ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"14" лютого 2022 р. Справа № 906/283/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кравець С.Г.

розглянувши заяву третьої особи про відвід судді у справі

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Першотравневе"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1

до: Вчорайшенська сільська рада

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 2) ОСОБА_3 3) ОСОБА_4 4) ОСОБА_5 5) ОСОБА_6 6) ОСОБА_7 7) ОСОБА_8 8) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 9) Фермерського господарства "Лебединський О.В."

про скасування рішень органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом Селянського (фермерського) господарства "Першотравневе" до Вчорайшенської сільської ради за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 2) ОСОБА_3 3) ОСОБА_4 4) ОСОБА_5 5) ОСОБА_6 6) ОСОБА_7 7) ОСОБА_8 8) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 9) Фермерського господарства "Лебединський О.В." про:

1) визнання протиправним і скасування рішення Вчорайшенської сільської ради №370 від 24.10.2019 в частині надання дозволу на безоплатну передачу громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 земельної ділянки у спільну сумісну власність пл.26,3453га, кадастровий №:08:000:0083 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Малочернявського старостинського округу Вчорайшенської сільради (за межами населених пунктів);

2) визнання протиправним та скасування рішення Вчорайшенської сільської ради №371 від 24.10.2019 щодо передачі громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку пл.15,4817га, кадастровий №:08:000:0084 для ведення фермерського господарства на території Малочернявського старостинського округу, Вчорайшенської сільської ради (за межами населених пунктів);

3) визнання за позивачем права постійного користування земельними ділянками кадастрові №:08:000:0084 та №:08:000:0083, загальною пл.44,0га, розташованими на території Вчорайшенської сільської ради, призначеними для ведення С(Ф)Г, які були надані ОСОБА_9 за Державним актом на право постійного користування землею серії ЖТ 05-17 № 000046, на підставі рішення Ружинської районної ради від 28.02.2000.

Ухвалою від 09.02.2022 господарський суд відклав розгляд справи по суті та клопотання про стягнення в дохід Державного бюджету України з позивача штрафу за невиконання процесуальних обов`язків, клопотання відповідача від 17.01.2022, вих. № 59 про залишення позову без розгляду, клопотань третьої особи - ОСОБА_2 від 18.01.2022 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №906/1201/20 та про залишення позовної заяви без розгляду на "17" лютого 2022 р. о 15:00 в приміщенні господарського суду, в залі судових засідань №107.

11.02.2022 до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 надійшла заява від 11.02.2022 про відвід судді Лозинської І.В. від розгляду даної справи.

У зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу, ухвалою суду від 11.02.2022 передано справу №906/283/20 для вирішення в установленому порядку питання про відвід судді Лозинської І.В.

Відповідно до ст.39 ч.3 ГПК України вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 заяву про відвід судді Лозинської І.В. у справі №906/283/20 передано для розгляду судді Кравець С.Г.

Положеннями ч.8 ст.39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 від 11.02.2022 про відвід судді, ознайомившись з матеріалами справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з п.2 ст.38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 статті 38 ГПК України передбачено, зокрема, що відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Лозинської І.В. від розгляду даної справи, заявник посилається, зокрема, на допуск до участі у розгляді справі представника позивача Білика В.П., який не є адвокатом і не може виступати на умовах самопредставництва. Зазначає, що в подальшому, коли у Білика В.П. закінчилась дія довіреності, його було допущено суддею в зал судових засідань в якості вільного слухача, і останній порушував порядок у залі суду, однак суддя Лозинська І.В. на такі порушення не реагувала. Зауважує, що незважаючи на карантинні обмеження, знехтувавши безпекою як працівників суду, так і інших учасників процесу, суддя Лозинська І.В. допустила до зали особу, що не є учасником процесу. Посилаючись на наведене, заявник стверджує про зацікавленість судді Лозинської І.В. в присутності та участі в судових засіданнях саме Білика В.П., який не має жодних повноважень представляти інтереси позивача в суді. Заявник також зазначає, що суддею тривалий час не розглядаються подані клопотання та порушується порядок ведення процесу, встановлений нормами ГПК України. Вказує на упереджене ставлення судді Лозинської І.В. до сторони відповідача та третіх осіб, що викликає сумніви в об`єктивності та безсторонності судді під час розгляду даної справи.

У відповідності до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб (ч.2 ст.8 Закону).

У відповідності до ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п.30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) №33958/96, п.42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom) від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Названої презумпції заявником у її заяві від 11.02.2022 про відвід судді не спростовано. Так, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п.п.1.2.1, п.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

Як вбачається зі змісту поданої заяви від 30.11.2021 про відвід, підставами для відводу судді Лозинської І.В. є незгода заявника з процесуальними діями та рішеннями судді.

Частиною 3 статті 198 ГПК України передбачено, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Частина 4 статті 35 ГПК України імперативно визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, незгода сторони справи з процесуальними рішеннями судді у справах, не є правовою підставою для відводу судді; така підстава не передбачена положеннями господарського-процесуального законодавства.

Інших обставин, передбачених вимогами ст.ст. 35-36 ГПК України, які можуть бути підставою для відводу (самовідводу) судді Лозинської І.В. від розгляду справи №906/283/22, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, дослідивши зміст заяви від 11.02.2022 про відвід, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставини та не подано жодних доказів, які б підтверджували необ`єктивність чи зацікавленість головуючого судді Лозинської І.В. при розгляді даної справи, чи які б безпосередньо чи опосередковано вказували на упереджене ставлення до заявника, або про особисту прихильність до інших учасників справи. За викладених обставин, у задоволенні заяви від 11.02.2022 про відвід суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 32, 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 від 11.02.2022 про відвід судді Лозинської І.В. від розгляду справи №906/283/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано: 14.02.2022

Суддя Кравець С.Г.