ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/4269/21

За позовом Чернівецької міської ради, м.Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавір»

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 278906,3 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання А. В. Фагурел

Представники сторін:

від позивача Юзьків М.І.;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи: Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавір», в якому просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 278906,30 грн. за час користування земельними ділянками за кадастровими номерами :05:001:0063 та :05:001:0039, які розташовані в м. Чернівці по вул. Б. Хмельницького, 12-А.

Позовні вимоги обґрунтовуються обставинами, пов`язаними з користуванням відповідачем вищезазначених земельних ділянок без правовстановлюючих документів.

Ухвалою від 21.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.11.2021.

Ухвалою суду від 18.11.2021 підготовче засідання відкладено на 07.12.2021, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, судом запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, однак останній не скористався своїм правом.

Ухвалою суду від 07.12.2021, за клопотанням відповідача, підготовче засідання відкладено на 22.12.2021 року.

Ухвалою від 22.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.01.2022.

Ухвалою суду від 18.01.2022 розгляд справи по суті відкладено на 09.02.2022.

У судове засідання 09.02.2022 відповідач явку свого представника не забезпечив, не дивлячись на належне його повідомлення про час, дату та місце судового засідання.

Судом у судовому засіданні не встановлено, передбачених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гавір» (відповідач) зареєстроване в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.06.2001 року, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 12.10.2021 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2021 року ТОВ «Гавір» (відповідач) є власником нерухомого майна в будівлі літ. Е складського приміщення 6-5 загальною площею 21,20 кв.м., переобладнаної будівлі літ. О згідно рішення Чернівецького міськвиконкому №293/7 від 13.04.2004 року та ДАКБ №212 від 24.07.2006 року; нерухомого майна будівлі літ. З загальною площею 88,30 кв.м, яку переобладнано під технічні бокси з навісом згідно рішення Чернівецького міськвиконкому №293/7 від 13.04.2004 року та ДАКБ №212 від 24.07.2006 року; нерухомого майна будівлі адміністративно-ремонтного корпусу літ. В загальною площею 546,00 кв.м., переобладнаної будівлі літ. Д згідно рішення Чернівецького міськвиконкому №293/7 від 13.04.2004 року та ДАКБ №212 від 24.07.2006 року, що розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. Хмельницького Богдана, буд. 12 а.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ021 від 18.05.2021 року та №НВ-021 від 18.05.2021 року земельні ділянки за кадастровими номерами :05:001:0063 та :05:001:0039, які розташовані в м. Чернівці по вул. Б. Хмельницького, 12-А перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Чернівці.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №641 від 21.05.2021 року, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Хмельницького Богдана, 12-А за кадастровим номером :05:001:0039, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 1188439 грн.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №448 від 03.06.2020 року, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Хмельницького Богдана, 12-А за кадастровим номером :05:001:0063, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 1066831 грн.

У зв`язку з не оформленням відповідачем права користування земельними ділянками на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне їх використання, виконавчим органом Чернівецької міської ради департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачу листа №04/01-08/3-04/04/4/1968 від 20.05.2021 року з проханням ТОВ «Гавір» (відповідача) звернутися до Чернівецької міської ради (позивача) із заявами щодо надання земельних ділянок в оренду та лист №24/01-08/3-04/4/581 від 10.08.2021 року із пропозицією сплатити кошти за використання земельних ділянок. Однак відповідач, не звернув уваги на дані листи та кошти не сплатив.

Керуючись витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №461 від 21.05.2021 року та №448 від 03.06.2020 року, працівниками департаменту проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю та користування відповідачем без належних на те правових підстав у період з 10.08.2018 року до 09.08.2021 року по земельним ділянкам за кадастровими номерами :05:001:0063 та :05:001:0039, які розташовані в м. Чернівці по вул. Б. Хмельницького, 12-А, на яких розміщене належне відповідачу нерухоме майно.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

З огляду на викладене суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, наявності чинних договірних відносин між сторонами у спірний період судом не встановлено.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2019 року у справі № 912/1188/17, від 21 січня 2019 року у справі № 902/794/17, від 06 лютого 2019 року у справі № 922/587/18 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 686/18993/17-ц (провадження № 61-48870св18).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що відповідач у період з 05.03.2019 по 27.08.2019 використовував спірну земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав.

У зв`язку з чим позивач, як власник спірної земельної ділянки, мав обґрунтовані сподівання на отримання орендної плати за використання спірної земельної ділянки, однак не зміг їх реалізувати внаслідок відсутності між сторонами відносин щодо її використання в порядку, встановленому законом.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18. Крім того, даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/11764/17, від 20.11.2018 у справі № 908/4582/15, від 04.11.2020 у справі №904/1283/19.

Визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель вимогами чинного законодавства не передбачено, а отже позивач при здійсненні розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельних ділянок правомірно використав інформацію саме з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, з урахуванням положень статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» суд зазначає про правильність визначення позивачем суми безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати на підставі належних і допустимих доказів: витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №448 від 03.06.2020 року та №641 від 21.05.2021 року, також суд погоджується з методом визначення позивачем розміру позовних вимог, оскільки він ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Суд, перевіривши розрахунок розміру позовних вимог, на підставі досліджених доказів, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, встановив обґрунтованим їх розмір у заявленій сумі 278906,3 грн. за період з 10.08.2018 року до 09.08.2021 року, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору відшкодовуються відповідачем.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавір» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавір» (58000, м. Чернівці, вул. Ямпільська, буд. 9-А, код 31561434) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, код 36068147) безпідставно збережені кошти в сумі 278906,3 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавір» (58000, м. Чернівці, вул. Ямпільська, буд. 9-А, код 31561434) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, код 36068147) судовий збір у розмірі 4183,54 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне судове рішення складено 16.02.2022.

Суддя О.В. Гончарук