номер провадження справи 9/138/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 Справа № 908/2130/20

м. Запоріжжя

За позовом: LRS GmbH (ЛРС ГмбХ), 51766, Німеччина, Енгельскирхен, Хаммервейс, 21 (Germany, 51766, Engelskirchen, Hammerwiese, 21)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 165, кімната 93)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі (Орджонікідзе), буд. 1)

про визнання контракту та додаткових угод недійсними

Колегія суддів у складі: Головуючий - Боєва О.С.

Судді: Науменко А.О.

Ярешко О.В.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Рисін О.О.;

від відповідача: Штабовенко Д.В.;

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява LRS GmbH (ЛРС ГмбХ), Німеччина, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ", м. Запоріжжя, про визнання недійсним Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018, укладеного між ТОВ "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" та LRS GmbH, та додаткових угод до нього № 1 від 29.03.2018 та № 2 від 23.04.2018.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 18.08.2020 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2130/20 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 07.09.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2130/20, присвоєний номер провадження 9/138/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.12.2020 судом (суддя Боєва О.С.) ухвалено: передати справу № 908/2130/20 на колегіальний розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначання складу колегії суддів від 07.12.2020 справу № 908/2130/20 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Зінченко Н.Г., Науменко А.О.

Ухвалою суду від 14.12.2020 справу прийнято до провадження зазначеною колегією, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.01.2021 залучено до участі у справі №908/2130/20 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" та відкладено підготовче засідання.

Внаслідок перебування на навчанні судді Науменка А.О., за Розпорядженням керівника апарату суду № П-102/21 від 12.03.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи (заміна судді-члена колегії). Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Горохов І.С., Зінченко Н.Г.

Ухвалою суду від 16.03.2021 справу прийнято до провадження зазначеною колегією, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 16.06.2021 включно, підготовче засідання відкладено. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.05.2021 у справі №908/2130/20 призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи та направлено матеріали справи до експертної установи.

Ухвалою суду від 08.10.2021 поновлено провадження у справі з 28.10.2021, підготовче засідання призначено на 28.10.2021. Підготовче засідання, призначене на 28.10.2021, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Боєвої О.С. (з 18.10.2021 по 02.11.2021) на лікарняному.

Внаслідок перебування судді Горохова І.С. у відпустці в період з 18.10.2021 по 05.11.2021 та перебуванням судді Зінченко Н.Г. на лікарняному з 03.11.2021, за Розпорядженням керівника апарату суду № П-784/21 від 03.11.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи (заміна суддів-членів колегії). Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Левкут В.В., Науменко А.О.

Ухвалою суду від 05.11.2021 справу прийнято до провадження зазначеною колегією, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.12.2021.

Внаслідок перебування у відпустці - судді Левкут В.В. в період з 20.12.2021 по 17.01.2022, за Розпорядженням керівника апарату суду № П-901/21 від 20.12.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи (заміна судді-члена колегії). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Науменко А.О., Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 21.12.2021 справу прийнято до провадження зазначеною колегією, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 12.01.2022. В судовому засіданні 12.01.2022 оголошено перерву до 31.01.2022.

31.01.2022 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги, які підтримані позивачем в повному обсязі, мотивовані наступним. В травні 2020 позивачу стало відомо, що в провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 908/1960/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ» до LRS GmbH про стягнення 60 100 євро (за курсом НБУ 1 986 166,77 грн.). Вказаний позов ТОВ «ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЇ» ґрунтується на тому, що нібито 29.01.2018 між ТОВ «ОГНЕУПОР-ІНСДУСТРІЯ», як Субпідрядником, та LRS GmbH, як Замовником, в місті Запоріжжя (Україна) був укладений Контракт №29/01/2018. ТОВ «ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЇ» стверджує, що ним повністю виконано умови вищезазначеного Контракту, в той час, як позивач не сплатив йому вартість робіт за даним Контрактом, що і стало причиною подачі ним позову по справі №908/1960/18. Як видно з усіх документів, які, як докази, були подані ТОВ ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ» на підтвердження його позовних вимог за позовом по справі №908/1960/18 (Контракт №29/01/2018 від 29.01.2018 р., Специфікація № 1 до даного Контракту, Додаткова угода № 1 від 29.03.2018, Додаткова угода № 2 від 23.04.2018 р., Акт виконаних робіт від 29.03.2018 (в англійському тексті - 29.12.2018)), від імені LRS GmbH були нібито написані Генеральним директором ОСОБА_2. LRS GmbH є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до законодавства Німеччини, волевиявлення від імені LRS GmbH має право здійснювати тільки її Генеральний директор, яким з 12.07.2016 є ОСОБА_2. Проте даний Контракт, всі додаткові угоди до нього та Специфікація не укладалися LRS GmbH, не були підписані його єдиним повноважним представником - Генеральним директором ОСОБА_2, ніколи не визнавалися та не виконувалися з боку LRS GmbH. Під прізвищем ОСОБА_2 у Контракті міститься підпис, який належить іншій особі. Документи, які свідчили б про волевиявлення LRS GmbH укласти з ТОВ «ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ» Контракт відсутні. Крім того, дані правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що були обумовлені ними, а саме: безпосередньо надання відповідачем послуг за спірним Контрактом, оскільки позивач їх фактично не отримував. Оскільки Контракт №29/01/2018 від 29.01.2018, Специфікація № 1 до даного Контракту, Додаткові угоди № 1 від 29.03.2018, № 2 від 23.04.2018 укладені з LRS GmbH невідомою особою, яка не мала повноважень на їх укладання, тобто відсутнє волевиявлення учасника правочину, тому вони підлягають визнанню недійсними в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст. 92, 203, 215, 626 ЦК України, ст. 207 ГК України, ст.ст. 32, 44, 47 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що 27.12.2017 року LRS GmbH та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» укладено договір на капітальну закупівлю № 3870 від 27.12.2017, за умовами якого LRS GmbH прийняв на себе зобов`язання здійснити «Капітальний ремонт ІІІ розряду газоочистки ДП-9. Розробка поставка монтаж футерування горна, фурмені зони, наплічників і шахти доменної печі» на об`єкті ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що знаходиться за адресою: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджоникідзе, 1. Для виконання обов`язків Контрактом LRS GmbH було укладено спірний Контракт №29/01/2018 від 29.01.2018 року за умовами якого, ТОВ «Огнеупор-Індустрія» зобов`язалось, як субпідрядник, виконати роботи з капітального ремонту на об`єкті ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Зазначене безпосередньо вбачається з пункту 13.4 спірного контракту. Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 року для виконання послуг, замовник (LRS GmbH) надає, а субпідрядник (ТОВ «Огнеупор-Індустрія) приймає на умовах тимчасового ввозу обладнання, що вказане у специфікації до даного контракту на умовах DАР (Інкотермс 2010). Вартість обладнання становить 4856 євро. Аналогічну інформацію щодо вартості обладнання, а також переліку такого обладнання містить специфікація № 1 до контракту №29/01/2018 від 29.01.2018. На виконання умов даного контракту позивачем було направлене обладнання, яке ввезено на територію України в режимі тимчасового ввозу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною СMR 0602181, митною декларацією UА110090/2018/700388 та проформою-інвойсу від 02.02.2018 №02/01/18. Надалі, позивач LRS GmbH листом від 15.02.2018 року №17 повідомив, що у режимі тимчасового ввозу з Німеччини до України було направлено обладнання, перелік якого вказаний у проформі-інвойсі від 02.02.2018 року №02/01/18. Враховуючи, що під час оформлення вказаної проформи-інвойсу було допущено арифметичну помилку щодо загальної вартості обладнання, LRS GmbH надало нову, виправлену проформу-інвойс на вірну суму 4175, 96 євро. Відповідачем надано послуги в повному обсязі та між сторонами складено й підписано акт приймання виконаних робіт від 29.03.2018 року на загальну суму 60 100,00 євро. Відповідачем складено податкову накладну від 29.03.2018 року №1 щодо господарської операції за складеним актом, яка зареєстрована органами ДПС України, що підтверджується відповідною квитанцією, а також звітною декларацією за 2018 рік. Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (СMR) 220262 та митної декларації UА 10090/2018/700815 обладнання було повернуто LRS GmbH. Документи (інвойси, пакувальні листи, рахунки, листування сторін щодо виконання умов контракту), які складені під час виконання спірного контракту, безпосередньо підтверджують правовідносини сторін за контрактом № 29/01/2018 від 29.01.2018 та всі підписані ОСОБА_2. Крім того, для виконання ТОВ «Огнеупор-Індустрія» взятих на себе зобов`язань за контрактом №29/01/2018 від 29.01.2018 року, з підприємством «LOZA KZ» (Казахстан) та ТОВ «ФОРТРЕНТ» були укладені договори оренди обладнання, яке використовувалось на об`єкті ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; було зібрано відповідний штат робітників, які пройшли навчання у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», запрошено фахівців з Російської Федерації. Вказане безпосередньо підтверджує те, що між сторонами у справі існували правовідносини за контрактом №29/01/2018 від 29.01.2018 року, що спростовує, твердження представника компанії LRS GmbH щодо відсутності настання реальних правових наслідків за укладеним між сторонами контрактом. Також доводи відповідача з урахуванням експертного висновку у даній господарській справі зводяться до того, що з його боку ніколи не заявлялось, що контракт підписував ОСОБА_2, та процес підписання контракту особисто ОСОБА_2 ТОВ «Огнєупор-Індустрія» не контролювало. Відповідачем зазначалося про те, що представником компанії «LRS GmbH» був ОСОБА_1 і всі питання щодо виконання, підписання контракту, акту приймання відповідач вирішував саме з ним. Про те, що саме ОСОБА_1 мав відношення до укладання контракту свідчать пояснення ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» та копії електронного листування, які знаходяться в матеріалах справи. Факт виконання робіт саме ТОВ «Огнєупор-Індустрія», підтверджує генеральний замовник цих робіт ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Законодавством не покладено на субпідрядника обов`язку пересвідчитись, що на документах присутній оригінальний підпис підрядника, або перевірити його дієздатність/встановити особу тощо. За фактом виконання оспорюваного контракту настали реальні правові наслідки, зокрема, позивач здійснив фактичні дії щодо його виконання, направивши відповідачу обладнання, яке було ввезено на територію України у режимі тимчасового ввозу. Матеріали даної справи містять численну кількість доказів, що об`єктивно вказують на те, що між сторонами у справі існували правовідносини за контрактом №29/01/18 від 29.01.2018р., зокрема зі сторони компанії «LRS GmbH» були вчинені дії на його виконання, а саме: позивач направив відповідачу обладнання у режимі тимчасового ввозу на територію України. Листом від 15.02.18 № 17 позивач повідомляв відповідача, що у режимі тимчасового ввозу з Німеччини до України було направлено обладнання, перелік якого вказано в проформі-інвойсі від 02.02.18 № 02/01/18. Дане обладнання відповідач використовував при виконанні робіт за контрактом №29/01/18 від 29.01.2018 та закінчивши виконання робіт, підписавши з позивачем акт виконаних робіт, направив це обладнання зворотно компанії LRS GmbH. Таким чином, підписував ОСОБА_2 документи або не підписував, не виключали реальності наслідків, що настали. Факт виконання обумовлених контрактом робіт підтверджується відповідною документацією складеною під час проведення капітального ремонту ІІІ розряду газоочистки ДП-9 відповідно до умов контракту, а їх завершення підтверджує складений та підписаний сторонами акт виконаних робіт. Також зазначив, що окрім підписів на кожному з документів, що не визнає позивач, наявний відбиток печатки компанії LRS GmbH; підписання правочину (контракту та інших документів) директором позивача підтверджується наявністю на них відтисків печаток позивача, як юридичної особи. Вказані обставини послідовно та достатньо вказують на існування правовідносин, які спричинили настання реальних правових наслідків, а тому це виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Просив суд відмовити в задоволені позову.

Третя особа - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" у своїх письмових поясненнях зазначило про наступне. Між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Замовник) та Компанією «LRS GmbH» (ЛРС ГМБХ) (Підрядник) було укладено Договір №3870 від 27.12.2017, відповідно до умов якого Підрядник зобов`язався виконати зобов`язання з виконання робіт на об`єкті. Загальна сума договору (п. 2.1) склала 214 000,00 євро. Розділом 9 договору (п.9.1.) передбачено право Підрядника залучити до виконання робіт сторонні організації (далі Субпідрядник) з числа підприємств та організацій, що затверджені Замовником для виконання відповідних робіт на території та/або об`єктах Замовника. В Додатку №11 до договору, погодженому сторонами, міститься одна субпідрядна організація - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" (). За результатами виконаних робіт 29.03.2018 року сторонами підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт (роботи по укладці вогнетривкої маси) № 01/03/18 у розмірі 214 0000 євро та Акт готовності об`єкта до експлуатації № 729 від 12.04.2018. В рамках виконання договору між сторонами виник спір, за врегулюванням якого Підрядник звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі МКАС). В результаті розгляду спору, МКАС 27.12.2019 у справі №79/2019 винесено рішення, яким задоволено позов про стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь «LRS GmbH» (ЛРС ГМБХ) 214 000,00 євро за виконані роботи, 6574,78 євро процентів, 7486,91 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору. В подальшому сторонами укладено Угоду про добровільне виконання Рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України у справі № 79/2019 від 18.02.2020р., на виконання якої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» перераховано на користь «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) суму у розмірі 228061,69 євро. В жовтні 2020 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на адвокатський запит адвоката Губорєва К.С. надано відповідь, якою повідомлено, що ТОВ «Огнеупор- Індустрія», в якості субпідрядника Компанії «LRS GmbH» (ЛРС ГМБХ) здійснювало «Капітальний ремонт III розряду газоочистки ДП Розробка поставка монтаж футерування горна, фурмені зони, заплічників і шахти доменної печі» на об`єкті ПАТ «АрселорМітталКривий Ріг» у період січень - квітень 2018 року. Присутність представників (працівників) Субпідрядної організації на території «АрселорМіттал Кривий Ріг» підтверджується тимчасовими перепустками. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не володіє іншою інформацією, яка стосується взаємовідносин між ТОВ «Огнеупор - Індустрія» та «LRS GmbH» (ЛРС ГМБХ). ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просило здійснювати розгляд справи № 908/2130/20 без участі представника третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Замовник, третя особа у справі) та Компанією LRS GmbH (Підрядник, позивач у справі) укладено договір на капітальну закупівлю № 3870 від 27.12.2017, відповідно до умов якого Підрядник зобов`язався виконати зобов`язання, що вказані в п. 1.2 даного договору у встановлений в цьому договорі строк (строки) на об`єкті: «Капітальний ремонт ІІІ розряду газоочистки ДП-9. Розробка поставка монтаж футерування горна, фурмені зони, наплічників і шахти доменної печі» (Об`єкт) у повному обсязі основних та супутніх зобов`язань згідно Технічного завдання (Додаток 1 до цього договору) та Технічної продукції Підрядника (Додаток 13 до цього договору) та інших визначених цим договором умов, а Замовник зобов`язується прийняти та сплатити за них визначену в договорі плату.

Згідно з п. 1.2 Договору Підрядник зобов`язався виконати наступне: - виконання передпроектних робіт (розробка основних проектних рішень (НЕ ДІЄ);- виконання загальних та деталізованих проектних-вишукувальних робіт та робіт з планування за вимогою Замовника (НЕ ДІЄ);- здійснення авторського нагляду (НЕ ДІЄ);- поставка матеріалів та/або Устаткування (НЕ ДІЄ);- виконання монтажних робіт (НЕ ДІЄ);- виконання шеф-монтажних робіт;- виконання робіт по укладці вогнетримкої маси;- виконання будівельних робіт (НЕ ДІЄ);- виконання пусконалагоджувальних робіт, включаючи індивідуальні тести, комбіновані тести та усунення дефектів за переліком (НЕ ДІЄ);- розробка програмного забезпечення (НЕ ДІЄ);- постачання програмного забезпечення (НЕ ДІЄ);- передача Замовнику майнових прав інтелектуальної власності (НЕ ДІЄ);- отримання необхідних Замовнику дозвільних документів з метою виконання умов даного договору (НЕ ДІЄ);- введення об`єкта в експлуатацію (НЕ ДІЄ);- надання консалтингових послуг (включаючи, але не обмежуючись, навчання персоналу Замовника роботі на об`єкті) (НЕ ДІЄ).

Відповідно до п. 1.6 договору, місце розташування (адреса) Майданчика, на якому Підрядник виконує свої зобов`язання, що передбачені умовами даного договору: 50095, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1.

Загальна вартість зобов`язань Підрядника згідно цього договору складає 214 000,00 Євро, без ПДВ (п. 2.1 договору).

В пункті 9.1 договору визначено, що Підрядник має право залучати до виконання робіт сторонні організації (Субпідрядник) тільки за письмовою згодою Замовника та тільки з числа підприємств та організацій, що затверджені Замовником для виконання відповідних робіт на території та/або об`єктах Замовника (форма переліку уповноважених субпідрядників наведена в додатку 11).

Згідно з Додатком 11 до договору на капітальну закупівлю від 27.12.2017 № 3870 «Перелік уповноважених субпідрядників» Субпідрядником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія».

Також в матеріалах справи міститься копія Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" (Субпідрядник) та Компанією "LRS GmbH" (Замовник), за умовами якого (п. 1.1. контракту) на підставі даного контракту Замовник доручає та оплачує, а Субпідрядник приймає на себе субпідряд на виконання комплексу будівельних робіт по футеровці горна, фурменої зони, заплічок, маратора і шахти жароміцним бетоном на об`єкті «Капітальний ремонт ІІІ розряду газоочистки ДП-9, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», розробка, поставка, монтаж футерування горна, фурмені зони, заплічок та шахти доменної печі», розташованого за адресою: 50095, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1 (Об`єкт), згідно вимог технічного завдання «Розробка, поставка та монтаж футерування горна, фурменої зони, заплічок та шахти доменної печі. 020-01.2017-ТЗ (затвердженого 20.02.2017)» (Послуги).

Відповідно до п.п. 1.3, 2.1. Контракту, Субпідрядник зобов`язується виконати роботи не пізніше 31.03.18. По закінченню робіт Сторони підписують акт виконаних робіт.

Згідно з п. 1.2. Контракту, послуги надаються власними та залученими силами та обладнанням Субпідрядника.

Ціна послуг складає 60 100,00 Євро, в т.ч. ПДВ за курсом НБУ на дату підписання акту виконаних робіт. Ціна є твердою та включає в себе всі витрати Субпідрядника, а також належна йому винагорода (п. 3.1. Контракту, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 29.03.2018).

В п. 5.1 Контракту визначено, що для виконання Послуг, Замовник надасть, а Субпідрядник прийме на умовах тимчасового ввезення обладнання, вказане в Специфікації № 1, в режимі тимчасового ввезення на умовах DAP (відповідно Інкотермс 2010).

У Специфікації № 1 до вказаного Контракту визначено перелік із 11 найменувань.

Згідно з п.п. 12.1, 12.2 Контракту (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 23.04.2018), всі спори та розбіжності між сторонами, що виникають в процесі виконання даного контракту або в зв`язку із ним, передаються на розгляд господарського суду Запорізької області (Україна), в установленому Законодавством України порядку. При розгляді спору застосовується матеріальне та процесуальне право України.

У відповідності до пункту 13.3. Контракту, даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, а в разі невиконання сторонами своїх обов`язків - до їх повного виконання.

В пункті 13.4 визначено, що даний Контракт укладено в рамках договору на капітальну закупівлю від 27.12.2017 № 3870 між Компанією "LRS GmbH", Енгельскірхен, Німеччина та ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", Кривий Ріг, Україна.

Також в матеріалах справи міститься копія Акту виконаних робіт від 29.03.2018 (в колонці акту, викладеній на англійській мові, зазначено дату акту 29.12.2018) про виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" всіх зобов`язань (всіх робіт) перед "LRS GmbH" , передбачених Контрактом № 29/01/2018 від 29.01.2018.

У серпні 2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява LRS GmbH (ЛРС ГмбХ) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" про визнання недійсним Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018, укладеного між ТОВ "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" та LRS GmbH, та додаткових угод до нього № 1 від 29.03.2018 та № 2 від 23.04.2018, за якою відкрито провадження у даній справі № 908/2130/20.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 207 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно зі статтею 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

З пункту 1 частини 1 статті 208 ЦК України слідує, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

В Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018 зазначено, що він укладений з боку Замовника - "LRS GmbH", Енгельскірхен, Німеччина, в особі директора ОСОБА_2. У розділі Контракту 14, у графі, де розміщені підписи сторін, також вказано: LRS GmbH, директор ОСОБА_2.

Аналогічне також вбачається зі Специфікації № 1 до Контракту, Додаткової угоди №1 від 29.03.2018, Додаткової угоди № 2 від 23.04.2018 та акту виконаних робіт від 29.03.2018.

02.02.2021 позивачем до матеріалів справи був наданий з перекладом на українську мову Висновок експерта (дипломованого спеціаліста по державному адмініструванню FTS ForensischeText- und Schriftanalysen GmbH, судово-медичним графологічним експертом паном Клаусом М. Мюллером) щодо експертизи почерку генерального директора LRS GmbH ОСОБА_2 на Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018, додаткових угодах до нього та Акті виконаних робіт, та зроблено висновок, що найбільш імовірно, що підписи, які розглядаються, не є справжніми.

При цьому, дослідження здійснювалось на підставі наданих позивачем фотокопій документів у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів. Також даним міжнародним судовим експертом зазначено, що вищий ступінь ймовірності не може бути засвідчений, оскільки письмовий матеріал, про який йдеться, доступний лише у вигляді копії. Ступінь ймовірності відображає переконання експерта щодо ймовірності правильності відповідної гіпотези.

Ухвалою від 19.05.2021 судом було задоволено клопотання LRS GmbH (ЛРС ГмбХ), Німеччина, яке надійшло до суду разом з позовом, про призначення у справі №908/2130/20 судової почеркознавчої експертизи (з урахуванням уточнення до клопотання), проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експерта поставлені наступні питання:

« 1) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018 ОСОБА_2

2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Специфікації № 1 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 ОСОБА_2

3) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Додатковій угоді № 1 від 29.03.2018 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 ОСОБА_2

4) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Додатковій угоді № 2 від 23.04.2018 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 ОСОБА_2

5) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на акті виконаних робіт від 29.03.2018 ОСОБА_2

6) Чи виконано підпис на листі на фірмовому бланку за вих. № 17 від 15.02.2018 ОСОБА_2 ?

7) Чи виконано підпис на документі, який має назву PROFORMA-INVOICE від 02.02.2018 ОСОБА_2 ?

8) Чи виконано підпис на документі, який має назву PakingList від 02.02.2018 ОСОБА_2 ?»

Для проведення експертного дослідження експерту були надані об`єкти дослідження в оригіналі: Контракт № 29/01/2018 від 29.01.2018; Специфікація № 1 до Контракту №29/01/2018 від 29.01.2018; Додаткова угода № 1 від 29.03.2018; Додаткова угода № 2 від 23.04.2018; Акт виконаних робіт від 29.03.2018; лист на фірмову бланку LRS за вих. № 17 від 15.02.2018; документ PROFORMA-INVOICE від 02.02.2018; документ Packing List від 02.02.2018; а також вільні зразки підпису ОСОБА_2 та експериментальні зразки підпису ОСОБА_2

Згідно з висновком експерта № 3207-21, складеним 20.09.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у справі № 908/2130/20, зроблені наступні висновки:

1) Підпис від імені ОСОБА_2 у Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

2) Підпис від імені ОСОБА_2 у Специфікації № 1 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

3) Підпис від імені ОСОБА_2 у Додатковій угоді № 1 від 29.03.2018 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

4) Підпис від імені ОСОБА_2 у Додатковій угоді № 2 від 23.04.2018 до Контракту № 29/01/2018 від 29.01.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

5) Підпис від імені ОСОБА_2 на акті виконаних робіт від 29.03.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

6) Підпис від імені ОСОБА_2 у листі на адресу ТОВ «Огнеупор-Індустрія» вих. № 17 від 15.02.2018 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

7) Питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_2 у документі, який має назву PROFORMA-INVOICE від 02.02.2018 не вирішувалось у зв`язку з нерукописним способом виконання підпису.

8) Питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_2 документі, який має назву PakingList від 02.02.2018 не вирішувалось у зв`язку з нерукописним способом виконання підпису.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом, і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи.

При цьому, не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір який не укладено).

Враховуючи висновок експерта № 3207-21, складений 20.09.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі № 908/2130/20, яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 у Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018, Специфікації № 1 до Контракту, Додатковій угоді № 1 від 29.03.2018 до Контракту, Додатковій угоді № 2 від 23.04.2018 до Контракту, Акті виконаних робіт від 29.03.2018 виконані не ОСОБА_2, а іншою особою, Контракт № 29/01/2018 від 29.01.2018 є таким, що не вчинений (таким, що не укладений ), оскільки не підписаний позивачем (повноважним представником позивача - Генеральним директором ОСОБА_2).

Зазначене також узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 22.04.2015 у справі №6-48цс15, та зазначила, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

На підставі викладеного, у задоволенні позову судом відмовляється.

Доводи відповідача, що незалежно від того чи був підписаний Контракт № 29/01/2018 від 29.01.2018, Специфікація та Додаткові угоди до нього безпосередньо Генеральним директором ОСОБА_2 «LRS GmbH», відсутні підстави визнавати його недійсним, оскільки правочин в подальшому був схвалений, за фактом виконання оспорюваного Контракту настали реальні правові наслідки, позивач здійснив фактичні дії щодо його виконання, судом відхиляються з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Разом із тим, в разі якщо правочин вчиняється від імені іншої особи уповноваженим представником про це повинно бути вказано безпосередньо у договорі, при його підписанні необхідним є зазначення прізвища саме тієї особи, яка його вчиняє.

Як встановлено судом, в Контракті вказано, що Контракт укладається LRS GmbH в особі директора ОСОБА_2, в графі підписів зазначено його ім`я та прізвище.

Стосовно документів, які за твердженням відповідача свідчать про здійснення з боку позивача фактичних дій, спрямованих на виконання умов Контракту, зокрема ввезення обладнання на територію України та вивезення обладнання з України, то зазначене не є підтвердженням схвалення правочину LRS GmbH саме в особі директора ОСОБА_2 в розумінні статті 241 ЦК України.

Крім того, відповідно до відповіді Кельнської торгівельно-промислової палати від 12.11.2020 (копія міститься в матеріалах справи) на запит LRS GmbH в 2018 році на поставку обладнання чи будь-якої іншої продукції для тимчасового вивезення з території Німеччини від LRS GmbH до України видавався лише один корнет № DE 1012/18К від 07.09.2018, який не містить декларації № UА110090/2018/700388 від 08.02.2018. Тобто згідно даних Кельнської торгівельно-промислової палати в 2018 році жодних інших поставок обладнання чи товарів від імені LRS GmbH, крім зазначених в корнеті № DE 1012/18К від 07.09.2018, з території Німеччини на територію України чи з України не поставлялося та не поверталося на ім`я позивача.

Стосовно посилання відповідача на PROFORMA-INVOICE від 02.02.2018, то даний документ не містить рукописний підпис ОСОБА_2, а тому, як зазначалось вище, судовим експертом не вирішувалось питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_2 на у цьому документі. Даний документ у поєднані з іншими документами в яких експертом встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2, не були виконані останнім, а були виконанні іншою особою, не може свідчити про направлення обладнання для виконання Контракту, як то зазначає відповідач.

Посилання відповідача як на доказ направлення обладнання для виконання Контракту на лист в адресу ТОВ «Огнеупор-Індустрія» вих. № 17 від 15.02.2018 також є безпідставним, оскільки як встановлено судовим експертом підпис на цьому листі виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Щодо тверджень відповідача про те, що підписання правочину (контракту та інших документів) директором позивача підтверджується наявністю на них відтисків печаток позивача, як юридичної особи, то суд зазначає, що виходячи з положень ст. 207 ЦК України та ст. 58-1 ГК України наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Як зазначив позивач, жодна норма діючого законодавства Німеччини не передбачає обов`язок юридичних осіб приватного права, зареєстрованих відповідно до законодавства Німеччини, мати печатки. Таке поняття, як печатка взагалі відсутнє в приватному секторі Німеччини. Відтиск штампу з реквізитами LRS GmbH, що наявний на Контракті №29/01/2018 від 29.01.2018 та додаткових угодах до нього не є печаткою в розумінні, як законодавства України, так і законодавства Німеччини, на його виготовлення не потрібно жодних дозвільних документів і він може бути виготовлений будь-ким.

Крім того, суд зазначає, що відтиски печатки LRS GmbH, що містяться на Контракті № 29/01/2018 від 29.01.2018, Специфікації № 1 до Контракту, Додаткових угодах № 1 від 29.03.2018 та № 2 від 23.04.2018 до Контракту та Акті виконаних робіт, візуально відрізняються від відтисків печатки, що містяться на Договорі на капітальну закупівлю №3870 від 27.12.2017, укладеним між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Замовник) та Компанією LRS GmbH (Підрядник) та його додатках, тобто відрізняються від відтисків на інших документах.

Щодо посилання відповідача на наявність Додатку № 11 до договору на капітальну закупівлю від 27.12.2017 № 3870 «Перелік уповноважених субпідрядників» де Субпідрядником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія», то зазначене не є належним свідченням наявності правовідносин між позивачем та відповідачем.

Інші доводи та аргументи відповідача, в т.ч., щодо укладення відповідачем інших контрактів для виконання умов спірного договору, також не є належним свідченням існування між сторонами договірних правовідносин, як то зазначає відповідач, та належними доказами схвалення правочину саме LRS GmbH в особі директора ОСОБА_2, і не спростовують висновків суду покладених в основу судового рішення у даній справі.

При цьому, відхиляючи доводи відповідача суд також враховує висновки, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОГНЕУПОР-ІНДУСТРІЯ" (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 165, кімната 93) на користь LRS GmbH (ЛРС ГмбХ), 51766, Німеччина, Енгельскирхен, Хаммервейс, 21 (Germany, 51766, Engelskirchen, Hammerwiese, 21) суму 70,00 євро витрат зі сплати судового збору та суму 19769 грн. 47 коп. витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Повне рішення складено та підписано 14.02.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя А.О. Науменко

Суддя О.В. Ярешко