РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2022Справа № 910/13376/21

За позовом ФОП Оверко Надія Василівна

до Експедитор ФОП Назаренко Сергій Віталійович

про стягнення 32 642, 91 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Оверко Надія Василівна подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Назаренко Сергія Віталійовича про стягнення 32642,91грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором-заявкою №U9031/010 від 26.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13376/21 та призначено засідання на 24.09.2021.

Ухвалою суду від 24.09.2021 відкладено розгляд справи на 05.11.2021.

Ухвалою суду від 05.11.2021 відкладено розгляд справи на 10.12.2021.

07.12.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та заяву про збільшення позовних вимог.

В судове засіданні 10.12.2021 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 відкладено розгляд справи на 28.01.2022.

28.01.2022 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд дослідивши заяву про збільшення розміру позовних вимог прийшов до висновку про відмову в задволенні даної заяви.

В судовому засіданні 28.01.2022 винесено рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

26.03.2019року ФОП Оверко Надією Василівною , як виконавцем та ФОП Назаренко Сергієм Віталійовичем , як експедитором укладено електронний Договір-заявку № U9031/010 на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполучення № 62-081 Баторово - село Квітневе, Україна.

Згідно вище описаного п.1 Договору-заявки Експедитор доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання за власні кошти організувати або здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом на визначеній Заявкою умовах. Оплату за надані послуги Експедитором зобов`язаний провести протягом 15 банківських днів, після отримання оригіналів рахунку та ЦМР.

У п.9 Договору-заявки сторони погодили, що приймання-передача наданих послуг здійснюється уповноваженими представниками сторін зі складанням акту приймання наданих послуг.

02.04.2019року між сторонами було підписано Акт наданих послуг № 788 до договору № U9031/010 від 26.03.2019р. та виставлено розрахунок наданих послуг у розмірі 35000грн. Претензії стосовно надання послуг сторони не мали. Рахунок та ЦМР Експедитор отримав 02.04.2019року та згідно Договору-заявки протягом 15 банківських днів зобов`язаний оплатити вартість наданих послуг згідно рахунку. Однак, станом на 14.04.2021року Експедитором не виконано повний розрахунок з Виконавцем та не погашена заборгованість за надані послуги, зокрема:

Відповідно до платіжного доручення № 828 від 02.05.2019року та платіжного доручення № 855 від 16.05.2019р. Експедитором на рахунок Виконавця на виконання Договору-заявки надіслано кошти у сумі 15000грн. Зважаючи на вказане заборгованість за Договором-заявкою та Актом наданих послуг № 788 становить 20 000грн., що вказує на не виконання Експедитором зобов`язання згідно умов Договору.

Виконавець на адресу відповідача направив письмову претензію від 12.04.2021року з вимогою негайно усунути порушення та сплатити заборгованість

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 20 000 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

гідно ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином та надав відповідачу послуги на суму 20 000грн. відповідно до умов договору, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не оплатив отримані послуги.

Крім суми основної заборгованості в зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати в розмірі 2398,69грн., пеню за кожен день прострочення оплати за договором в розмірі 8991,22 грн., 3% річних в розмірі 1343 грн.

Згідно зі ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення пені за кожен день прострочення оплати за договором в розмірі 8991,22 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача з простроченої суми інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2308,69 грн. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 1343 грн. підлягають задоволенню

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із фізичної особи-підприємця Назаренко Сергія Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Оверко Надії Василівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) заборгованість в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн., пеню в розмірі 8991 ( вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн.22 коп., інфляційні втрати в розмірі 2398 (дві тисячі триста дев`яносто вісім) грн. 69 коп., 3% річних в розмірі 1343 (одна тисяча триста сорок три) грн. судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.02.2022

Суддя В.І. Мельник