ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/3639/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Рильова В.В.

судді: Чистякова І.О. , Новікова Н.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус", місто Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс", місто Новоукраїнка
про стягнення 1 076 634,81 грн
за участю представників:

позивача - адвокат Санін А.О., ордер серія ХВ № 000139 від 04.05.2017;

відповідача - адвокат Малойван Є.І., ордер АХ № 1070394 від 12.10.2021;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про солідарне стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Біскар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" збитків в сумі 771 296,09 грн., заподіяних нестачею майна, переданого на зберігання на підставі Договору складського зберігання № 67 від 01.03.2016, витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 80 000,00 грн. та судового збору в розмірі 12 258,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" зобов`язань щодо повернення переданого на зберігання товару за Договором складського зберігання № 67 від 01.03.2016. При цьому позивач посилається на умови Договору складського зберігання № 67 від 01.03.2016, Договору поруки № 1 від 01.06.2016, положення статей 525, 942, 949-951 Цивільного кодексу України та статей 193, 225, 294 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.03.2017 у справі № 922/3639/16 провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біскар" припинено у зв`язку з відмовою від позову. Решту позову задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" 771 296,09 грн. збитків та 12 258,44 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 21.03.2017 в частині стягнення збитків скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення збитків у сумі 771 296,09 грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2017 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 постанову Вищого господарського суду України від 19.10.2017, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.03.2017 у справі № 922/3639/16 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" 771 296,09 грн. збитків скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. В решті рішення Господарського суду Харківської області від 21.03.2017 у справі № 922/3639/16 залишено в силі.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2018 у справі № 922/3639/16, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.03.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" 728 691,66 грн. збитків, 10 930,38 грн. витрат по сплаті судового збору та 56 742,44 грн. витрат за проведення судової експертизи. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.07.2019 рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 у справі № 922/3639/16 скасовано повністю, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.08.2019 справу № 922/3639/16 прийнято до колегіального розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Розгляд справи № 922/3639/16 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи. Учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у заявах по суті справи.

Зокрема, в ході розгляну справи ТОВ "Торговий дім "Нертус" було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 25107 від 21.10.2019), яку прийнято ухвалою суду від 21.11.2019 та продовжено розгляд справи з урахуванням вимог позивача про стягнення з ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" збитків в розмірі 728 691,66 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 237 357,25 грн. та процентів річних в розмірі 65 342,68 грн. (всього: 1 031 391,59 грн.).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16 було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл.проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі 922/3639/16 зупинено на час проведення експертизи.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16 змінено, викладено питання, що мають бути вирішені експертом в новій редакції. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16 залишено без змін.

На виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020, матеріали справи № 922/3639/16 було направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл.проф. М.С. Бокаріуса.

05 січня 2021 року матеріали справи № 922/3639/16 із висновком експерта № 2320 повернулися до Господарського суду Харківської області. Разом з тим, дослідивши Висновок експерта № 2320 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 922/3639/16 від 30.11.2020, колегією суддів встановлено, що відповідну експертизу проведено за ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16, без урахування змін, внесених постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020.

Відповідно ухвали від 15.01.2021 Висновок експерта № 2320 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 922/3639/16 повернуто Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл.проф. М.С. Бокаріуса на доопрацювання задля виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у даній справі.

20 вересня 2021 року до Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/3639/16 разом із Висновком експертів Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" № 19417 за результатами проведення комісійної судової товарознавчої експертизи.

Враховуючи наведене, ухвалою суду від 29.09.2021 провадження у справі № 922/3639/16 поновлено та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Представник ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" 01.11.2021 звернувся до суду із заявою про виклик експертів Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Губарєвої В.М. та Литвиненко А.С. для надання усних роз`яснень по висновку експерта № 19417.

Крім того, 08 листопада 2021 року ТОВ "Торговий дім "Нертус" знов було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 26161), згідно якої позивач просить суд стягнути з ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" збитки, заподіяні нестачею майна, переданого на зберігання на підставі Договору складського зберігання № 67 від 01.03.2016 в розмірі 649 916,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 328 599,76 грн. та три проценти річних в розмірі 98 118,69 грн. (всього: 1 076 634,81 грн.).

Заяву ТОВ "Торговий дім "Нертус" було прийнято судом, як таку, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 46 ГПК України, та продовжено розгляд справи з урахуванням нової ціни позову. Відповідну ухвалу постановлено без виходу до нарадчої кімнати та занесено до протоколу підготовчого засідання від 08.11.2021 у справі № 922/3639/16.

Також судом оголошено, що питання про виклик експерта для надання пояснень буде вирішуватись під час дослідження доказів (висновок експерта) на стадії розгляду справи по суті.

12 листопада 2021 року до суду надійшов відзив ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на позовну заяву (вх. № 26696), згідно якого представник відповідача зазначив, що по висновку експерта № 19417 вартість засобів захисту рослин станом на серпень 2018 поділено на базовий індекс інфляції. При цьому, по заяві позивача про збільшення позовних вимог вартість засобів захисту рослин станом на березень-травень 2016 помножено на базовий індекс інфляції.

Отже, на переконання відповідача, позивач використав спеціальні знання у галузі оцінки та застосував перспективу визначення вартості засобів захисту рослин станом на 08.11.2021. Проте, до матеріалів справи не додано документів, що підтверджують його права на проведення робіт з оцінки засобів захисту рослин.

В підготовчому засіданні 22.12.2021 відзив ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" було досліджено та прийнято судом до розгляду. Також за результатами підготовчого засідання 22.12.2021 судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначено справу № 922/3639/16 до розгляду по суті на 12 січня 2022 року, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 Господарського процесуального кодексу України.

20 січня 2021 року ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" також подано орієнтовний перелік питань експерту, згідно якого відповідач зазначив: в судовому засіданні 12.01.2022 судом було зобов`язано представника відповідача надати письмові пропозиції щодо питань експертам згідно Висновку експертів №19417 від 09.09.2021.

Орієнтовний перелік питань експертам:

1. Чи можливо було виконати визначення вартості товару без використання вихідних даних у висновку експертизи № 18918 від 23.08.2018?

2. Які методики (методи/підходи) визначення вартості майна станом на минулу дату існують в загальноприйнятій експертній практиці?

3. Чи здійснювалося експертами аналіз ринкових цін на березень-вересень 2016 року?

4. Чому експертами було використано інформаційну базу у відношенні комерційних пропозицій надрукованих джерел (прай-листи "PROM.UA", "оіх", "flagma.ua", "pulscen.com.ua", та ін., джерела мережі INTERNET), ринку України, в тому числі Харківського регіону підприємств які реалізують аналогічну продукцію - серпень 2018 року? (п. 4 інформаційних джерел висновку експертів)

5. Який вид неринкової вартості товару може бути визначений щодо товару, який зберігається на складі?

На підставі викладеного, відповідач підтримав подані заяви і просив суд викликати провідного судового експерта Губареву В.М. та судового експерта Литвиненко А.С. для надання усних пояснень щодо висновку №19417 від 09.09.2021.

Також представник ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" подав додаткові пояснення щодо кількості товару, який мав би залишитися на зберіганні по кожній партії окремо.

В судовому засіданні 12.01.2022 у справі № 922/3639/16 було оголошено перерву до 24 січня 2021 року, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання.

З причин неможливості судді Новікової Н.С. відправляти правосуддя у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (перебування на лікарняному) судове засідання у справі № 922/3639/16, призначене на 24 січня 2022 року не проводилось.

Ухвалою Суду від 31.01.2022 учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" повідомлено про те, що судове засідання у справі № 922/3639/16 відбудеться 07 лютого 2022 року.

Розглянувши в судовому засіданні 07.02.2022 подані представниками ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" заяви про виклик експертів для надання усних пояснень, суд виходив з наступного.

Згідно приписів статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно зі статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Подані відповідачем заяви про виклик експертів не містять обґрунтованих підстав і причин необхідності виклику експертів в судове засідання, оскільки у висновку експертів надано вмотивовану та вичерпну відповідь на поставлені судом питання. Наведені в орієнтовному переліку питання експерту, в т.ч. щодо "загальноприйнятої експертної практики", або ж проведення експертами аналізу ринкових цін на березень-вересень 2016 чи "який вид неринкової вартості може бути визначений щодо товару" жодним чином не вплине на оцінку судом висновків експерту, на розгляд якого були поставлені питання саме щодо ринкової вартості товару на конкретну дату по кожному із об`єктів дослідження (початок зберігання).

Відповідно, суд не вважає доведеною необхідність виклику експертів для роз`яснення висновку, у зв`язку з чим подана заява задоволенню не підлягає. Ухвалу про відмову в задоволенні заяви постановлено Судом без виходу до нарадчої кімнати та занесено до протоколу судового засідання від 07.02.2022.

Крім того, у зв`язку із викладеним, суд відхилив посилання представника відповідача щодо неможливості прийняття до розгляду Висновку експертів № 19417 від 09.09.2021, заявлене в судовому засіданні.

07 лютого 2022 року ТОВ "Торговий дім "Нертус" подало заперечення на обставини, викладені у додаткових поясненнях відповідача щодо кількості товару (вх. № 2832). Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 07.02.2022, підтримав заявлений позов з урахуванням поданих пояснень та заяви про збільшення позовних вимог та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.02.2022 проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (як поклажодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" (як зберігачем) було укладено Договір № 67 складського зберігання, відповідно до умов якого зберігач приймає від поклажодавця на зберігання товарно-матеріальні цінності за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська, буд. 13 Д, до вимоги повернення.

Згідно пункту 1.2 Договору товарно-матеріальні цінності приймаються та видаються в кількісних показниках в заводських упакуваннях (короби, ящики, мішки) чи упаковках опломбованих поклажодавцем.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що перелік майна, його кількість і оцінка засвідчуються складською накладною, що видається після передачі товарів на зберігання.

Пунктами 3.1-3.3 Договору встановлено обов`язки зберігача, зокрема: здійснювати належне зберігання товарів, вести складський облік товарів, що знаходяться на зберіганні, фіксувати належним чином кількість (коробів, ящиків, мішків) товарів при прийнятті їх на зберігання; надавати можливість поклажодавцю огляду товарів, вжиття заходів, необхідних для забезпечення схоронності товарів; вживати всіх заходів для забезпечення схоронності товарів.

На виконання умов Договору ТОВ "Торговий дім "Нертус" протягом 2016 року передало ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на зберігання Товар відповідно до накладних на переміщення та товарно-транспортних накладних. Зокрема, загальна кількість переданого Товару з 14.03.2016 по 27.09.2016 становить (л/кг): Амінка в.р. Гербіцид (20 л) у кількості 1540 л; Аргумент в.р., гербіцид (20 л) у кількості 7680 л; Бату в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 161,5 кг.; Євро-Ланг, р.к, гербіцид (5 л) у кількості 7080 л; Капрал, КС, гербіцид (5 л) у кількості 3840 л; Лемур, КЕ, гербіцид (5 л) у кількості 5760 л; Майтус в.г., гербіцид (0.5 кг) у кількості 304 кг; Мікадо, РК, гербіцид (5 л) у кількості 200 л; ММ 600, ЗП, гербіцид (0,05 кг) у кількості 50 кг; Преміум Голд, КС, гербіцид (20 л) у кількості 11240 л; Раназол Ультра т.к.с., фунгіцид (5 л) у кількості 1280 л; Серп в.р.к. гербіцид (5 л) у кількості 5120 л.

Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, у відповідності до листів ТОВ "Торговий дім "Нертус" починаючи з березня 2016 також просило ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" зняти з комерційного складу товар. В тому числі, судом встановлено, що з відповідального зберігання за Договором № 67 складського зберігання у період з 14.03.2016 по 27.09.2016 було переміщено: Амінка в.р. Гербіцид (20 л) у кількості 420 л; Аргумент в.р., гербіцид (20 л) у кількості 2440 л; Бату в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 151 кг.; Євро-Ланг, р.к, гербіцид (5 л) у кількості 6920 л; Капрал, КС, гербіцид (5 л) у кількості 1245 л; Лемур, КЕ, гербіцид (5 л) у кількості 1900 л; Майтус в.г., гербіцид (0.5 кг) у кількості 300 кг; Мікадо, РК, гербіцид (5 л) у кількості 100 л; ММ 600, ЗП, гербіцид (0,05 кг) у кількості 19,15 кг; Преміум Голд, КС, гербіцид (20 л) у кількості 10080 л; Раназол Ультра т.к.с., фунгіцид (5 л) у кількості 1050 л; Серп в.р.к. гербіцид (5 л) у кількості 3465 л.

Суд також приймає пояснення ТОВ "Торговий дім "Нертус" щодо загального показника переданого товару окремого гербіциду - Майтус в.г. у кількості 304 кг, згідно яких 14 березня 2016 року на виконання умов Договору, ТОВ "Торговий дім "Нертус" передало на відповідальне зберігання ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" товар, зокрема: Майтус, РГ, гербіцид, у кількості 100 кг за накладною на переміщення № 91 від 14 березня 2016 року.

12 квітня 2016 року, на виконання умов Договору ТОВ "Торговий дім "Нертус" передало на відповідальне зберігання ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" наступний товар: Скоразол, к.е., фунгіцид (1 л) у кількості 20 л; Контадор Макси ТН, інсектицид (1 л) у кількості 50 л; Серп, в.р.к., гербіцид (5 л), у кількості 640 л; Тіназол к.е., фунгіцид (5 л), у кількості 640 л; Мікадо, РК, гербіцид (5 л) у кількості 100 л; Хломеквид, РК, регулятор росту рослин, у кількості 140 л; Аргумент ФОРТЕ 500 SL, РК, гербіцид у кількості 2 400 л; Аргумент в.р. гербіцид, десикант (20 л) у кількості 2880 л; Дезал, КС, фунгіцид (5 л), у кількості 1920 л; про що була складена відповідна накладна на переміщення № 756 від 12 квітня 2016 року

Зазначений у накладній на переміщення № 756 від 12 квітня 2016 року товар, а саме: Майтус РГ. гербіцид (0,5 кг), у кількості 90,5 кг, не був переданий під час поставки за накладною № 756 від 12 квітня 2016 року, оскільки цей же товар, але в кількості 100 кг, був переданий ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" днем раніше, окремою поставкою від 11 квітня 2016 року, про що була складена накладна на переміщення № 291 від 11 квітня 2016 року.

16 травня 2016 року на виконання умов Договору ТОВ "Торговий дім "Нертус" передало на відповідальне зберігання ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" товар, зокрема: Майтус РГ, гербіцид (0,5 кг) у кількості 100 кг за накладною на переміщення № 1465 від 16 травня 2016 року.

16 червня 2016 року ТОВ "Торговий дім "Нертус" передало на відповідальне зберігання ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" товар: Майтус в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 4 кг згідно повідомлення про переміщення №2135/02 від 16 червня 2016 року.

Отже, загальна кількість товару - "Майтус, РГ, гербіцид", переданого на відповідальне зберігання ТОВ "Кіровогорадінтерсервіс" згідно Договору № 67 складського зберігання від 01.03.2016, за період з 14 березня 2016 року по 16 червня 2016 року, становила 304 кг.

Водночас при здійснені розрахунку загальної кількості переданого товару з 14.03.2016 по 27.09.2016, здійсненого у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 13.12.2019 у Таблиці 1, на який звертає увагу ТОВ "Кіровогорадінтерсервіс", позивачем помилково враховано товар у кількості 90,5 кг (поставка якого не відбулася) за накладною на переміщення № 756 від 12 квітня 2016 року та не враховано поставку цього ж товару в кількості 100 кг, днем раніше - 11 квітня 2016 року, про що була складена накладна на переміщення № 291 від 11 квітня 2016 року.

При цьому, при здійсненні розрахунку первісної ціни позову, детального розрахунку втраченого товару- "Майтус, в.г., гербіцид, 0,5 кг", здійсненого позивачем було використано реальний загальний показник переданого товару - 304 кг. Тобто, вказана помилка в заяві про усунення недоліків, ніяк не вплинула на правильність остаточного розрахунку позовних вимог, який був здійснений з урахуванням кількості реально переданих на зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Копія накладної на переміщення № 291 від 11 квітня 2016 року та копія Товарно-транспортної накладної № 291 від 11 квітня 2016 року, як докази здійснення поставки товару у кількості 100 кг від 11 квітня 2016 року, були надані ТОВ "Торговий дім "Нертус" разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви від 16 грудня 2019 року (вх. № 30532) і знаходяться в матеріалах справи (том 11, арк.с. 2-40).

В подальшому, у вересні 2016 року комісією за участю представників сторін договору було проведено інвентаризацію товару, що знаходився на зберіганні, за результатами якої виявлено нестачу товару, що відображено в Акті №1 від 27.09.2016 інвентаризації товару, який знаходиться на зберіганні.

У зв`язку із виявленою під час інвентаризації нестачею товару ТОВ "Торговий дім "Нертус" звернулося до ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" з вимогою про видачу товару за Договором складського зберігання № 67 від 01.03.2016 (вих. № 28/09-1 від 28.09.2016), в якій просило зберігача негайно повернути переданий на зберігання товар протягом однієї календарної доби з дня отримання вказаної вимоги.

Зберігач вимогу поклажодавця проігнорував, відповіді на неї не надав, переданий на зберігання товар в добровільному порядку не повернув.

Крім того, ТОВ "Торговий дім "Нертус" подало заяву про вчинення посадовими особами зберігача злочину, передбаченого частиною четвертою статті 191 Кримінального кодексу України, а саме - привласнення та розтрата ввіреного у володіння службовим особам товариства чужого майна у великих розмірах.

За фактом поданої заяви було відкрито кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012132.

В межах вказаного кримінального провадження було проведено обшук приміщень ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" та вилучено майно у відповідності до протоколу обшуку від 29 вересня 2016 року, що знаходилось за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська, 13 Д, на зберіганні, а саме: Амінка в.р. Гербіцид (20 л) у кількості 920 л; Аргумент в.р., гербіцид (20 л) у кількості 3020 л; Бату в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 0,5 кг.; Євро-Ланг, р.к„ гербіцид (5 л) у кількості 10 л; Капрал, КС, гербіцид (5 л) у кількості 2335 л; Лемур, КЕ, гербіцид (5 л) у кількості 3780 л; Майтус в.г., гербіцид (0.5 кг) у кількості 3,5 кг; Мікадо, РК, гербіцид (5 л) у кількості 75 л; ММ 600, ЗП, гербіцид (0,05 кг) у кількості 29,85 кг; Преміум Голд, КС, гербіцид (20 л) у кількості 960 л; Раназол Ультра т.к.с., фунгіцид (5 л) у кількості 1115 л; Серп в.р.к. гербіцид (5 л) у кількості 1635 л.

На підставі викладеного, проаналізувавши кількість товару, який було передано на зберігання, кількість знятого з обліку (переміщеного) товару, а також кількість товару, який було вилучено у відповідності до протоколу обшуку від 29.09.2016, виявлено відсутність на зберіганні наступного товару: преміум Голд, КС, гербіцид у кількості 200 літрів; Майтус в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 0,5 кілограм; Бату в.г., гербіцид (0,5 кг) у кількості 10 кілограм; Раназол Ультра, т.к.с, фунгіцид (5 л) у кількості 60 літрів; Амінка в.р. гербіцид (20 л) у кількості 200 літрів; Лемур, КЕ, гербіцид (5 л) у кількості 80 літрів; Капрал, КС, гербіцид (5 л) у кількості 260 літрів; Аргумент в.р., гербіцид, десикант (20 л) у кількості 2220 літрів; Євро-ланг, р.к., гербіцид (5 л) у кількості 150 літрів; Мікадо, РК, гербіцид (5 л) у кількості 25 літрів; Серп, в.р.к., гербіцид (5 л) у кількості 20 літрів; ММ 600 ЗП, гербіцид (0,05 кг) у кількості 0,65 кг.

Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ "Торговий дім "Нертус" до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" про відшкодування збитків, заподіяних нестачею майна, переданого на зберігання на підставі Договору складського зберігання № 67 в розмірі 649 916,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 328 599,76 грн. та три проценти річних в розмірі 98 118,69 грн., а всього: 1 076 634,81 грн., згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог (подано під час нового розгляду справи - 08.11.2021 за вх. № 26161).

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що відповідає статті 11 Цивільного кодексу України. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Предметом спору у даній справі є правовідносини, що виникли між сторонами на підставі договору складського зберігання.

Згідно частини першої статті 936 ЦК України, яка кореспондується з приписами статті 957 цього Кодексу, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобовязаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (частина перша статті 938 ЦК України).

Статтею 942 ЦК України встановлено, що зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (частина перша статті 949 ЦК України).

Відповідно до статті 953 ЦК України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно пункту 3.9 Договору зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути товар, прийнятий на зберігання за умови проведення 100% оплати за здійснені послуги. При несплаті має право затримати товар до повного розрахунку за послуги зберігання.

У зв`язку із виявленою нестачею товару на юридичну адресу зберігача ТОВ "Торговий дім "Нертус" за вих. № 28/09-1 від 28.09.2016 було направлено вимогу про видачу товару за договором складського зберігання № 67 від 01.03.2016, в якій поклажодавець просив негайно повернути, переданий ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" товар згідно переліку протягом однієї календарної доби з дня отримання вказаної вимоги. Зберігач вимогу отримав 01.11.2016, проте відповіді не надав і прийнятий на зберігання, не повернув.

Відповідно до статті 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до частини 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 ГК України).

До складу збитків, згідно статті 225 ГК України, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язань другою стороною.

Відповідно частини другої статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Крім того слід зазначити, що частиною третьою статті 623 ЦК України встановлено, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Суд зазначає, що у даному випадку, відповідно до пункту 5.1. Договору № 67 складського зберігання зберігач несе відповідальність перед поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування товарно-матеріальних цінностей з вини зберігача: за пошкодження, які призвели до погіршення якості настільки, що подальше використання за призначенням стало неможливим ("істотне пошкодження") - у розмірі повної вартості прийнятого на зберігання товару; за інші пошкодження - у розмірі суми, на яку знизилась вартість цінностей.

Зазначені суми розраховуються виходячи з вартості на дату початку зберігання. У спірних випадках або для встановлення "істотного пошкодження" і вартість товару (пункт "а") сторони мають право залучити представників експертних установ або Торгово-промислової палати. Оплата послуг для визначення "істотного пошкодження" здійснюється стороною, яка була ініціатором отримання висновку спеціаліста.

Отже, самим Договором передбачено, що сума відшкодування збитків за втрату переданих на зберігання товарно-матеріальних цінностей має обраховуватися виходячи з їх вартості на дату початку зберігання.

Також під час нового розгляду справи судом враховано висновки, наведені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19 липня 2019 року у даній справі, які є обов`язковими для суду першої інстанції, у відповідності до частини п`ятої статті 310 ГПК України. Зокрема, в пункті "28." відповідної постанови суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не досліджено належним чином з відповідною оцінкою доводи відповідача, що позивач в позовній заяві обчислив збитки в сумі 771 296,09 грн. без урахування суми податку на додану вартість, а тому стягнення з відповідача вартості ПДВ, яку не було заявлено позивачем, є виходом за межі позовних вимог.

Водночас, згідно заяви ТОВ "Торговий дім "Нертус" про збільшення розміру позовних вимог від 08 листопада 2021 року (вх. № 26161) позивач вказав, що товар, який був переданий ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на зберігання, відповідно до умов Договору складського зберігання № 67 від 01 березня 2016 року, був придбаний (імпортований) ТОВ "Торговий дім "Нертус" із 20% ставкою ПДВ, що підтверджується митними деклараціями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно, позивач просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" збитки у розмірі ринкової вартості хімічних речовин (втрачених ТМЦ) станом на дату початку зберігання з ПДВ - на суму 649 916,36 грн.

Крім того, з метою встановлення фактичного розміру завданих ТОВ "Торговий Дім "Нертус" збитків, з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, викладених у постанові Верховного Суду від 19 липня 2019 року у даній справі, ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16 було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл.проф. М.С. Бокаріуса.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3639/16 змінено, викладено питання, що мають бути вирішені експертом в новій редакції. Зокрема, згідно вказаної постанови суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що передумовою правильного розрахунку суми збитків є визначення цін, виходячи з яких здійснюється розрахунок. При визначення розміру збитків враховуються ринкові ціни на товари, послуги, роботи.

У цивільному законодавстві відсутнє уніфіковане поняття ринкової ціни. При цьому у статті 14 Податкового кодексу України ринкова ціна визначається як ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Виходячи зі змісту положень частини 3 статті 623 Цивільного кодексу України та частин 3-4 статті 225 Господарського кодексу України, день, на який визначається розмір ринкових цін залежить від способу задоволення вимоги кредитора. Так, при добровільному відшкодуванні збитків ринкові ціни визначаються на день задоволення ним вимог кредитора, а у разі якщо боржник ухиляється від відшкодування збитків, розмір ринкових цін встановлюється на день пред`явлення позову. Ці правила встановлення ринкових цін є загальними, при цьому суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, взявши до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Законом не визначаються обставини, які можуть бути підставою для такого рішення. Суд керується загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості та розумності. Тобто, ухвалюючи рішення, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора, але запобігти його безпідставному збагаченню.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 916/2740/17.

Враховуючи, що договором передбачено, що суми відшкодування розраховуються виходячи з вартості на дату початку зберігання, а передача всього товару відбувалась по декілька разів у різний час за різними товаро-транспортними накладними, тому і дата початку зберігання для кожного виду товару буде різна.

Таким чином, колегія суддів врахувавши вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.07.2019 у справі № 922/3639/16 дійшла висновку про зміну ухвали Господарського суду Харківської області, а саме змінила ухвалу в частині визначення дати, станом, на яку необхідно визначити ринкову вартість товару.

В контексті наведеного, суд також вважає за необхідне відхилити твердження відповідача щодо неможливості встановити з існуючих відомостей з якої саме партії товару утворився залишок, а відповідно й дату початку зберігання товару, оскільки позивачем фактично не виконано вимоги ухвали суду від 29 листопада 2019 року та не усунуто недоліки позовної заяви: не здійснено розрахунок кількості товару, який мав би залишитися на зберіганні по кожній партії окремо.

Слід зазначити, що дата початку зберігання конкретного найменування товару міститься в первинних документах, які надавалися позивачем разом із матеріалами справи - накладних на переміщення, товарно-транспортних накладних. Всі ці документи долучені до матеріалів справи, а кожна поставка, із зазначенням кількості поставленого товару та дати поставки, детально описана у заяві про усунення недоліків від 16 грудня 2019 року (вх. № 30532; том 11, арк.с. 2-18).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23 грудня 2019 року, враховуючи те, що позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк, продовжено розгляд справи № 922/3639/16. Будь-яких заперечень на заяву про усунення недоліків від відповідача не надходило а отже, обов`язок доведення кількості товару кожного найменування виконано позивачем належним чином.

Крім того, згідно вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 19 липня 2019 року у даній справі, на підставі наданих ТОВ "Торговий Дім "Нертус" розрахунків, судом було проаналізовано загальну кількість переданого відповідачу на зберігання товару в період з 14.03.2016 по 27.09.2016, кількість товару, знятого з відповідального зберігання, а також кількість товару, вилученого в ході обшуку 29.09.2016 та встановлено, що заявлені в позові збитки дійсно становлять різницю між всім переданим на зберігання (а в подальшому також переміщеним) товаром та виявленим правоохоронними органами (відповідний аналіз по кожному окремому засобу захисту рослин наведено судом вище - під час дослідження питання виконання сторонами умов Договору).

Твердження відповідача про те, що істотне значення для справи має з`ясування стану розгляду кримінальної справи № 0012132, в частині питання щодо повернення зацікавленій особі вилученого протоколом обшуку від 29.09.2016 товару суд вважає необґрунтованим, оскільки під час нового розгляду справи ТОВ "Торговий дім "Нертус" належним чином розраховано кількість втраченого товару. Питання щодо вартості переданих на відповідальне зберігання представнику ТОВ "ТД "Нертус" засобів захисту рослин у даному випадку позивачем не порушено, оскільки вилучене в ході обшуку майно не віднесено Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" до зниклого.

Згідно складеного 09 вересня 2021 року судовими експертами Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Висновку судово-товарознавчої експертизи № 19417 за результатами проведення комісійної судової товарознавчої експертизи встановлено:

"Загальна ринкова вартість хімічних речовин для захисту культурних рослин, вказаних в постанові Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та ухвалі Господарського суду Харківської області, з урахуванням ПДВ, на дату початку зберігання, складала: 649 961,36 грн. (шістсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять грн. 36 коп.)

Ринкова вартість з урахуванням ПДВ, хімічних речовин для захисту культурних рослин, по кожній даті оцінки (даті початку зберігання) та найменуванню окремо, зазначена в таблиці 1 дослідницької частини висновку.

Загальна ринкова вартість хімічних речовин для захисту культурних рослин, вказаних в постанові Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та ухвалі Господарського суду Харківської області, без урахування ПДВ, на дату початку зберігання, складала: 541 593,84 грн. (п`ятсот сорок одну тисячу п`ятсот дев`яносто три грн. 84 коп.)

Ринкова вартість без урахування ПДВ, хімічних речовин для захисту культурних рослин, по кожній даті оцінки (даті початку зберігання) та найменуванню окремо, зазначена в таблиці 2 дослідницької частини висновку".

Досліджуючи в спірних правовідносинах також питання щодо необхідності нарахування збитків у вигляді вартості втраченого товару з ПДВ, суд враховує письмові пояснення ТОВ "Торговий дім "Нертус" (від 13.03.2019, том 9, арк.с. 86-90), згідно яких 01 березня 2016 року між ТОВ "Торговий дім "Сокіл" та ТОВ "Торговий дім "Нертус" був укладений Договір купівлі-продажу № 1/03-ТДН/СТД на виконання зобов`язань по якому ТОВ "Торговий дім "Нертус" було передано частину спірного товару (хімічних речовин для захисту культурних рослин), який було оплачено в повному обсязі з ПДВ, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Окрім цього, між ТОВ "Торговий дім "Сокіл" та ТОВ "Торговий дім "Нертус" був укладений Договір купівлі-продажу № 06/04-ТДС/ТДН від 06 квітня 2015 року, на виконання зобов`язання по якому ТОВ "Торговий дім "Нертус" придбало наступний товар: гербіцид, десикант "Аргумент в.р." (20 л.) у кількості 5940 л., відповідно до видаткової накладної № 30/10-1 від 30 жовтня 2015 року (загальна сума ПДВ по позиціям переданого товару 721 388,14 грн.), том 9, арк.с. 94-107).

Що стосується сплати ПДВ та інших митних платежів по нестачі переданого на зберігання ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" товару, який був ввезений в Україну по зовнішньоекономічним контрактам позивач вказує, що відповідно до відомостей, зазначених у наданих до матеріалів справи митних деклараціях (форма МД-2) товар, який був ввезений в Україну, в т.ч. засоби захисту рослин, які є предметом спору у даній справі, імпортовані із 20% ставкою ПДВ, вид платежу зазначений в графі 47 декларацій - "028". Сплата ПДВ також підтверджується відомостями зазначеними в деклараціях: 1) Спосіб розрахунку "01", 2) Графа "В" - подробиці розрахунків (том 9, арк.с. 108-123).

Враховуючи наведене, у розрізі спірних правовідносин суд приходить до висновку, що товар, який був переданий ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" на зберігання, відповідно до умов Договору складського зберігання № 67 від 01 березня 2016 року, був придбаний (імпортований) ТОВ "Торговий дім "Нертус" із 20% ставкою ПДВ.

З огляду на те, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправних дій відповідача, понесення збитків, а також наявності прямого причинного зв`язку між допущеним порушенням та наявністю збитків у розмірі ринкової вартості хімічних речовин (втрачених ТМЦ) станом на дату початку зберігання з ПДВ - на суму 649 916,36 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" в цій частині.

Щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України до зобов`язань, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку відшкодування позивачу збитків має здійснюватися в грошовому виразі, оскільки в межах розгляду справи №922/3639/16, позивач ТОВ "Торговий дім "Нертус", обрало саме грошовий спосіб відшкодування збитків. При цьому, грошове зобов`язання у правовідносинах відшкодування збитків не є окремим видом зобов`язання, а є способом виконання зобов`язання по відшкодуванню збитків.

Як достеменно встановлено судами під час попереднього розгляду справи, та не було поставлено під сумнів судом касаційної інстанції у постанові від 19 липня 2019 року, обов`язок зберігача відшкодувати позивачу збитки виникає у грошовому виразі, а не шляхом відшкодування шкоди в натурі (зобов`язання передати річ того ж роду і такої ж якості чи полагодити пошкоджену річ).

У розрізі спірних правовідносин судом враховано також позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка міститься у постанові від 10 квітня 2018 року по справі № 923/522/17: позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних заявлені обґрунтовано, оскільки факт порушення відповідачем зобов`язання зі сплати вартості неповернутого зі зберігання товару, яке є грошовим з огляду на характер зобов`язання, є доведеним та мало місце прострочення його виконання відповідачем.

Зміст статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України. Таким чином, проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а є гарантіями захисту прав кредитора.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зважаючи на принципи диспозитивності судового розгляду, враховуючи право позивача самостійно обирати межі своїх вимог в рамках існуючого підтвердженого права, позивач зазначає, що моментом (датою) з якого здійснювалося нарахування інфляційних втрат та процентів річних, ним обрано 26.10.2016 (із дня звернення ТОВ "Торговий дім "Нертус" до суду за захистом свого порушуваного права).

При цьому, розрахунок інфляційного збільшення та процентів річних здійснено позивачем із розрахунку загальної вартості неповернутого зі зберігання товару. Перевіривши наведені позивачем розрахунки суд зазначає, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними. Відповідно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Торговий дім "Нертус" в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 98 118,69 грн. та інфляційних втрат в розмірі 328 599,76 грн.

Щодо заперечень, викладених представником ТОВ "Кіровоградінтерсервіс" у відзиві на позовну заяву від 12.11.2021 (за вх. № 26696) стосовно того, що "вартість засобів рослин станом на березень-травень 2016 помножено на базовий індекс інфляції (застосовано перспективу станом на 08.11.2021)", суд зазначає, що розрахунок інфляційних втрат не потребує спеціальних знань, в тому числі у галузі оцінки засобів захисту рослин. У даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення.

Доводи відповідача щодо невиконання позивачем вимог ухвали суду від 29.11.2019 щодо надання детального розрахунку позовних вимог в частині стягнення збитків, викладені в кожному запереченні та відзиві ТОВ "Кіровоградінтерсервіс", спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" від 27.09.2001).

Аналізуючи також судову практику, на яку посилаються сторони, суд зазначає, що кожен правовий висновок Верховного Суду було оцінено на релевантність в аспекті подібності до правовідносин, що склалися між учасниками цього спору і застосовано судом при прийнятті рішення у цій справі, якщо було встановлено подібність правовідносин. Проте, виходячи з завдань господарського судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні спорів, а не доведенні чи роз`ясненні учасникам провадження змісту постанов суду касаційної інстанції, оцінці правильності розуміння ними висновків суду за результатами розгляду касаційної скарги, враховуючи, що судом була надана відповідь на основні аргументи позову та заперечень щодо нього.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги у даній справі задоволено в повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в сумі 16 149,52 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" і підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградінтерсервіс" (місцезнаходження: 27100, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, місто Новоукраїнка, вулиця Соборна, будинок 62; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (місцезнаходження: 61010, місто Харків, вулиця Нетіченська, будинок 25, офіс 21; ) збитки в розмірі 649 916,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 328 599,76 грн., три проценти річних в розмірі 98 118,69 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 149,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "16" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.В. Рильова І.О. Чистякова Н.А. Новікова

справа № 922/3639/16