ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 лютого 2022 року м. ТернопільСправа №921/82/22

Суддя Стопник С.Г., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. №90 від 07.02.2022)

за позовом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, вул. Руська, 56, м. Тернопіль

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект", вул. Тобольська, 38, літера А-5, м. Харків

про стягнення 362 295,50 грн збитків, 9191,13 грн штрафу та 12715,87 грн пені

Встановив:

07.02.2022 Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя, м.Тернопіль, звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект", м. Харків, про стягнення 362 295,50 грн збитків, 9191,13 грн штрафу та 12 715,87 грн пені.

За результатами проведеного автоматизованого розподілу судової справи, оформленого протоколом від 07.02.2022, для розгляду справи №921/82/22 визначено суддю Стопника С.Г.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що вказана позовна заява не підсудна Господарському суду Тернопільської області з наступних підстав.

Статтею 125 Конституції України закріплений один із принципів судочинства, відповідно до якого судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з приписами ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Правила визначення територіальної юрисдикції (підсудності) викладені у ст.ст. 27-30 ГПК України.

Так, за загальним правилом, відповідно до ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Випадки визначення підсудності справ за вибором позивача передбачено статтею 29 ГПК України, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Звертаючись із даною позовною заявою до Господарського суду Тернопільської області, позивач посилається на положення ч.5 ст.29 ГПК України, якою передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Зазначає, що відповідно до умов Договору №272 від 15.12.2020 місцем його виконання є м.Тернопіль.

Крім того, позивач просить суд врахувати положення ч.8 ст.29 ГПК України, відповідно до якої позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. При цьому, стверджує, що шкода була заподіяна університету у м.Тернопіль.

З цього приводу, слід зазначити таке.

Відповідно до положень ст.532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Правила ч.5 ст.29 ГПК України застосовуються до зобов`язань, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Пунктом 1.3 укладеного сторонами Договору про закупівлю (постачання) природного газу №272 від 15.12.2020 визначено, що передача газу за Договором здійснюється на межі балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначено Сторонами в Додатку 1 до Договору (розташовані в м.Тернопіль).

Проте зазначений договір не містить прямої вказівки на місце його виконання; умови договору не визначають місце поставки газу як місце його виконання.

В той же час, предметом спору у даній справі є стягнення коштів - пені, штрафу за прострочення виконання зобов`язання та збитків, завданих університету внаслідок припинення відповідачем постачання природного газу в опалювальний період згідно Договору про закупівлю (постачання) природного газу №272 від 15.12.2020, що зумовило необхідність укладення договорів з ТОВ "Нафтогаз України" та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". Даний спір не стосується зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо виконання умов Договору (зокрема, щодо постачання газу).

Враховуючи наведене, та оскільки: - предметом позову у даному спорі є вимога про стягнення грошових коштів (збитків, пені та штрафу); - умовами Договору не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання; - спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань у чітко визначеному місці (м.Тернопіль, Тернопільська область), а тому суд вважає необгрунтованими посилання позивача на ч.5 ст.29 ГПК України.

Також, помилковими в даному випадку є посилання позивача на ч.8 ст.29 ГПК України щодо підсудності даного спору за місцем заподіяння шкоди (м.Тернопіль), виходячи з такого.

Правові норми щодо відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди закріплені у ст.22 Цивільного кодексу України, згідно із ч.1 якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як вже зазначалось вище, предметом спору у даній справі є стягнення пені, штрафу та збитків, завданих внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного договору, які фактично є витратами, додатково понесеними відповідачем у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору та припиненням постачання природного газу. Даний спір не стосується шкоди, завданої майну позивача (втрата або пошкодження майна), де була б можливість визначити місце заподіяння такої шкоди, у зв`язку з чим позивачем помилково застосовано до даних правовідносин ч.8 ст.29 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що ухвалення рішення з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції є підставою для скасування судового рішення, прийнятого за результатами вирішення судового спору.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що даний спір має бути розглянутий за місцезнаходженням відповідача.

Згідно інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованим місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект" є: вул. Тобольська, 38, літера А-5, м. Харків.

Отже, справу слід передати за належною територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Відповідно до ч.3 ст.31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті (справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду), здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч.6 ст.31 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 27-31, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. №90 від 07.02.2022) Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, м.Тернопіль, до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопроект", м. Харків, про стягнення 362 295,50 грн збитків, 9191,13 грн штрафу та 12715,87 грн пені, з доданими до неї документами, передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, 8-й під`їзд).

2. Копії ухвали направити сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (14.02.2022) та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, визначені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.Г. Стопник