА» та ДП «ЕНВІЖН - ХОЛДИНГ», попри будь-які заявлені ТОВ «Оптимум Фактор» правовідносини факторингу між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ТОВ «Оптимум Фактор», оскільки відповідні правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 36 Закону про гарантування вкладів.

Разом із зазначеною позовною заявою арбітражним керуючим - ліквідатором ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвою Т.В. подано заяву (вх. № 722/22 від 21.02.2022) про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, що є предметом спору, до прийняття рішення по суті спору, а саме: нежитлових приміщень офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 84; приміщення квартири № 12, загальною площею 171,8 кв. м, розташованої за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, буд. З; нерухомого майна - майнового комплексу (літ. Б, В), загальною площею 3310,0 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3; нежитлових приміщень (в літ. А) підвалу та 1-го поверху, загальною площею 1302,6 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, запропонованих в заяві про забезпечення позову, ліквідатор ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєва Т.В. посилається на наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду у випадку задоволення позовні вимог, оскільки спірне нерухоме майно може бути відчужене третім особам до прийняття рішення у справ. Ліквідатор Нагорнєва Т.В. вважає, що запропоновані нею заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій є розумним та адекватним способом забезпечення та стосується лише спірного майна.

Статтею 139 ГПК України, визначено вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову. Суд встановивши, що подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам, встановленим ст. 139 ГПК України, приймає зазначену заяву до провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову вх. № 722/22 від 21.02.2022), суд виходить з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, подану одночасно з поданням позову, суд в силу приписів ст. 136, 140 ГПК України не розглядає і не вирішує питань щодо обґрунтованості поданих позовних вимог. Питання обґрунтованості позовних вимог буде предметом окремого дослідження судом на стадії розгляду спору по суті за вказаним позовом.

За приписами п. 2 та 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забороною забезпечується забороною відповідачу(відповідачам) вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 917/258/19, від 22.07.2019 у справі № 914/120/19, від 27.05.2019 у справі № 923/65/19.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на предмет заявленого ліквідатором ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвою Т.В. позову, в даному випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В даному випадку, з обставин справи, в тому числі з факту вчинення відповідачами правочинів, якими відчужено спірне нерухоме майно, власником якого був божник - ДП "Енвіжн-Холдинг", і яке було предметом іпотечних договорів, вбачається, що не вжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі відчуження зазначеного майна до закінчення розгляду справи, позивач не зможе захистити або поновити права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить погашення вимог кредиторів до боржника в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ДП «ЕнвіжнХолдинг».

За таких обставин, збереження спірних правовідносин в існуючому на сьогоднішній день стані буде спрямовано, в тому числі, на забезпечення збереження балансу інтересів як існуючих учасників, так і потенційно можливих учасників, які виникнуть під час вирішення спору, адже попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат у випадку подальшого відчуження чи розпорядження спірного майна.

Крім того, суд приймає до уваги, що невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову ліквідатором ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвою Т.В. може призвести до необхідності заявлення ліквідатором нових вимог, що значно відтермінує завершення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ДП «ЕнвіжнХолдинг», що, в свою чергу, унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких звертається ліквідатор з даним позовом.

При цьому, вжиття запропонованих заходів забезпечення позову не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «ОптимумФактор», та не обмежить їх права та законні інтереси, як суб`єктів спірних правовідносин, оскільки такі заходи матимуть тимчасовий характер, а їх вжиття направлене на забезпечення збалансованості інтересів сторін спірних правовідносин та запобігання порушенню прав кредиторів в межах справи про банкрутство, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

За приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є законною, обґрунтованою і тому підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує, що заявником не чітко сформульовано назву особи якій заборонено вчиняти дії «суб`єктам державної реєстрації», а також сам захід забезпечення позову, а саме: «зоборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії», без врахування приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне привести у відповідність до вказаного закону запропонований заявником захід забезпечення позову, зазначивши, що позов забезпечується, шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму), тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 84;

- приміщення квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 171,8 кв. м, розташованої за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, буд. З;

- нерухомого майна - майнового комплексу (літ. Б, В), загальною площею 3310,0 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3;

- нежитлових приміщень (в літ. А) підвалу та 1-го поверху, загальною площею 1302,6 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 136, 137, 140, 141, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача - арбітражного керуючого - ліквідатора ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєвої Тетяни Володимирівни про забезпечення позову (вх. № 722/22 від 21.02.2022) задовольнити.

2. Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму), тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень офісу-магазину, загальною площею 328,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 84;

- приміщення квартири № 12, загальною площею 171,8 кв. м, розташованої за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, буд. З;

- нерухомого майна - майнового комплексу (літ. Б, В), загальною площею 3310,0 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3;

- нежитлових приміщень (в літ. А) підвалу та 1-го поверху, загальною площею 1302,6 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» має статус виконавчого документа.

В силу ст. 124 Конституції України та ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Стягувачем за даною ухвалою є:

Арбітражний керуючий ліквідатор ДП «ЕнвіжнХолдинг» Нагорнєва Тетяна Володимирівна (вул. Соборна, 29-Д, м. Суми, 40000).

Боржниками за даною ухвалою є:

Органи та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, суб`єкти державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державні реєстратори прав на нерухоме майно, приватні та державні нотаріуси, які здійснюють діяльність на території України та інші суб`єкти, наділені функціями державного реєстратора.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили 23 лютого 2022 року і дійсна для пред`явлення до виконання до 24 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в строки та порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України з врахуванням п.4 Прикінцевих положень ГПК України та п.17.5 перехідних положень ГПК України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Новікова Н.А.