РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2022Справа № 910/19845/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», м. Київ

до Акціонерного товариства «Страхова компанія "Країна"», м. Київ

про стягнення 126 499,73 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ СК «Альфа-Гарант»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія "Країна"» (далі - АТ «СК "Країна"»/відповідач) про стягнення 126 499,73 грн страхового відшкодування з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки» №06-TR/AO-7041118 від 30.12.2019, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.12.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.12.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ «СК "Країна"» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 88 144,15 грн (з урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу).

07.02.2022 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення на відзив АТ «СК "Країна"» та заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить суд стягнути з відповідача 38 355,58 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06-TR/AO-7041118, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 31.12.2019 по 30.03.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.03.2020 о 07 год. 45 хв. по вул. О. Теліги, 8 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Peugeot 307, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 та після цього здійснив наїзд на автомобіль марки Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до механічного пошкодження всіх транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі №761/9749/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Мусійко О.О. виставив рахунок-фактуру №065 від 12.03.2020, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , становить 97 150,00 грн.

При цьому, з рахунку-фактури вбачається, що для ремонту пошкодженого автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , були використані деталі, що були у користуванні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 97 150,00 грн.

29.04.2020 позивачем складено страховий акт №СТ/20/0068, згідно якого сума страхового відшкодування становить 97 150,00 грн.

Відповідно до зазначеного страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 97 150,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8372 від 29.04.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» зазначає, що внаслідок здійснення виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Peugeot 307, номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у АТ «СК "Країна"» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4933285 (страхова сума за шкоду завдану майну становить 130 000 грн, франшиза - 0,00 грн).

17.06.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою за вих. №03/2526 про сплату страхового відшкодування у розмірі 97 150,00 грн.

13.12.2021 АТ «СК "Країна"» сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 88 144,15 грн, що підтверджується платіжним дорученням №285174 та не заперечується ТзДВ СК «Альфа-Гарант».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не у повному обсязі, оскільки фактично сума страхового відшкодування складає 97 150,00 грн, а тому, за твердженням позивача, невиплачена сума становить 9 005,85 грн.

Крім того, оскільки відповідачем у визначений страховим законодавством строк (90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування), тобто до 15.09.2020, не було здійснено страхове відшкодування та не прийнято вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, позивач нараховує пеню у розмірі 14 181,02 грн за період з 29.11.2020 по 29.11.2021, а також 3% річних в сумі 3 511,04 грн та інфляційні втрати у розмірі 11 657,67 грн за період з 16.09.2020 по 29.11.2021.

Водночас, відповідач, заперечуючи проти задоволення позову зазначає, що сплатив страхове відшкодування на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку №44-D/68/5 від 15.04.2020, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу становить 88 144,15 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Peugeot 307, номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у АТ «СК "Країна"» за полісом № АО/4933285.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , сплачено ТзОВ СК «Альфа-Гарант» на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу та страхового акту №СТ/20/0068 від 29.04.2020.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до АТ «СК "Країна"».

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав відповідачу заяву про страхове відшкодування на суму 97 150,00 грн, яку відповідач отримав 17.06.2020, що підтверджується відбитком штемпеля про вхідну кореспонденцію за вх. № 12282.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора, як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, відповідач повинен був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні не пізніш, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 15.09.2020.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що АТ «СК "Країна"» не дотрималося встановленого строку на розгляд заяви про страхове відшкодування, сплативши 13.12.2021 частину страхового відшкодування у розмірі 88 144,15 грн згідно страхового акту №49/57943/3.2.29 від 10.12.2021.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9 005,85 грн (97 150,00 грн - 88 144,15 грн).

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо розміру страхового відшкодування з посиланням на звіт про визначення вартості матеріального збитку №44-D/68/5 від 15.04.2020, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Opel Zеfira, номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу становить 88 144,15 грн, оскільки відповідно до рахунку-фактури № 065 від 12.03.2020 та акту виконаних робіт №062, наданих ФОП Мусійко О.О., при здійсненні відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля використовувались деталі, які були у вжитку, тобто не нові.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку страхового відшкодування, вбачається, що розмір матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що замінюються складає 97 150,00 грн.

Більше того, згідно п. 7.44 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, у разі визначення фізичного зносу окремої складової частини КТЗ, що був у користуванні, коригування його вартості виходячи з комплектності, укомплектованості та величини втрати товарної вартості від попередніх ремонтів не провадиться.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до Акціонерного товариства «Страхова компанія "Країна"» про стягнення страхового відшкодування в сумі 9 005,85 грн, що має наслідком задоволення цих вимог.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені у розмірі 14 181,02 грн за період з 29.11.2020 по 29.11.2021, а також 3% річних в сумі 3 511,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 11 657,67 грн за період з 16.09.2020 по 29.11.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Водночас, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що заявлені до стягнення суми відповідають нормам чинного законодавства та обчислені арифметично правильно.

З огляду на встановлене, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заявлених ТзДВ СК «Альфа-Гарант» вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем заявлено до стягнення 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Зокрема, на підтвердження понесення цих витрат, позивачем надано: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, укладеного між ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери», завдання-доручення №168 від 29.11.2021 до цього договору, відповідно до якого сума гонорару складає 10 000,00 грн, платіжне доручення №ID-173023 від 30.11.2021 про сплату за надану правничу допомогу на суму 10 000,00 грн, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 30.11.2021 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 на суму 10 000,00 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволено у повному обсязі, відповідно вимога про стягнення витрат на правову допомогу також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія "Країна"» (04176, місто Київ, вулиця Електриків, будинок 29А; ідентифікаційний код 20842474) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) суму страхового відшкодування у розмірі 9 005 (дев`ять тисяч п`ять) грн 85 коп., пеню в сумі 14 181 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн 02 коп., 3% річних у розмірі 3 511 (три тисячі п`ятсот одинадцять) грн 04 коп., інфляційні втрати в сумі 11 657 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн 67 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук