ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

10 лютого 2022 року Справа № 915/1676/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» №7-02 від 07.02.2022 (вхід.№1939/21 від 08.02.2022) про відвід судді від розгляду справиза позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика»

(54018, м.Миколаїв, просп.Богоявленський, буд.47, кв.3; ідент.код 31613817;

ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1),

до відповідача: Держава Україна в особі Головного управління Державної казначейської

служби України у Миколаївській області

(54055, м.Миколаїв, просп.Центральний, буд.141-В; ідент.код 37992030;

ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2),

про: відшкодування за рахунок коштів державного бюджету шкоди, завданої позивачу незаконними рішеннями Центрального районного суду м.Миколаєва, у загальному розмірі 1211900,0 грн,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/1676/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету шкоди, завданої позивачу незаконними рішеннями Центрального районного суду м.Миколаєва, що порушують його права, у розмірі:

- 11900,0 грн сплачених адвокату Беліку В.Г. за подання юридичної допомоги;

- 1200000,0 грн моральної шкоди.

Ухвалою суду від 19.01.2022 суддею Мавродієвою М.В. справу №915/1676/21 прийнято до свого провадження. Розгляд справи почато спочатку. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2022.

08.02.2022 за вхід.№1939/21 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява №7-02 від 07.02.2022 про відвід судді, в якій позивач заявляє відвід від участі судді Мавродієвої Марини Володимирівни від розгляду справи №915/1676/21 та просить розглянути таку заяву відповідно до вимог ст.39 ГПК України у відсутність позивача та його представників.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що в провадженні судді Господарського суду Миколаївської області Мавродієвої М.В. знаходилась справа №915/1372/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» до Держави Україна в особі Новоодеського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про стягнення з Державної казначейської служби України на користь позивача на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями слідчих Слідчого відділу Новоодеського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області у загальному розмірі 1211300,0 грн, з яких: 11300,0 грн сплачених адвокату Беліку В.Г. у зв`язку з наданням юридичної допомоги, 1200000,0 грн моральної шкоди; за рахунок Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку.

Також, позивач зазначає, що в провадженні судді Господарського суду Миколаївської області Мавродієвої М.В. знаходилась і справа №915/1499/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про стягнення з Державної казначейської служби України на користь позивача на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у загальному розмірі 1112000,0 грн, з яких: 12000,0 грн сплачених адвокату Беліку В.Г. за надання юридичної допомоги, 1100000,0 грн моральної шкоди; за рахунок Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку.

Позивач вказує, що суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В. рішенням від 03.09.2021 по справі №915/1372/20 та рішенням від 11.10.2021 по справі №915/1499/20 відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» у задоволені вказаних позовів.

Позивач вважає, що вказані обставини свідчать про те, що суддя Мавродієва М.В. визначилась зі своєю правовою позицією у питання відшкодування шкоди, завданої саме юридичній особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про можливість застосування такого ж підходу у справі №915/1676/21. На думку позивача вказані обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Мавродієвої М.В., в результаті чого вона відповідно до приписів ч.1 ст.35 ГПК України не може розглядати дану справу №915/1676/21 і підлягає відводу.

Решта викладених у заяві підстав свідчить про незгоду позивача з процесуальними рішеннями судді, тому судом не розглядається, оскільки, за приписами ч.4 ст.35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч.1,2 ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівня компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

У п.132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20.02.2013 зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6, має визначатись відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення, оскільки ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За вказаних обставин, суд, з метою забезпечення відсутності сумніву у законності дій суду (рішення Європейського суду з прав людини від 15.06.2004 у справі Стрижак проти України); запобігання здійсненню маніпулювання обставинами, пов`язаними з розглядом суддею справ за участю ТОВ "РосКосметика" та посилань на упередженість судді у разі оскарження, в подальшому, процесуальних рішень в цій справі, вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» про відвід судді.

Керуючись ст.ст.35, 38, 39, 169, 234, 235 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Роскосметика» №7-02 від 07.02.2022 (вхід.№1939/21 від 08.02.2022) про відвід судді Мавродієвої М.В. від розгляду справи №915/1676/21 - задовольнити.

2. Суддю Мавродієву М.В. відвести від розгляду справи №915/1676/21.

3. Склад суду, який розглядатиме справу №915/1676/21 визначити у порядку, встановленому ст.32 ГПК України.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва