ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4848/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (61070, м.Харків, вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Прохоров Є.І., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора", в якому просить:

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15, м. Харків, 61070, ідентифікаційний код 39906561) штраф у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та пеню у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві/ Соломян.р-н, код отримувача , банк. Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100;

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15, м. Харків, 61070, ідентифікаційний код 39906561) на користь Антимонопольного комітету України ( вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 10 199,97 (десять тисяч сто дев`яносто дев`ять ) гривень 97 коп..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем штрафу, накладеного рішенням № 178-р від 30.03.2021 Антимонопольного комітету України у справі №143-26.13/153-16, у зв`язку з чим згідно ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач зобов`язаний сплатити штраф та пеню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4848/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 11.01.2022 року о 14:30 год..

23.12.2021 року до канцелярії суду електронною поштою від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів вх.№7983.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2021 заяву представника Антимонопольного комітету України (вх. № 7983 від 23.12.2021) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (з використання власних технічних засобів) по справі № 922/4848/21 задоволено.

В підготовчому засіданні 11.01.2022 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 202 та п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.01.2022 о 14:00 год.

12.01.2022 до канцелярії суду електронною поштою від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів вх.№174.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.01.2022 заяву представника Антимонопольного комітету України (вх. № 174 від 12.01.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (з використання власних технічних засобів) по справі № 922/4848/21 задоволено.

В судовому засіданні 25.01.2022 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.02.2022 року о 14:00 год.

25.01.2022 до канцелярії суду електронною поштою від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів вх.№526.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2022 заяву представника Антимонопольного комітету України (вх. № 526 від 25.01.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (з використання власних технічних засобів) по справі № 922/4848/21 - задоволено.

В судовому засіданні 08.02.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України на подання відзиву на позовну заяву у межах строку, встановленого частиною 8 статті 165 ГПК України не скористався. При цьому, суд зазначає, що копії ухвал господарського суду Харківської області, в тому числі і ухвала про відкриття провадження у справі від 13.12.2021, були надіслані на належну адресу відповідача, яка відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, ухвали які були направлені відповідачу повернулись на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням терміну зберігання".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Беручи до уваги вищевказане суд зауважує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б.

Разом з тим, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали господарського суду Харківської області від 13.12.2021, 11.01.2022, 25.01.2022 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України визначено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було реалізовано право на подання до суду відзиву на позов у строк, встановлений частиною 8 статті 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 08.02.2022 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд зазначає про наступне.

Відносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також спеціальних законів - Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

За визначенням статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", економічною конкуренцією (конкуренцію) є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Як передбачено частиною 1 статті 25 ГК України держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Частина 5 статті 13 ЦК України не допускає використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісної конкуренції.

Відповідно до положень частини 1 статті 40 ГК України та частини 4 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України відповідно до його повноважень.

Із обставин справи вбачається, що за результатами розгляду справи №143-26.13/153-16 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Хатіора" законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №178-р від 30.03.2021, яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хатіора" вчинило порушення, передбачене пунктом 1 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до дотримання спільного підходу в ціноутворенні та спільних умов реалізації товару.

За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції на відповідача накладений штраф у розмірі 339999,00 грн.

Приписами статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

У відповідності до змісту статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання та надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 була надіслана Комітетом на адресу відповідача супровідним листом № 144-26.13/01-6231 від 21.04.2021, який повернутий із відділення Укрпошти з позначкою на поштовому конверті про закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення № 178-р була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України "Урядовий кур`єр" від 01.07.2021 № 125 (6993).

Таким чином, Рішення № 178-р вважається врученим відповідачу 10.07.2021.

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 339999,00 грн. на підставі рішення №178-р від 30.03.2021 підлягав сплаті до 10.09.2021 включно.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було реалізовано право на оскарження рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16, а тому зазначене рішення є таким, що набрало чинності та підлягає виконанню.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Натомість докази оплати штрафу у розмірі 339999,00 грн. в матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надано.

Отже, приймаючи до уваги, що рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 є чинним, доказів його виконання відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 339999,00 грн.

Щодо заявленої до стягнення пені у розмірі 339999,00 грн. за несплату штрафу на підставі рішення №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 Господарського кодексу України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу (пункт 22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Враховуючи зазначене, позивачем у позовній заяві наведено заявлений до стягнення розрахунок пені за прострочення сплати штрафу із визначенням відповідного періоду нарахування. Так, за розрахунком позивача, період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 11.09.2021 по 16.11.2021 включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 67 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає: 339999,00 грн.* 1,5% = 5099,985 грн., де 339999,00 грн. - розмір штрафу, накладеного рішенням №178-р від 30.03.2021; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції". За 67 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 67 * 5099,985 = 341699,00 грн.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені господарський суд встановив, що дане нарахування виконано арифметично вірно.

Водночас, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням від №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 складає 339999,00 грн., а позовна вимога про стягнення пені у розмірі 339999,00 грн. визнається судом обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження звертатися до суду з позовами, заявами скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічне: конкуренції, а також представляти територіальне відділенні Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальне відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушення: законодавства про захист економічної конкуренції органами влади юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, і тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відтак, оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафних санкцій за порушення антимонопольного законодавства суб`єктом, на якого такі санкції покладені за рішенням органу Антимонопольного комітету України, воно підлягає захисту судом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Разом з тим, з`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Окрім того, суд зауважує, що зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 339999,00 грн. та пені у розмірі 339999,00 грн. є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 10199,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15, м. Харків, 61070, ідентифікаційний код 39906561) штраф у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та пеню у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві/ Соломян.р-н, код отримувача , банк. Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15, м. Харків, 61070, ідентифікаційний код 39906561) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 10 199,97 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Антимонопольний комітет України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хатіора" (вул. 2-й в`їзд Жилярді, буд. 15, м. Харків, 61070, ідентифікаційний код 39906561).

Повне рішення складено "14" лютого 2022 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/4848/21