ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3248/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Сердюков Б.Л. (на підставі ордеру);
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ТОВ «КОРНЕЛЛІС» про розподіл судових витрат
у справі №916/3248/21
про тлумачення умов договору.
27.10.2021 позивач ТОВ «КОРНЕЛІСС» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 3358/21) до відповідача ПП Виробничо-комерційна фірма «МІКРОМЕГАС», в якій просить суд:
- розтлумачити п. п. 5.1., 16.2., 18.1. Договору генерального підряду № 1-М/К від 09.12.2011, укладений між ТОВ «КОРНЕЛІСС» і ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» наступним чином: внаслідок порушень ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» обов`язків за цим Договором, ТОВ «Корнелліс» має право на односторонню відмову від Договору;
- розтлумачити п. п. 2.6.2., 2.7., 5.1.3. Договору про пайову участь у будівництві № 2- К/М від 12.08.2015, укладений між ТОВ «КОРНЕЛІСС» і ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» наступним чином: внаслідок порушень ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» обов`язків за цим Договором, ТОВ «КОРНЕЛІСС» має право на односторонню відмову від Договору.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022 позов задоволено частково, розтлумачено п. п. 5.1., 16.2., 18.1. Договору генерального підряду №1-М/К від 09.12.2011, укладеного між ТОВ «КОРНЕЛІСС» та ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» наступним чином: «внаслідок порушень ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» обов`язків за цим Договором, ТОВ «КОРНЕЛІСС» має право на односторонню відмову від Договору», розтлумачено п. п. 2.6.2., 5.1.3. Договору про пайову участь у будівництві №2-К/М від 12.08.2015, укладеного між ТОВ «КОРНЕЛІСС» та ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» наступним чином: «внаслідок порушень ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» обов`язків за цим Договором, ТОВ «КОРНЕЛІСС» має право на односторонню відмову від Договору», стягнуто з ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» на користь ТОВ «КОРНЕЛІСС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3783,33 грн., в іншій частині позову відмовлено.

28.01.2022 до суду від ТОВ «КОРНЕЛЛІС» надійшла заява (вх. ГСОО №2-106/22) про розподіл судових витрат по справі №916/3248/21, в якій заявник просить суд стягнути з ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС» на користь ТОВ «КОРНЕЛІСС» витрати за професійну правничу допомогу, отриману від адвоката Сердюкова Б.Л., у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято заяву (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ТОВ «КОРНЕЛЛІС» про розподіл судових витрат по справі №916/3248/21 до провадження, розгляд заяви призначено в засіданні суду на 07.02.2022.

07.02.2022 у судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав заяву про розподіл судових витрат.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом надіслання ухвали на електронну пошту відповідача: .

Згідно ч.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 07.02.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали та повідомив, що повний текст ухвали буде складено 17.02.2022.

Розглянувши заяву (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ТОВ «КОРНЕЛЛІС» про розподіл судових витрат у справі №916/3248/21, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке:

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 Господарського процесуального кодексу України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1, ч.3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, із матеріалів справи вбачається, що представником позивача у судовому засіданні 26.01.2022 до закінчення судових дебатів заявлено усне клопотання про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, в порядку ст. 129 та ст. 221 ГПК України.

Тобто, судом встановлено, що позивачем виконано вимоги процесуального закону і подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу разом із доказами про розмір понесених витрат у встановлений процесуальним законом строк.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

При застосуванні критерію у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 904/1169/17 та від 05.03.2020 у справі № 911/471/19.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі №910/16803/19.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду згідно додаткової постанови від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу, заявник зазначає, що у зв`язку із діями (та відповідно, бездіяльністю, про яку назначено у позові) відповідача, ТОВ «КОРНЕЛІСС» було змушено звернутись за правовою допомогою до адвоката Сердюкова Б.Л. за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач звертає увагу, що розмір гонорару Адвоката у вказаній судовій справі за умовами договору про надання правової допомоги №09-08 від 09 08.2021 і додатку до нього, є фіксованим і не залежить від кількості витраченого часу та обсягу підготовлених Адвокатом документів, участі у судових засіданнях, здійснення інших необхідних лій для представництва інтересів Клієнта у судовій справі та сплачується протягом 20-днів з дня підписання відповідного акту прийому-передачі наданих послуг. Крім того, заявник вказує, що матеріали справи №916/3248/21 містять документи, які свідчать про реальність надання адвокатом правової допомоги позивачу, зокрема: позов, відповідь на відзив, клопотання, участь у судових засіданнях.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заявник надав суду такі документи:

- копію Договору про надання правової допомоги № 09-08 від 09.08.2021.

- копію Додатку від 28.10.2021 до Договору про надання правової допомоги № 09-08 від 09.08.2021.

- копія Акту приймання-передачі від 27.01 2022 до Договору №09-08 від 09.08.2021.

Судом встановлено, що 09.08.2021 між Адвокатом Сердюковим Б.Л. та Клієнтом - ТОВ «КОРНЕЛІСС» було укладено Договір про надання правової допомоги № 09-08, відповідно до п.1 якого, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, з приводу представлення інтересів Клієнта, у всіх судах України, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, органах прокуратури, податкових органах, у будь яких інших, без винятку, підприємствах, установах, організаціях усіх рівнів.

Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5 Договору, правова допомога, що надається Адвокатом, Клієнт оплачує в гривнях, на підставі виставлених Адвокатом Актів. Розмір адвокатського гонорару є фіксованим у кожній окремій справі та/або дорученні, і встановлюється Сторонами у відповідних Додатках та/або Актах до цього Договору, які є його невід ємною частиною. За результатами надання правової допомоги складається Акт. який надсилається Адвокатом Клієнту поштою або електронною поштою, або надається під розпис. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним Сторонами, якщо протягом 5 днів з моменту його направлення Клієнту, останній не надав Адвокату письмові аргументовані заперечення на Акт. Не підписання Клієнтом Акту не звільняє Клієнта від обов`язку здійснення оплати в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Сума, сплачена Клієнтом за цим Договором, є гонораром Адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

Як передбачено п.п. 7.1-7.2 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Даний договір укладений на строк до 31 грудня 2023 року. У випадку, якщо жодна із Сторін за 30 календарних днів до закінчення дії Договору не повідомила іншу Сторону письмово про небажання продовжувати строк дії Договору, цей Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

28.10.2021 Сторонами вищезазначеного договору укладено Додаток Договору про надання правової допомоги № 09-08 від 09.08.2021, відповідно до умов якого, Клієнт доручає Адвокату здійснювати представництво його інтересів у судовій справі №916/3248/21 в усіх судах, без будь-яких обмежень повноважень Адвоката.

У п.2, 3 такого Додатку, Розмір гонорару Адвоката встановлюється Сторонами у відповідних Додаткових угодах до цього Договору. Розмір гонорару, який Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату по справі №916/3248/21, є фіксованим і становить: 50 000,00 грн. за надання правової допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції. Розмір гонорару Адвоката є фіксованим і не залежить від кількості витраченого часу та обсягу підготовлених ним документів, участі у судових засіданнях, здійснення інших необхідних дій для представництва інтересів Клієнта у судовій справі, тощо. Гонорар по справі №916/3248/21 оплачується Клієнтом протягом 20 (двадцяти) робочих днів від дати підписання Сторонами відповідного Акту.

27.01.2022 Сторонами Договору про надання правової допомоги № 09-08 від 09.08.2021 складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг, з якого вбачається, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв належним чином викопані роботи (послуги), а саме правова допомога при розгляді справи у суді першої інстанції у справі №916/3248/21. Підписанням цього Акту Клієнт підтверджу» відсутність будь яких зауважень чи претензій щодо кількості, своєчасності, якості, тонні наданих йому Адвокатом робіт (послуг). Розмір гонорару Адвоката за даним Актом та відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 09-08 від 09.08.2021 складає 50 000,00 грн. Гонорар оплачується Клієнтом протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати підписання Сторонами відповідного Акту. Акт набирає чинності з моменту підписання його Сторонами.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Даний висновок повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Подібна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

З огляду на відсутність зі сторони відповідача заперечень щодо співмірності понесених позивачем витрат, суд оцінюючи правомірність вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, понесених позивачем, керуючись принципами справедливості та верховенства права, враховуючи, доведення заявником факту та обсягу отриманих послуг з правової допомоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість суми у розмірі 50000 грн., витраченої на послуги адвоката, а також відповідність наданих адвокатських послуг критерію реальності та неминучості.

Між тим, суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, оскільки рішенням суду від 26.01.2022 позов було задоволено частково та розтлумачено 5 пунктів договорів із 6 заявлених позивачем, суд встановив, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн. підлягають розподілу між сторонами спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ТОВ «КОРНЕЛЛІС» про розподіл судових витрат по справі №916/3248/21, на підставі чого витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 41666,67 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву (вх. ГСОО №2-106/22 від 28.01.2022) ТОВ «КОРНЕЛЛІС» про розподіл судових витрат по справі №916/3248/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «МІКРОМЕГАС» (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, буд. 8-Б, оф. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРНЕЛІСС» (01021, м. Київ, вул. Липська, 15 Б, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 41666/сорок одна тисяча шістсот шістдесят шість/грн. 67 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 17 лютого 2022 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська