РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2022Справа № 910/16750/19
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група"

про стягнення 1 699 169,89 грн.

Представники учасників справи:

від позивача:Колесник Ю.В. (дов. № 18-15/1 від 21.01.2022) в режимі відеоконференції;

від відповідача:Грищенко О.М. (ордер № 408828 від 19.12.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" (надалі по тексту позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" (надалі по тексту відповідач) про стягнення грошових коштів за договором в розмірі 2 403 133,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 в частині здійснення оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/16750/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2020.

10.01.2020 року до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та визначення орієнтовного розрахунку судових витрат.

14.01.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи. У поданому відзиві відповідач зазначає, що Акти здачі-прийняття робіт та Акти виконання робіт (надання послуг) за Договором, на які посилається позивач у позові, відповідач не отримував та не підписував. Крім того, відповідач зазначає, що будь-яка заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

14.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 13.02.2020.

13.02.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 2 284 440,94 грн. заборгованості.

13.02.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 05.03.2020.

05.03.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.03.2020 судом задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

05.03.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 17.03.2020.

17.03.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про призначення експертизи. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 2 099 898,80 грн. заборгованості.

17.03.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 16.04.2020.

15.04.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 1 699 169,89 грн. заборгованості.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання, призначене на 16.04.2020 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 призначено підготовче засідання на 10.09.2020.

10.09.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 06.10.2020.

У судовому засіданні 06.10.2020 представник позивача підтримав подане клопотання про призначення експертизи та заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача грошові кошти на загальну суму 1 699 169, 89 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.10.2020 надав документи для долучення до матеріалів справи та усні пояснення в яких заперечив проти призначення експертизи.

Суд, розглянувши подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог дійшов висновку про її задоволення.

Предметом спору у даній справі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у загальному розмірі 1 699 169, 89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 призначено у справі № 910/16750/19 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

27.05.2021 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріалами справи № 910/16750/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 поновлено провадження у справі № 910/16750/19 та призначено підготовче засідання на 15.07.2021.

15.07.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі.

15.07.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 19.08.2021.

19.08.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 09.09.2021.

25.08.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення по справі.

02.09.2021 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів № 26323/20-71/16543ч16545/21-71 від 19.05.2021.

09.09.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 09.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.10.2021.

07.10.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

07.10.2021 розгляд справи було відкладено на 21.10.2021.

12.10.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про долучення доказів надання позивачем відповідачу послуг у досліджуваний експертами період.

Надана позивачем заява про долучення доказів надання позивачем відповідачу послуг у досліджуваний експертами період не приймається судом до уваги з огляду на порушення позивачем при її поданні строку та порядку, встановленого ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

21.10.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.10.2021 розгляд справи було відкладено на 04.11.2021.

04.11.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про долучення доказів та заява про долучення доказів погашення заборгованості.

04.11.2021 розгляд справи було відкладено на 09.12.2021.

09.12.2021 розгляд справи було відкладено на 23.12.2021.

23.12.2021 розгляд справи було відкладено на 03.02.2022.

03.02.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява у якій відповідач зазначає про відсутність заборгованості за спірним договором.

03.02.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про заміну Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський порт".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про заміну Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський порт".

У судовому засіданні 03.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 між Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" (клієнт) укладено Договір на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору підприємство організовує і здійснює своїми силами і засобами за кошти клієнта навантажувально-розвантажувальні операції (робота) імпортних вантажів клієнта, що слідують через підприємство, а також, за письмовою згодою сторін, забезпечує короткочасне накопичення суднових партій вантажу (на відкритих складах підприємства, плав`ємностях підприємства та/або клієнта) для подальшого відвантаження вантажу з підприємства на вагони та автотранспорт. Крім того підприємство організовує та здійснює своїми силами і засобами за кошти клієнта фасування вантажу клієнта (мінеральні добрива) в м`який контейнер - «Біг-Бег» вагою нетто - 1 000 кг.

Згідно з п. 1.4. Договору за виконання підприємством робіт по даному Договору клієнт здійснює оплату відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору послуги та види робіт, які надаються/виконуються підприємством клієнту в рамках даного Договору, варіанти вантажних операцій, умови їх виконання, супутні послуги, їх вартість, обсяг таких робіт та інші умови стосовно вантажу окремої номенклатури зазначаються у додатках до цього Договору та додаткових угодах.

Згідно з п. 3.2. Договору підприємство здійснює перевантаження вантажів, власником яких є клієнт, в тому числі:

3.2.1. Організовує своєчасне розвантаження вантажів з суден і навантаження на вагони та автотранспорт власними силами та засобами згідно з діючими правилами і нормами, узгодженими в додатках до цього Договору.

3.2.2. Забезпечує приймання і здавання вантажів, ведення обліку вантажів на підприємстві.

3.2.3. Підприємство здійснює приймання вантажу з суден згідно Генерального Акту. Підприємство здійснює відвантаження вантажу на залізничні вагони, автотранспорт з оформленням приймально-здавальних актів. Один примірник приймально-здавального акту видається клієнту під підпис.

3.2.4. Підприємство здійснює фасування вантажу клієнта (мінеральні добрива) в МК (м`який контейнер - «Біг-Бег») вагою нетто - 1 000 кг.

Відповідно до п. 4.15 Договору передача прав та обов`язків за цим Договором, в тому числі укладення договору про відступлення прав вимоги, переведення боргу, відбувається лише за письмовою згодою сторін.

Згідно з п. 5.2. Договору розрахунки за роботи/послуги підприємства проводяться клієнтом шляхом здійснення попередньої та остаточної оплати робіт/послуг згідно рахунків підприємства. Остаточна оплата здійснюється за надані підприємством послуги/виконані роботи з урахуванням суми проведеної попередньої оплати.

Відповідно до п. 5.3.3. Договору остаточний розрахунок здійснюється клієнтом згідно рахунків підприємства, Актів виконання робіт (надання послуг), які попередньо направляються по електронній пошті: на адресу клієнта та в подальшому вручаються представнику клієнта (експедитора) під підпис або направляються поштою на адресу клієнта (експедитора). При цьому представник клієнта (експедитора) повинен бути належним чином уповноважений для одержання від підприємства документів для клієнта.

Згідно з п. 5.3.4. Договору якщо рахунок та Акти виконання робіт (наданих послуг) надаються клієнту (експедитору) підприємством під підпис - оплата здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання таких документів, а якщо документи відправляються поштою - то оплата здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення таких документів.

Пунктом 5.5. Договору сторони погодили, що оплата рахунків підприємства повинна здійснюватися клієнтом з обов`язковим посиланням у платіжному дорученні на дату та номер цього Договору та відповідні рахунки, на підставі яких здійснюється оплата.

Відповідно до п. 6.1. Договору зміни до цього Договору вносяться шляхом підписання додаткових угод, які підписуються обома сторонами і скріплюються печатками, у разі їх наявності та є невід`ємними частинами даного Договору.

Згідно з п. 12.1, 12.2. Договору даний Договір набирає чинності з 01.01.2019 року та діє по 31.12.2020 року включно. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку дії цього Договору, а в частині зобов`язань сторін щодо сплати заборгованості та інших зобов`язань, пов`язаних зі знаходженням зберіганням вантажу клієнта на підприємстві - до повного виконання таких зобов`язань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати послуг виконав частково, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 1 699 169,89 грн., у зв`язку із чим позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи необхідність встановлення факту та підтвердження обставин наявності заборгованості, судом було вирішено питання про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів були поставлені наступні питання:

1)Чи підтверджується документально та в якому розмірі виконання робіт (надання послуг) Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019?

2)Чи підтверджується документально та в якому розмірі оплата (погашення) Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" виконаних робіт (наданих послуг) за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019?

3)Яка фактична заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" перед Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" за виконані роботи (надані послуги) за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019?

У висновку експертів № 26323/20-71/16543ч16545/21-71 від 19.05.2021 надано наступні відповіді:

1)В межах наданих на дослідження документів, виконання робіт (вивантаження, перевалка мінеральних добрив та пакування в МК біг-беги) Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019, що відображені у Актах виконання робіт/надання послуг, складених Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" у досліджуваному періоді на загальну суму 2 842 245,58 грн., з дотриманням вимог Правил надання послуг у морських портах України від 05.06.2013 року № 348, документально підтверджується у розмірі 5 008,003 т, на суму 1 993 478,26 грн.

Разом з тим, у сукупності наданих на дослідження первинних документів підтвердити виконання робіт Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018, що відображені у Актах виконання робіт/надання послуг, складених Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" у досліджуваному періоді, на суму 848 767,32 грн. не видається за можливе;

2)Оплата Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" виконаних робіт (наданих послуг) за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019 документально підтверджується у сумі 1 650 000,00 грн. з призначенням платежу «оплата послуг згідно рахунку № 2340 від 14.08.2019, в т.ч. ПДВ 20%», тобто Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" кошти спрямовувались на оплату послуг, які надавались у період, що передує досліджуваному;

3)В межах наданих на дослідження документів, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" перед Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" за Договором на перевантаження імпортних вантажів № 176 Д від 26.12.2018 у період з 14.08.2019 по 27.10.2019 (з урахуванням заборгованості станом на 14.08.2019 у розмірі 1 157 534,69 грн.) розрахунково становить 1 501 012,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Приписами статті 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4, викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експертів № 26323/20-71/16543ч16545/21-71 від 19.05.2021, суд вважає його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, вказаний висновок не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності та обґрунтованості.

Матеріалами справи підтверджується надання відповідачу послуг за Договором, їх прийняття відповідачем, часткова оплата та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 1 501 012,95 грн.

Доказів погашення суми основного боргу відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 1 501 012,95 грн.

Пунктом 5.5. Договору сторони погодили, що оплата рахунків підприємства повинна здійснюватися клієнтом з обов`язковим посиланням у платіжному дорученні на дату та номер цього Договору та відповідні рахунки, на підставі яких здійснюється оплата.

Надані відповідачем платіжне доручення № 56682 від 09.04.2021 на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 1 від 04.01.2021», платіжне доручення № 56000 від 03.03.2021 на суму 836 938,42 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 155 від 05.02.2021», платіжне доручення № 55968 від 02.03.2021 на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 155 від 05.02.2021», платіжне доручення № 55577 від 05.02.2021 на суму 500 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 155 від 05.02.2021», платіжне доручення № 55441 від 01.02.2021 на суму 1 083 790,62 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 102 від 26.01.2021», платіжне доручення № 55397 від 28.01.2021 на суму 129,32 грн. з призначенням платежу: «Оплата за видачу одноразової перепустки згідно рах. № 73 від 19.01.2021», платіжне доручення № 55312 від 22.01.2021 на суму 500 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № від 04.01.2021», платіжне доручення № 55233 від 18.01.2021 на суму 600 539,04 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 54 від 18.01.2021», платіжне доручення № 55056 від 04.01.2021 на суму 587 950,07 грн. з призначенням платежу: «Оплата за перевалку та зберігання вантажів згідно рах. № 1 від 04.01.2021» не приймаються судом як належні та допустимі докази оплати заборгованості за спірний період, оскільки призначенням платежу останніх є оплата послуг, які не охоплюють спірний період.

Усі інші платіжні доручення, надані відповідачем у якості доказів оплати заборгованості, були предметом дослідження у висновку № 26323/20-71/16543ч16545/21-71 від 19.05.2021.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 501 012,95 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 91 526,40 грн.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно Акту здачі-приймання висновку експертів № 26323/20-71/16543ч16545/21-71 від 19.05.2021 від 19.05.2021 вартість експертизи складає 91 526,40 грн.

У якості доказів понесення позивачем витрат на проведення експертизи до матеріалів справи надано платіжне доручення № 341 від 25.02.2021 на суму 15 254,40 грн., платіжне доручення № 664 від 29.03.2021 на суму 15 254,40 грн., платіжне доручення № 933 від 28.04.2021 на суму 15 254,40 грн., платіжне доручення № 1136 від 31.05.2021 на суму 15 254,40 грн., платіжне доручення № 1387 від 30.06.2021 на суму 15 254,40 грн., платіжне доручення № 1612 від 27.07.2021 на суму 15 254,40 грн., а всього на суму 91 526,40 грн.

Суд зазначає, що розмір витрат на проведення експертизи доведений, документально обґрунтований, отже у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на проведення експертизи покладаються на відповідача у розмірі 80 852,60 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" про стягнення 1 699 169,89 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 19, ідентифікаційний код 35429229) на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" 73000, Херсонська обл., місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 4, ідентифікаційний код 01125695) 1 501 012 (один мільйон п`ятсот одну тисячу дванадцять) грн. 95 коп. заборгованості, 22 515 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору, 80 852 (вісімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 60 коп. витрат на проведення експертизи.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15.02.2022.

Суддя С. В. Стасюк