ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1777/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетар Інвест Менеджмент"

до відповідача: Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетар Інвест Менеджмент" (надалі ТОВ "Сетар Інвест Менеджмент") до Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (надалі КП "Черкасиводоканал") про стягнення 66 601,03 грн заборгованості за договором підряду №1624 від 02.09.2019 та суму штрафу у розмірі 18 936,48 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору підряду від 02.09.2019 № 1624 в частині повної оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 04.01.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; розгляд справи по суті розпочати 03.02.2022; встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

19.01.2022, в межах строку, визначеного судом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому КП "Черкасиводоканал" просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач стверджує, що за умовами Договору у разі затримки бюджетного фінансування оплата здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Замовником відповідного бюджетного фінансування. Як наслідок, у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування підрядних робіт у Замовника відсутні зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, оплата яких залежить від бюджетного фінансування.

03.02.2022 господарський суд розпочав розгляд справи по суті.

Дослідивши подані сторонами докази, врахувавши доводи позивача та відповідача, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

02.09.2019 між ТОВ "Сетар Інвест Менеджмент" (Підрядник) та КП "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (Замовник) укладено Договір підряду №1624 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 предметом Договору є виконання Підрядником робіт по об`єкту "Реконструкція водопровідної мережі по бульв. Шевченка з встановленням наземних пожежних гідрантів" у м. Черкаси за замовленням Замовника, який оплачує виконані роботи на умовах, передбачених цим Договором.

За п. 2.1 - 2.2 відповідно до договірної ціни, яка є невід`ємним додатком даного договору та затверджена Замовником загальна вартість робіт по Об`єкту встановлена у національній валюті України і складає 585 465,43 грн. Договірна ціна є динамічною і може змінюватись протягом дії договірних відносин в межах бюджетного фінансування з наданням підтверджуючих документів в таких випадках:

а) внесення змін в обсяги робіт;

б) коригування проектної документації.

В п. 3.1.1 Договору встановлено обов`язок Підрядника на свій ризик, власними та залученими силами виконувати усі роботи в обсязі, передбаченому Договором та кошторисною документацією на виконання робіт по об`єкту з використанням своїх засобів індивідуального та колективного захисту для працівників.

Згідно з п. 3.2 Замовник зобов`язується здійснювати розрахунок за виконані роботи в порядку, визначеному п. 6.2 Договору.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 60 робочих днів після підписання договору та отримання Замовником дозвільної документації, а Замовник прийняти виконані роботи згідно пред`явлених актів протягом 10 робочих днів. Підрядник зобов`язується щомісяця не пізніше 26 числа подавати Замовнику Акти виконаних робіт за формою КБ-2в, та довідки КБ-3 за фактично виконаний обсяг робіт, накладні та сертифікати на використані матеріали, підтверджуючі документи на використані машини та механізми.

Згідно з п. 6.1 - 6.2 Договору, розрахунок за виконані Підрядником роботи здійснюється Замовником після підписання уповноваженими особами Замовника і Підрядника актів виконаних робіт (за формами № КБ-2в № КБ-3) протягом 10 банківських днів після підписання форм № КБ-2в № КБ-3.

У разі затримки бюджетного фінансування та/або здійснення платежів не з вини Замовника, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів з дня отримання Замовником відповідного бюджетного фінансування та/або можливості здійснити платежі.

У п. 9.5 Договору сторони встановили, що у разі, якщо Замовник не виконує умови п. 6.2 Договору, він сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування, від суми заборгованості, за кожний день затримки платежу.

На підставі Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати і згідно з Актом від 13.11.2019 № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2019 року здійснено оплату в розмірі 518 864,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.11.2019 № 8.

Підрядником здійснено закінчення виконання робіт, що підтверджується Довідкою форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень та Актом форми № КБ-2в від 05.12.2019 №2 приймання виконаних робіт за грудень 2019 року на суму 66 601,03 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем оплату за Договором здійснено не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування підрядних робіт у Замовника відсутні зобов`язання щодо оплати виконаних робіт.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони у Договорі погодили строк виконання зобов`язання Замовника щодо оплати виконаних робіт: розрахунок за виконані Підрядником роботи здійснюється Замовником після підписання уповноваженими особами Замовника і Підрядника актів виконаних робіт (за формами № КБ-2в № КБ-3) протягом 10 банківських днів після підписання форм № КБ-2в, КБ-3. У разі затримки бюджетного фінансування та/або здійснення платежів не з вини Замовника, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів з дня отримання Замовником відповідного бюджетного фінансування та/або можливості здійснити платежі. (п. 6.1.- 6.2. Договору)

Суд зазначає, що умова договору, відповідно до якої обов`язок відповідача здійснити оплату за виконані позивачем роботи залежить від надходження бюджетного фінансування, по суті не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, умова про здійснення відповідачем оплати при наявності бюджетного фінансування не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Крім того, відповідно до ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Однак, суд зазначає, що умова договору про оплату за виконані позивачем роботи після надходження бюджетного фінансування (п. 6.2. Договору) не може бути відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, оскільки відкладальною є та обставина, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, та, яка обумовлює настання чи зміну прав і обов`язків, при чому для обох сторін правочину, тобто сторони в момент укладення договору можуть визначити обставину, у випадку настання якої виникне зобов`язання між сторонами, тобто права і обов`язки у обох сторін.

Таким чином, відкладальна обставина повинна мати вірогідний характер, однак сторонам завчасно невідомо, чи матиме місце така обставина; при цьому сторони не можуть впливати на настання такої обставини. Водночас, надходження бюджетних коштів на рахунки відповідача може залежати від дій самого відповідача, які здійснюються ним відповідно до бюджетного законодавства.

Обумовлення сторонами виникнення між ними певного господарсько-правового зобов`язання настанням певної обставини може здійснюватись саме на етапі укладення договору, тобто сторони визначають, що в разі настання погодженої між сторонами умови виникнуть відповідні правовідносини за договором. Однак, настання такої умови впливає на настання прав і обов`язків у обох сторін договору. Водночас, обумовлення сторонами настання обов`язку з оплати товару з виникненням певної відкладальної обставини вже після виконання підрядником робіт - суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Так, бюджетні кошти в необхідному розмірі можуть взагалі не надійти на рахунок замовника, а отже обов`язок з оплати виконаних робіт може ніколи не наступити.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст. 525, 526 даного Кодексу і ст. 193 ГКУкраїни встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення замовника від обов`язку оплати відповідних робіт. Зокрема, в разі відсутності коштів для оплати замовник має право призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів для фінансування оплати робіт за Договором суд відхиляє та зазначає, що Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18.

Враховуючи вказані положення законодавства, господарський суд дійшов висновку що відповідачем порушено умови Договору щодо оплати в узгоджений строк (п. 6.1. Договору) протягом 10 банківських днів після підписання форм № КБ-2в, № КБ-3. Так вказані документи на суму 66601,03 грн підписані 05.12.2019, строк сплати закінчився 19.12.2019, строк прострочення виконання зобов`язання розпочався з 20.12.2019.

Відповідно до п. 9.5. Договору, у разі, якщо Замовник не виконує умови п. 6.2 Договору, він сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування, від суми заборгованості, за кожний день затримки платежу.

На підставі зазначеної узгодженої сторонами умови Договору позивач нарахував пеню в сумі 18 936,48 грн на суму заборгованості 66 601,03 грн за період 20.12.2019-21.10.2021.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахована позивачем пеня виходить за межі допустимого шестимісячного строку. Договором сторони не передбачили збільшення строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України.

Господарський суд здійснив перерахунок пені на суму заборгованості 66 601,03 грн в межах шестимісячного строку, а саме за період 20.12.2019-19.06.2020 і її сума склала 6 880,48 грн. В такій сумі пеня є обґрунтованою, в іншій частині - ні, тому суд відмовляє в її задоволенні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Сетар Інвест Менеджмент" підлягають задоволенню частково у сумі 73 481,51 грн, з яких 66 601,03 грн основного боргу та 6 880,48 грн пені. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, у позовній заяві ТОВ "Сетар Інвест Менеджмент" просить стягнути з відповідача 8 500 грн витрат на правову допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано документи, які свідчать про такі обставини.

01.12.2021 між Адвокатським бюро "Олексія Коханія" в особі керуючого бюро - адвоката Коханія О.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.03.2019 ЧК № 001106), що діє на підставі статуту (надалі - Адвокатське бюро) та ТОВ "Сетар Інвест Менеджмент" в особі директора Панасюка Анатолія Олександровича, що діє на підставі статуту (надалі - Клієнт) укладено Договір № 24-1/2021 про надання правової (правничої) допомоги (надалі - Договір)

Відповідно до п. 1.2 Договору, Адвокатське бюро надає Клієнту правову допомогу у взаємовідносинах із КП "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради як боржником, щодо стягнення заборгованості за Договором підряду від 02.09.2019 № 1624 в сумі 66 601,03 грн основної заборгованості, а також пені та штрафних санкцій.

За п. 1.3 Договору, Адвокатське бюро надає правову допомогу у формі: аналізу документів та вироблення правової позиції із захисту прав та інтересів клієнта у відносинах з КП "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради, підготовки (написання) позовної заяви про стягнення заборгованості, що включає вивчення та аналіз договорів, актів тощо, безпосереднього написання позовної заяви, подання такої заяви до господарського суду, участі в судових засіданнях, підготовка та написання заяв по суті та заяв з процесуальних питань (в разі необхідності).

За п. 2.3 Договору, на підтвердження факту надання Адвокатським бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається акт приймання - передачі адвокатських послуг.

Серед обов`язків Клієнта, передбачених розділом 3 Договору міститься:

г) оплачувати послуги Адвокатського бюро в порядку та на умовах, визначених цим Договором;

д) підписати акт приймання - передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту отримання. Якщо протягом п`яти днів зауважень по вказаному акту не надійшло такий акт вважається підписаним, а послуги надані належним чином.

Розділом 4 Договору передбачено порядок оплати послуг Адвокатського бюро та витрат пов`язаних з виконанням договору:

4.1 Вартість послуг Адвокатського бюро встановлюється даним договором та погоджується Сторонами в залежності від тих послуг, що надані Адвокатським бюро, та змісту правової допомоги.

4.2 Оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро згідно виставленого рахунку, або сплатою у готівковій формі, за погодженням сторін.

За взаємною згодою сторін гонорар Адвокатського бюро становить 85 000 грн, без ПДВ та є фіксованим.

4.3 Оплата гонорару здійснюється на підставі виставленого рахунку.

20.12.2021 Адвокатським бюро виставлено рахунок-фактуру № АК - 0000046 за послугу - правова (правнича) допомога за договором № 24-1/2021 від 01.12.2021 8 500 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 30.12.2021 № 890 позивачем сплачено на рахунок Адвокатського бюро 8 500 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів наданих послуг тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Тобто витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної щодо наданих правничих послуг. Зокрема, суд повинен дослідити, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. 75-79 ГПК України.

Позивачем на підтвердження надання адвокатом правової допомоги подано Договір № 24-1/2021 про надання правової (правничої) допомоги, рахунок-фактуру № АК - 0000046 за послугу - правова (правнича) допомога за договором № 24-1/2021 від 01.12.2021 на суму 8 500 грн та платіжне доручення від 30.12.2021 № 890 на суму 8 500 грн.

Суд зазначає, що наданий Договір № 24-1/2021 про надання правової (правничої) допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, оскільки розмір таких витрат має бути доведений належними та допустимими доказами.

Крім того, суд наголошує, що сума адвокатської винагороди, передбачена Договором як фіксована сума (85 000 грн) та сума, заявлена в рахунку-фактурі (8 500 грн) суттєво відрізняються (вдесятеро). Також суд враховує, що зазначена в Договорі сума гонорару значно перевищує суму позову у даній справі. Відтак сума гонорару визначена у Договорі не застосовувалася сторонами при розрахунку.

Зі змісту п. 2.3 Договору випливає, що факт надання Адвокатським бюро Клієнту правової допомоги підтверджується актом приймання - передачі адвокатських послуг і, відповідно до п. 4.1 Договору, вартість послуг залежить від характеру та змісту правової допомоги, наданої Клієнту.

Також пп. "д" п. 3.1 передбачено обов`язок Клієнта підписати акт приймання - передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту отримання.

Проте, до матеріалів справи позивачем не надано акту приймання - передачі, складеного на підставі Договору № 24-1/2021 про надання правової (правничої) допомоги, з якого можливо було б встановити склад, характер, кількість та об`єм наданих Адвокатським бюро послуг з представництва інтересів позивача у суді в справі № 925/1777/21 та підстав нарахування до сплати 8 500 грн.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позивач не довів понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 8 500 грн, тому відсутні підстави для покладення таких непідтверджених належними доказами витрат на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 123, 129, 233, 236 - 241, 247, 251 - 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 03357168, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетар Інвест Менеджмент" (ідентифікаційний код 34608878, проспект Хіміків, буд. 55, м. Черкаси, 18001) 66 601,03 грн основного боргу, 6 880,48 грн пені, 1 950,06 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Дата складення повного судового рішення 10.02.2022.

Суддя З.В. Зарічанська