ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 лютого 2022 року Справа № 915/100/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Приватного підприємства «Еверест» (75700, Херсонська обл., Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Чапаєва, буд. 14; ідентифікаційний код 30496328)

про видачу судового наказу

про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пивовара Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

за Договором про надання торгового місця на ринку ПП «Еверест» № 127 від 01.01.2020 суми основного боргу 24850,00 грн, 3 % річних 252,10 грн, інфляційних втрат 649,49 грн, судового збору 248,10 грн,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2022 Приватне підприємство «Еверест» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 19.01.2022 (вх. № 1459/22) про видачу судового наказу, в якій просить суд:

- прийняти дану заяву до свого провадження;

- видати судовий наказ, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Пивовар Микола Миколайович ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Еверест» (вул. Чапаєва, буд. 14, м. Скадовськ, Скадовський р-н, Херсонська обл., 75700; Код ) суму основного боргу - 24 850,00 грн, 3% річних - 252, 10 грн, інфляційні витрати - 649,49 грн, судовий збір - 248,10 грн.

Вимоги заявника ґрунтуються на підставі укладеного між сторонами у письмовій формі Договору про надання торгового місця на ринку ПП «Еверест» № 127 від 01.01.2020 та мотивовані неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за вказаним договором.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з таким:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої Приватним підприємством «Еверест», та доданих до неї документів вбачається, що 01.01.2020 між Приватним підприємством «Еверест» та приватним підприємцем Пивоваром Миколою Миколайовичем був укладений Договір про надання торгового місця на ринку ПП «Еверест» № 127, відповідно до предмету якого підприємство надає підприємцю торгове місце під розміщення тимчасової споруди (контейнер, кіоск, тощо) для торгівлі на бетонній площадці ринку ПП «Еверест», згідно генплану ринку за адресою: м. Скадовськ, пров. Торговий.

При цьому, умовами п. 3.1 Договору сторони погодили, що плата за торгове місце № 127 (1-5) під розташованою тимчасовою спорудою (контейнер, кіоск, тощо) на бетонній площадці ринку ПП «Еверест» в місяць становить 3550 грн і повинна вноситися щомісяця до 1-го числа місяця, з якого підприємець буде займати торгове місце.

Відповідно до п. 4.1 цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2022.

До заяви Приватним підприємством «Еверест» в обґрунтування заявлених вимог також додано:

- Розрахунок заборгованості по орендній платі за торгове місце на промисловому ринку ПП «Еверест» за адресою: м. Скадовськ, провулок Торговий, з якого вбачається, що заборгованість підприємця за торгове місце за період з 01.06.2021 складає: 3550 грн х 6 місяців = 21300 грн;

- вимогу до Фізичної особи-підприємця Пивовара Миколи Миколайовича про сплату заборгованості в розмірі 21300,00 грн, з доказами її направлення адресату;

- підписані одноособово акти про прийняття-передачу наданих послуг за період з червня по грудень 2021 року (6 шт.) на загальну суму 21300,00 грн, з доказами їх направлення фізичній особі-підприємцю.

Отже, зі змісту доданих до позовної заяви документів вбачається, що розмір оплати за Договором про надання торгового місця на ринку ПП «Еверест» № 127 від 01.01.2020, щодо якої у Фізичної особи-підприємця Пивовара Миколи Миколайовича виникла заборгованість перед Приватним підприємством «Еверест» (з огляду також на дату підписання заяви про видачу судового наказу 19.01.2022 та дату її надходження до суду 31.01.2022) в загальній сумі складає 21300,00 грн.

Водночас, в прохальній частині заяви приватне підприємство просить суд стягнути з боржника суму основного боргу 24850,00 грн, 3 % річних 252,10 грн, інфляційних втрат 649,49 грн.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги Приватного підприємства «Еверест» в заявленому розмірі: на суму основного боргу 24850,00 грн, а, отже і подальших нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат.

З урахуванням викладених вище обставин та норм процесуального права у сукупності, суд відмовляє Приватному підприємству «Еверест» у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Смородінової у період з 10.02.2022 по 16.02.2022, датою постановлення даної ухвали є 17.02.2022.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному підприємству «Еверест» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пивовара Миколи Миколайовича за Договором про надання торгового місця на ринку ПП «Еверест» № 127 від 01.01.2020 суми основного боргу 24850,00 грн, 3 % річних 252,10 грн, інфляційних втрат 649,49 грн, судового збору 248,10 грн, за заявою б/н від 19.01.2022 (вх. № 1459/22) про видачу судового наказу у справі № 915/100/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова