ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27.01.2022 Справа №905/1653/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,
при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,
про стягнення 513817,55 грн., -
за участю представників сторін:
від позивача (в режимі відеоконференції): Качкурова С.В. - довіреність, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;
від відповідача: не з`явився, -
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.11, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст.19, 20 Закону України «Про теплопостачання», п.40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2017 №1198 та п.18, п.20, п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.
14.12.2021 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення б/н від 07.12.2021 у справі, за змістом яких повідомлено, що постачання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання відповідача підтверджується наданими корінцями нарядів на включення та відключення об`єктів тепло споживання складені позивачем та підписані відповідачем з проставленням печатки останнього; роз`яснено, що відомості обліку споживання теплової енегрії, надані позивачем на підтвердження обсягів споживання відповідачем послуг з гарячого водопостачання, сформовані за допомогою спеціального програмного забезпечення та надані самим споживачем, з підписом відповідальної особи споживача та проставленням печатки; зазначено, що за результатаим детального розгляду роздруківок щодобових показань часу роботи вузла обліку, температурних та витратних характеристик теплоносія тепломережі для потреб гарячого водопостачання, обсягів гарячого водопостачання у кубічних метрах, а також часу роботи вузла обліку встановлено, що в них містяться помилки (визначення некоректної роботи), а саме відхилення роботи вузла обліку від 24 годинного періоду за добу, оскільки, згідно з даними у відомостях обліку не відображаються будь-які значення у графах часу роботи помилками та типу помилок, є підстави вважати відсутність його роботи та нештатний режим в періоди короткострокової відсутності живлення тепло обчислювача, відтак такі обсяги не можна вважати некоректними та проведено коригування, донарахування витрат (відображено вручну у відомостях обліку); зауважують, що відповідач обізнаний про здійснення коригування.
Відповідачем відзив суду не представлено.
Представник відповідача у судові засідання не з`явився, про дату час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином.
ІІ. Процесуальній дії суду:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1653/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою суду від 05.10.2021 відкладено підготовче засідання на 19.10.2021, визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою суду від 19.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 05.12.2021 (включно); відкладено підготовче засідання на 03.11.2021; повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження 03.11.2021 та призначення справи до судового розгляду по суті у відповідності до приписів ст.185 Господарського процесуального кодексу України; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою суду від 03.11.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/1653/21; призначено справу №905/1653/21 до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 30.11.2021, для розгляду справи по суті.
У судових засіданнях 30.11.2021, 14.12.2021 та 23.12.2021 оголошувалась перерва, відповідними ухвалами суду повідомлялось про продовження засідання.
Представлені позивачем документи прийнято судом, долучено до матеріалів справи та враховано під час розгляду справи по суті.
Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, суд зазначає таке.
Процесуальні документи у даній справі скеровано на зазначену юридичну адресу відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з ч.6 ст.242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
На адресу господарського суду надійшли конверти з ухвалами у справі, що скеровані на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», яка є актуальною станом на 27.01.2022, із відміткою відділення поштового зв`язку: «неправильно зазначена (відсутня) адреса».
При цьому, в матеріалах справи міститься конверт з ухвалою суду від 14.12.2021, який повернувся до суду із відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
Крім того, ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.
Також, суд наголошує, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Ухвали Господарського суду Донецької області у даній справі розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який створений для відкритого безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України до судових рішень.
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Донецької області про відкриття провадження, відкладення судових засідань у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Як зазначалося, згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштових повідомленнях означених відміток свідчить про відмову зацікавленої особи отримати копію судового рішення і вважаються днем вручення ухвал суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвал суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованого йому судового рішення (ухвали). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ухвалою суду від 06.09.2021 встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 24.09.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.
Однак, станом на 27.01.2022 строк на подання відзиву на позовну заяву є таким, що сплинув.
Відповідачем жодних пояснень та клопотань суду не надано, про зміну місцезнаходження не повідомлено.
Згідно із ч.1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, те, що судом створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, як і для оголошення перерви у справі, та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у судовому засіданні 27.01.2022.
В судовому засіданні 27.01.2022, ухвалено рішення, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
27.12.2017 розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», відповідно до ст.ст.317, 319 та 327 Цивільного кодексу України, ст.136 Господарського кодексу України, ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання рішення Київської міської ради від 20.06.2017 №439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на підставі рішень Київської міської ради від 21.12.2000 №128/1105, від 21.12.2000 №129/1106, від 21.12.2000 №131/1108 (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 25.11.2002, від 28.09.2006, від 29.12.2006, від 30.04.2007, від 07.11.2013, від 30.11.2016 відповідно до рішень Київської міської ради від 28.09.2006 №31/88, від 28.09.2006 №102/159, від 26.04.2007 №474/1135, від 23.10.2013 №274/9762, від 28.07.2016 №854/854, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.12.2006 №1868) визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди щодо реалізації пректу управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».
10.04.2018 розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) №591 «Про видачу ліцензій Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», відповідно до п.29 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 №308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» видано Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» ліцензії: на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках, та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), крім виробництва теплової енергії за нерегульованим тарифом; на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.
Пунктом 1.4 договору передбачено, що він укладається відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 14.02.2007 №71, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 №151, інших нормативних документів, що регулюються відносини у сферах теплопостачання та надання комунальних послуг.
Відповідно до п.1.6 договору, точкою продажу послуги з централізованого постачання гарячої води є межа розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що зазначена в додатках 2,3 до цього договору.
За умовами п.2.1.1 договору, обсяг послуги з централізованого постачання гарячої води у м3 визначається за показаннями будинкових засобів обліку гарячої води, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (надалі засоби обліку) та встановлені на межі розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Як встановлено п.2.1.5 договору, зняття показань засобів обліку гарячої води, зазначених в п.2.1.1 договору, здійснюється стороною 2 у період з 25 по 27 число поточного розрахункового періоду (місяця).
Згідно з п.2.1.8 договору, показання засобів обліку гарячої води (або засобів обліку холодної води, що йде на підігрів) надаються стороною 2 до Центрів Обслуговування Споживачів (ЦОС) за територіальною ознакою не пізніше 28 числа поточного розрахункового періоду (місяця).
У випадку порушення сторони 2 умов п. 2.1.8 цього договору, сторона 1 визначає обсяг послуги з централізованого постачання гарячої води відповідно до п. 2.1.2.1./2.1.2.3 цього договору (п.2.1.9 договору).
Пунктом 2.2.1 визначено, що на момент укладання цього договору встановлюються наступні тарифи на послуги з централізованого постачання гарячої води: 1.За період з 01.05.2018 по 01.08.2018 тарифи затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.04.2018 №700: для потреб населення: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 74,49 грн/м3 (з ПДВ); за відсутності рушникосушильників 63,37 грн/м3 (з ПДВ); 2.За період з 01.08.2018 по 31.12.2018 тарифи затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.07.2018 №1294: для управителів багатоквартирних будинків: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 77,78 грн/м3 (з ПДВ); за відсутності рушникосушильників 71,93 грн/м3 (з ПДВ); 3.З 01.01.2019 тарифи затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2018 №2340: для управителів багатоквартирних будинків: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 95,35 грн/м3 (з ПДВ); за відсутності рушникосушильників 88,2 грн/м3 (з ПДВ).
Згідно з п.2.2.3 договору, сторона 2 щомісячно, з 10 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, отримує в Центрі обслуговування споживачів СП «Енергозбут» за територіальною ознакою: рахунок на оплату із зазначенням величини фактично спожитої послуги з централізованого постачання гарячої води, визначеної в м3, та її вартості за розрахунковий період (місяць), за кожною тарифною групою окремо; акт надання послуги з централізованого постачання гарячої води.
Відповідно до п.2.2.4 договору, отриманий акт надання послуги з централізованого постачання гарячої води сторона 2 має підписати, оформити та належним чином повернути на адресу сторони 1 протягом 5 днів за дати отримання.
В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті надання послуги з централізованого постачання гарячої води, сторона 2 зобов`язана надати стороні 1 нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів. При отриманні заперечень до акту надання послуги з централізованого постачання гарячої води та доказів в обгрутування заперечень до нього, сторона 1 розглядає їх та надає протягом п`яти робочих днів відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту, відповідні коригування відображаються в акті надання послуги з централізованого постачання гарячої води наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, акт надання послуг з централізованого постачання гарячої води вважається прийнятим до розрахунку, якщо в місячний термін з дня отримання відмови стороною 2 не буде здійснено оскарження в судовому порядку (пункт 2.2.5 договору).
Відповідно до п.2.2.6 договору у разі неотримання стороною 2 у порядку, встановленому п.2.2.3 договору акту надання послуги з централізованого постачання гарячої води у сторони 1, не отримання стороною 1 підписаного акту надання послуги з централізованого постачання гарячої води та обґрунтованих заперечень до нього у строки, встановлені п.2.2.4 договору, акт надання послуги з централізованого постачання гарячої води вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. У разі додаткового направлення (сторона 2 самостійно не отримала у сторони 1, централізована доставка тощо) стороною 1 актів надання послуги з централізованого постачання гарячої води та рахунків на оплату, таке направлення не змінює строків та порядку надання обґрунтованих заперечень чи здійснення оплати, визначених умовами даного договору.
За умовами п.2.2.11 договору сторона 2 забезпечує своєчасну, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату за послугу з централізованого постачання гарячої води на рахунок із спеціальним режимом використання сторони за кожною тарифною групою окремо.
Пунктом 2.2.13 договору передбачено, що оплата заборгованості за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води минулих періодів зараховується першочергово.
Пунктами 3.3.2, 3.3.9 договору встановлено обов`язки сторони 2: своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість спожитої послуги з централізованого постачання гарячої води; оформити належним чином акт надання послуги з централізованого постачання гарячої води, акт звіряння взаєморозрахунків на початок розрахункового періоду та повернути один примірник стороні 1 протягом п`яти днів з моменту одержання.
Відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони погодили, що цей договір з усіма додатками, що є його невід`ємними частинами, набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 01.06.2019 (п.6.1 договору).
Згідно з п.6.3 договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде письмово заявлено про його припинення.
Означений договір та додатки до нього підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплено печатками підприємств.
- станом на 23.05.2018 витрати 963,06 м3;
- станом на 25.09.2018 витрати -0,27 м3;
- станом на 26.10.2018 витрати 208,84 м3;
- станом на 23.11.2018 витрати 1695,57 м3;
- станом на 22.12.2018 витрати 845,15 м3;
- станом на 24.01.2019 витрати 1034,15 м3;
- станом на 20.02.2019 витрати 1010,78 м3;
- станом на 25.03.2019 витрати 1052,11 м3;
- станом на 23.04.2019 витрати 1106,24 м3;
- станом на 23.05.2019 витрати 764,72 м3, наявне виправлення на 805,13 м3;
- станом на 20.06.2019 витрати 627,37 м3;
- станом на 18.07.2019 витрати 630,53 м3;
- станом на 21.08.2019 витрати 371,64 м3, наявне виправлення на 372,417 м3;
- станом на 24.09.2019 витрати 747,55 м3, наявне виправлення на 748,39 м3;
- станом на 22.10.2019 витрати 938,35 м3, наявне виправлення на 938,496 м3;
- станом на 21.11.2019 витрати 954,74 м3, наявне виправлення на 954,7518 м3;
- станом на 19.12.2019 витрати 1032,02 м3;
- станом на 22.01.2020 витрати 1045,75 м3;
- станом на 20.02.2020 витрати 1084,24 м3;
- станом на 22.04.2020 витрати 445,22 м3;
- станом на 09.04.2020 витрати 819,09 м3;
- станом на 09.04.2020 витрати 1000,00 м3;
- станом на 20.05.2020 витрати 720,73 м3;
- станом на 23.06.2020 витрати 545,68 м3, наявне виправлення на 545,84 м3;
- станом на 21.07.2020 витрати 629,45 м3, наявне виправлення на 629,60 м3;
- станом на 24.08.2020 витрати 711,29 м3, наявне виправлення на 711,30 м3;
- станом на 21.09.2020 витрати 773,22 м3, наявне виправлення на 773,2521 м3;
- станом на 21.10.2020 витрати 915,44 м3;
- станом на 23.11.2020 витрати 1021,39 м3, наявне виправлення на 1021,586 м3;
- станом на 21.12.2020 витрати 1027,69 м3;
- станом на 21.01.2021 витрати 1065,53 м3;
- станом на 22.02.2021 витрати 1119,62 м3;
- станом на 22.03.2021 витрати 1033,49 м3;
- станом на 21.04.2021 витрати 360,08 м3, наявне виправлення на 366,71 м3;
- станом на 19.05.2021 витрати 905,01 м3, наявне виправлення на 937,484 м3;
- станом на 24.06.2021 витрати 811,07 м3, наявне виправлення на 811,11 м3.
На означених відомостях міститься підпис з боку відповідача, який скріплено печаткою підприємства та відмітка про прийняття до розгляду з боку позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відображено надання послуги з централізованого постачання гарячої води у актах надання послуг з централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ):
Загальна вартість послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2019 року по червень 2021 року становить 2317107,87 грн., вартість послуг постачання гарячої води на яку здійснено коригування обсягу спожитої гарячої води у межах наданого договору у травні-липні 2018 року, жовтні-грудні 2018 року та січні 2019 року становить 444579,67 грн., разом: 2761687,54 грн.
Означені акти підпису відповідача не містять.
Внаслідок того, що станом на 25.08.2021 за відповідачем рахується заборгованість за період лютий 2019-червень 2021 року у загальному розмірі 424120,78 грн. позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано відповідний договір про надання послуг з централізованого постачання гарячої води з дотриманням вищевказаних положень закону, а тому договір є таким, що укладений у письмовій формі. Доказів протилежного учасниками справи суду не подано.
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
У відповідності до норм ч.6 та ч.7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.
Як слідує з встановлених обставин справи позивачем надано послуги, а відповідачем отримано гарячу воду протягом травня-липня 2018 року, жовтня-грудня 2018 року та січня 2019-червня 2021 років, у межах означеного вище договору про постачання гарячої води, за ціною, затвердженою розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2018 №2340, на загальну суму 2761687,54 грн., у тому числі коригування обсягів травня, червня, липня, жовтня, листопада, грудня 2018 року та січня 2019 444579,67 грн.
Акти надання послуг з централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) у період з лютого 2019 року по червень 2021 року, до яких включено означене вище коригування, в силу положень п.2.2.3 та п.2.2.6, вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений у них розрахунковий період.
Одночасно, судом враховано, що акти надання послуг з централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) складалися на підставі даних, відображених споживачем у відомостях обліку споживання теплової енергії за означений період.
Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу відповідачем заперечень або претензії щодо кількості, якості чи вартості поставленої гарячої води.
Як зазначено вище, п.2.2.11 договору визначено, що відповідач забезпечує своєчасну, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату за послугу з централізованого постачання гарячої води на рахунок із спеціальним режимом використання сторони за кожною тарифною групою окремо.
Доказів зміни строку оплати суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.
Беручи до уваги таке та викладені умови оплати, розрахунок за лютий 2019 не пізніше 25.03.2019, за березень 2019 не пізніше 25.04.2019, за квітень 2019 не пізніше 25.05.2019, за травень 2019 не пізніше 25.06.2019, за червень 2019 не пізніше 25.07.2019, за липень 2019 не пізніше 25.08.2019, за серпень 2019 не пізніше 25.09.2019, за вересень 2019 не пізніше 25.10.2019, за жовтень 2019 не пізніше 25.11.2019, за листопад 2019 не пізніше 25.12.2019, за грудень 2019 не пізніше 25.01.2020, за січень 2020 не пізніше 25.02.2020, за лютий 2020 не пізніше 25.03.2020, за березень 2020 не пізніше 25.04.2020, за квітень 2020 не пізніше 25.05.2020, за травень 2020 не пізніше 25.06.2020, за червень 2020 не пізніше 25.07.2020, за липень 2020 не пізніше 25.08.2020, за серпень 2020 не пізніше 25.09.2020, за вересень 2020 не пізніше 25.10.2020, за жовтень 2020 не пізніше 25.11.2020, за листопад 2020 не пізніше 25.12.2020, за грудень 2020 не пізніше 25.01.2021, за січень 2021 не пізніше 25.02.2021, за лютий 2021 не пізніше 25.03.2021, за березень 2021 не пізніше 25.04.2021, за квітень 2021 не пізніше 25.05.2021, за травень 2021 не пізніше 25.06.2021, за червень 2021 не пізніше 25.07.2021.
Як слідує з представленого реєстру оплат, відповідач повністю розрахувався за послуги централізованого постачання гарячої води за період лютий 2019-грудень 2020 років, у тому числі за послуги надані у травні-липні 2018 року, жовтні-грудні 2018 року та січні 2019 року, проте з прострочкою виконання за зобов`язаннями травня 2019-грудня 2020 років.
Розрахунок за зобов`язаннями лютого-квітня 2019 року виконано у строки встановлені договором у повному обсязі.
При цьому, судом враховано, що зарахування проведених платежів повинно відбуватись з дотриманням п.2.2.13 договору, відповідно до якого оплата заборгованості за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води минулих періодів зараховується першочергово.
Проведені оплати вказують на визнання відповідачем постачання у приведених вище обсягах, у тому числі здійсненого коригування.
Отже, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, грошове зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати гарячої води поставленої протягом січня-червня 2021 року не виконано на суму 424120,78 грн.
Дані обставини у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України не спростовано, протилежного з матеріалів справи не вбачається.
V. Висновки суду:
Виходячи з встановлених обставин справи, мотивів та положень законодавства, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню у сумі, заявленій до стягнення позивачем.
Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми.
Прострочення відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У представленому суду розрахунку позивачем, зокрема, зазначено: період, за який здійснюється нарахування 3% річних та інфляційних втрат, сума боргу, на яку здійснюється нарахування 3% річних та інфляційних втрат (з урахуванням часткових оплат), кількість днів прострочення, та суми 3% річних та інфляційних втрат, заявлені до стягнення.
При цьому, сума боргу, на яку здійснюється нарахування складається з заборгованості, яка існувала на початок місяця, + заборгованості у поточному місяці, враховуючи загальну суму здійснених відповідачем оплат у місяці, в якому існувала поточна заборгованість, без врахування дати фактичної оплати, проведеної у цьому періоді.
Проте, розрахунок 3% річних та інфляційних втрат має бути здійснений окремо за кожним грошовим зобов`язанням, за яким обліковується заборгованість, з дотриманням приписів ст.ст.253, 254 Цивільного кодексу України (щодо визначення дати, з якої відповідач вважається таким, що прострочив оплату).
Таким чином, позивачем невірно визначено періоди прострочення нарахування 3% річних та прийняті до обрахунку суми боргу за зобов`язаннями за вказаними актами з урахуванням проведених оплат по договору (також беручи до уваги, що перерахунок кількості спожитої у травні, червні, липні, жовтні, листопаді, грудні 2018 року та січні 2019 року є окремими зобов`язаннями від зобов`язання за квітень 2019 та проведені оплати зараховуються за ними першочергово).
Відтак, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі визначеній судом.
Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Відтак, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі визначеній судом.
Судовий збір підлягає розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
5.У судовому засіданні 27.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
6.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
7.Повний текст рішення складено 07.02.2022.
Суддя О.В. Кротінова