ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 лютого 2022 року Справа № 903/17/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Королюка І.В., розглянувши справу 903/17/22

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка, м. Луцьк

про стягнення 9 178,31 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Позивач Державна служба України з безпеки на транспорті звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про стягнення плати у сумі 9 178,31 грн. за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Ухвалою суду від 06.01.2022 залишено позовну заяву за вх.№01-50/17/22 від 04.01.2022 Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про стягнення 9 178,31 грн. - без руху.

Встановлено позивачу строк не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме подати суду:

- належні докази на підтвердження повноважень адвоката Курцеби Н.І. як представника позивача (оригінал ордеру, договір про надання правової допомоги, докази на підтвердження статусу адвоката (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю) та права підпису позовної заяви.

17.01.2022 позивач надав суду документи: копію довіреності №4028/6.3/14-21 від 22.12.2021, копію витягу з ЄДРПОУ щодо Державної служби України з безпеки на транспорті, які підтверджують повноваження представника на право підпису позовної заяви, а саме Курцеби Н.І.

Ухвалою суду від 20.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання по суті призначено на 16.02.2022.

Представник позивача в судове засідання не прибув через відділ діловодства суду подав:

1) клопотання за вх.№01-57/848/22 від 08.02.2022 про долучення до матеріалів справи копію листа-запиту Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №104969/22/24-21 від 10.12.2021 та копію листа ГУ ДПС у Волинській області №13580/5/03-20-12-05 від 21.12.2021, які підтверджують що водій ОСОБА_1 у період здійснення рейдової перевірки працював у ТзОВ Агротехніка, а отже суб`єкт відповідальності визначений правильно.

2.клопотання за вх.№01-57/1035/22 від 16.02.2022 про уточнення прохальної частини, відповідно до якої просить стягнути плату за проїзд у розмірі 9178,13 грн. отримувач коштів ГУК у Волинській.обл./ смт. Локачі/22160100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) номер рахунку: UA0003554, код класифікації доходів бюджету:22160100. Звертає увагу суду на те, що підстави та предмет позову не змінюються.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву за вх.№01-57/907/22 від 11.02.2022 відповідно до якого просить відмовити в позові в повному об`ємі, оскільки талон №13485 від 28.03.2019 не може вважатися належним доказом, про встановлення факту порушення нормативів проїзду на автомобільних дорогах України, оскільки з його змісту неможливо ідентифікувати яким саме обладнанням проводилось зважування. Крім того, звертає увагу суду на те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався на 40 км. автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне контрольований транспортний засіб слідуючи за маршрутом смт. Локачі с.Миляновичі на момент його зупинки в пункті зважування фізично не міг проїхати відстань, яка вказана працівниками позивачем як пройдена. Відповідач доводить, у разі наявності факту порушення вагових параметрів транспортним засобом, як це стверджує позивач, транспортний підлягав затриманню до усунення виявлених порушень, шляхом перевантаження вантажу, після пункту зважування міг продовжувати рух лише з дотримання вагових параметрів, проте матеріали справи не містять жодних доказів які б свідчили про затримання транспортного засобу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28 березня 2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, місце проведення перевірки: автомобільна дорога Н-22, Устилуг-Луцьк-Рівне було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

28.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів№ 0021607 (а.с. 12), яким встановлено, що при проведенні перевірки транспортного засобу автомобіля DAF, модель FT CF 85/410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки OVA380В-3А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , перевізником якого є ТзОВ Віра-1, виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а сам: фактична повна маса ТЗ із напівпричепом становила 42,6 т., при допустимих 40т.; фактичне навантаження на одиничну вісь становила 12,6т., при допустимих 11т., що підтверджується талом про зважування №13485 від 28.03.2019 (а.с.10)

Згідно товарно-транспортної накладної від 28.03.2019 за №7 слідує, що замовником та вантажоодержувачем є ТзОВ Віра-1 та вантажовідправником та перевізником ТзОВ Агротехніка, пункт навантаження смт. Локачі, пункт розвантаження с. Миляновичі, водій ОСОБА_1 (а.с. 15)

За результатами контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.03.2019 №0002203, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.03.2019 №0021607, акт №133440 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.03.2019 (а.с. 9,11-12)

Згідно акту №133440 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.07.2019, яким зафіксовано порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт перевезення вантажу, згідно ТТН № від 28.03.2019 без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, передбачених пунктом 25.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. (а.с.9)

На підставі акту №0021607 від 28.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області проведено розрахунок №254 від 28.03.2019, згідно з яким ТзОВ Віра-1 нараховано 554,04 Євро плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.13).

Однак, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, ТТН № від 28.03.2019 та полісу №АМ 3824450 перевізником було визначено ТзОВ Віра-1, проте в ході розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт 27.05.2019 та у зв`язку з отриманням пояснень за №01/5-164 від 24.05.2019 письмових пояснень представника за довіреністю Ліпіної О.П. від 27.03.2019, договору №02-1/01/19 оренди транспортних засобів від 02.01.2019 та акту приймання-передачі в оренду транспортних засобів від 03.01.2019 встановлено, що перевізником був ТзОВ Агротехніка (а.с. 19-22).

28.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області виніс припис за №006889 перевізнику ТзОВ Агротехніка щодо усунення порушення законодавство про автомобільний транспорт, з проханням вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк з моменту отримання припису, але не пізніше 27.06.2019. (а.с. 23)

Позивач скерував лист-повідомлення №84342/21-1/24-20 від 29.10.2020 на адресу ТзОВ Агротехніка про сплату за проїзд великоваговою транспортного засобу марки DAF НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 автомобільними дорогами загального користування у розмірі 300,96 Євро., однак останній залишений без належного реагування.

Станом на 28.03.2019 сума 300,96 Євро за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України, складає 9178,31 (згідно витягу щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют з офіційного сайту НБУ станом на 28.03.2019 курс за 1 євро +30,4967 грн.), яка і стала предметом позовних вимог.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, положенням п.22.5 Правил дорожнього руху України,затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (в редакції станом 28.03.2019) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Однак, транспортний засіб, що належать відповідачу під час перевезення перевищував допустимі норми, а саме: фактична повна маса ТЗ із напівпричепом становила 42,6 т., при допустимих 40т.; фактичне навантаження на одиничну вісь становила 12,6т., при допустимих 11т., що підтверджується талом про зважування №13485 від 28.03.2019 .

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт (в редакції Закону станом на 28.03.2019) у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно зі ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги (в редакції Закону станом на 28.03.2019) передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30 березня 1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними, дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно із п. 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Незважаючи на те, що відповідно до п. 31-1 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Управління Укртрансбезпеки згідно листа від 29 жовтня 2020 № 84342/21-1/24-20 відповідач у визначений вище термін кошти добровільно не сплатив.

У п. 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Окрім того, ч. ч. 6, 7 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Законом України Про дорожній рух (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Чинним законодавством України про автомобільний транспорт відповідальність за його порушення покладено на автомобільних перевізників (ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт), отже належним відповідачем у справах про стягнення плати є саме перевізник.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому необхідно розрізняти поняття власника та перевізника, оскільки перевізник не обов`язково має транспортний засіб у власності.

Також не ототожнюється поняття перевізника із фактичним користувачем транспортного засобу - водієм, який керує ним на час перевірки за трудовою чи іншою угодою. Водії можуть нести відповідальність тільки у тому разі, коли одночасно є перевізниками.

Крім цього, відповідно до листа ДПС України ГУ ДПС у Волинській області 13580/5/03-20-12-02-05 від 21.12.2021 слідує, що джерело доходу громадянина ОСОБА_1 за 1-й квартал 2019 з 01.01.2019 по 31.03.2019 було ТзОВ Агротехніка.

Та згідно товарно-транспортних накладних № від 28.03.2019 №7 від 28.03.2019, що міститься в матеріалах справи, ТзОВ Агротехніка зазначений автомобільним перевізником. (а.с. 14-15

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Вказана правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верхового Суду від 06 червня 2018 року у справі № 820/1203/17 та від 30 січня 2019 року у справі № 803/3/18.

Відповідно до п.30, 31 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Розрахунок плати за проїзд позивачем виконано відповідно до наведеної вище формули.

При цьому судом враховано, що перевищення навантаження на строєну вісь становило 5,9%, одиничну, т. 14,5%, загальна маса, т. 6,5% від максимально допустимого, а тому позивачем правомірно було застосовано двократний коефіцієнт у своєму розрахунку плати за проїзд.

Відстань від смт. Локачі до с. Миляновичі становить 88 км.

Порядком №879 встановлено, що ставка плати за кожен кілометр відстані, великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 40 відсотків включно складає 0,57євро.

Розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду складає 1,14 Євро.

Отже, розрахунок шкоди здійснений позивачем є вірним і відповідачем не спростований.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Доводи відповідача, які викладенні у відзиві на позовну заяву, не взято до уваги суду, оскільки обставини щодо дотримання вимог до вимірювального і зважувального обладнання та його використання для здійснення перевірки спростовуються матеріалами справи, а саме: актом обстеження від 28.02.2019 (а.с 29), переліком діючих та перспективних площадок для пересування пунктів габаритно-вагового контролю на автодорогах загального користування у Волинській області (а.с. 30), свідоцтвом про повірку вимірювальної техніки від 05.07.2019 (а.с. 31), направленням на рейдову перевірку №011708 (а.с. 32), щотижневим графіком проведення рейдових перевірок управлінням Укртрасбезпеки у Волинській області у період 25.03.2019 31.03.2019 (а.с. 33-34), що дає підстави суду дійти висновку, шо позивач діяв відповідно до п.8 п. 5 розділу ІІ Вимог до пересувного пункту габаритно-вагового контролю затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.04.2016 №255. Обставин на які посилається відповідач щодо неможливості проведення перевірки саме на відрізку автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк- Рівне зазначеним автотранспортом (автомобілем DAF, модель FT CF 85/410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки OVA380В-3А, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) та неможливості перевезення зазначеним транспортним засобом вантажу у вказаній кількості, виходячи з його технічних характеристик, які вказані у техпаспорті відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані.

Крім того, не може лишитись поза увагою суду те, що припис (а.с. 23) та повідомлення (а.с. 27) в установленому законом порядку відповідачем не оскаржувалось.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 9178,31 грн. основного боргу є обґрунтованими, відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в сумі 2270 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задоволити.

2. Стягнути з ТзОВ Агротехніка (43026, м. Луцьк, вул. Єршова,11, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у Волинській.обл./ смт. Локачі/22160100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) номер рахунку: UA0003554, код класифікації доходів бюджету:22160100) 9178,31 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

3. Стягнути з ТзОВ Агротехніка (43026, м. Луцьк, вул. Єршова,11, ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, вул. Перемоги, буд. 14, ) 2270 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

17.02.2022

Суддя В. М. Дем`як