ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 918/920/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Марач В.В., при секретарі Мельник В.Я. розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради (82482, Львівська обл., м. Моршин, вул. 50-річчя УПА, буд. 20)

до відповідача Об`єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" (33021, Рівненська обл., м. Рівне, Рівне-21)

про стягнення в сумі 458 951 грн. 15 коп..

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Об`єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" в якому просить стягнути з останнього заборгованість у сумі 458 951 грн. 15 коп..

Позовні вимоги мотивує наступним. Комунальне некомерційне підприємство "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради на підставі Договору про надання медичних послуг від 05.12.2017 року, в період з 10 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року, надало медичні послуги працівникам Об`єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш", що підтверджується актами про надані послуги на загальну суму 700 000 грн. 00 коп.. Однак Відповідач частково оплатив вартість наданих послуг, станом на 01.08.2021 залишились неоплаченим надані послуги у сумі 458 951 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 15 копійок.

Ухвалою господарського суду від 26 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду №01-04/75/2021 від 22.11.2021 року у зв`язку із перебуванням судді Політики Н.А. з 22.11.2021 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/920/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 р. справу № 918/920/21 передано судді Марач В.В..

Ухвалою суду від 23.11.2201 року справу № 918/920/21 прийнято до свого провадження суддею Марач В.В..

24.11.2021 року від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Крім того, в поданому клопотанні Відповідач повідомляє, що ним ведеться постійна робота про врегулювання спору.

Ухвалами суду від 25.11.2021 року та 14.12.2021 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався за клопотаннями сторін.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, причин ненадання не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відзиву з боку останнього.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання 08.02.2021 року не з`явилися представники позивача та відповідача. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні Голови ОППО "Рівнеавтосільгоспмаш". Вказане клопотання відхилене судом, так як Відповідач не надав суду доказів перебування на амбулаторному лікуванні Голови ОППО, а відтак вказані причини неявки представника відповідача не визнаються судом поважними.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

05 грудня 2017 року між Об`єднаною первинною профспілковою організацією "Рівнеавтосільгоспмаш", як Замовником та Моршинською міською лікарнею, як Учасником укладено Договір про надання медичних послуг (далі по тексту Договір).

08 лютого 2018 року рішенням Моршинської міської ради №543 реорганізовано Моршинську міську лікарню шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради, яке є правонаступником майна, прав та обов`язків комунального закладу охорони здоров`я Моршнська міська лікарня.

Відповідно до п.1.1 Договору Учасник зобов`язується у 2018-2020 роках надати медичні послуги працівникам ВАТ РЗТА та працівникам підприємств створених на власності і за участю ВАТ РЗТА, членам профспілки вищевказаних підприємств, профспілкові організації яких входять в структуру ОППО Рівнеавтосільгоспмаш профспілки АСМУ, непрацюючим пенсіонерам та колишнім працівникам вищевказаних структур і членів їх сімей (далі по тексту населення), а Замовник оплатити за такі фактично надані медичні послуги: стаціонарне лікування в гастроентерологічному відділенні згідно путівки-направлення, виданої профкомом ВАТ РЗТА об`єднаним профкомом "Рівнеавтосільгоспмаш" та профкомом ППО РМГО СК "Торпедо".

Так, на виконання умов Договору КНП Моршинська лікарня надала Замовнику - ОППО "Рівнеавтосільгоспмаш медичні послуги особам, які перебували на лікуванні в НКП Моршинська міська лікарня в період 2018-2019 роках, а Замовник відповідно, зобов`язаний оплатити такі послуги згідно укладених договірних зобов`язань.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата наданих медичних послуг здійснюється Замовником щомісячно в режимі аванс-кінцевий розрахунок. Аванс проводиться в поточному місяці в розмірі до 30% місячного фінансування, узгодженого між Учасником та Замовником. Останній розрахунок проводиться протягом семи робочих днів після підписання Акту про надання медичних послуг за Договором та надання рахунку на оплату за надані медичні послуги.

Крім цього, пунктом 6.1.1. Договору передбачено, що Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані медичні послуги.

Приймання-передача медичних послуг здійснюється відповідно до Акту про надання медичних послуг за Договором (п.5.2).

Як встановлено судом, відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору, КНП Моршинська лікарня виконала взяті на себе за Договором зобов`язання та своєчасно і якісно надала медичні послуги в період з 10 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року, що підтверджується:

- медичним актом №532 виконаних робіт 11.12-27.12.2018 на суму 75942,80грн.;

- медичним актом №549 виконаних робіт 18.10-03.11.2019 на суму 90375,50грн.;

- медичним актом №550 виконаних робіт 05.11-21.11.2019 на суму 97860,73грн.;

- медичним актом №551 виконаних робіт 21.11-09.12.2019 на суму 49934,24грн.;

- медичним актом №534 виконаних робіт 21.01-06.02.2019 на суму 82581,60грн.;

- медичним актом №533 виконаних робіт 03.01-19.01.2019 на суму 60520,90грн.;

- медичним актом №535 виконаних робіт 08.22-24.22.2019 на суму 104846,12грн.;

- медичним актом №537 виконаних робіт 16.03-01.04.2019 на суму 47944,08грн.;

- медичним актом №536 виконаних робіт 26.02-14.03.2019 на суму 36212,80грн.;

- медичним актом №539 виконаних робіт 21.04-07.05.2019 на суму 19896,17грн.;

- медичним актом №538 виконаних робіт 03.04-19.04.2019 на суму 34987,20грн.;

- медичним актом №540 виконаних робіт 09.05-25.05.2019 на суму 78285,42грн.;

- медичним актом №540-1 виконаних робіт 09.05-25.05.2019 на суму 41413,68грн.;

- медичним актом №542 виконаних робіт 14.06-30.06.2019 на суму 93532,48грн.;

- медичним актом №541 виконаних робіт 27.05-12.06.2019 на суму 101949,52грн.;

- медичним актом №543 виконаних робіт 02.07-18.07.2019 на суму 96197,02грн.;

- медичним актом №544 виконаних робіт 20.07-05.08.2019 на суму 104004,79грн.;

- медичним актом №545 виконаних робіт 07.08-23.08.2019 на суму 52774,78грн.;

- медичним актом №547 виконаних робіт 12.09-28.09.2019 на суму 112900,48грн.;

- медичним актом №546 виконаних робіт 25.08-10.09.2019 на суму 88135,07грн.;

- медичним актом №548 виконаних робіт 30.09-16.10.2019 на суму 83262,92грн.,

які Об`єднана первинна профспілкова організація "Рівнеавтосільгоспмаш" підписала, скріпила печаткою, а також відсутністю претензій зі сторони Відповідача щодо якості та кількості надання медичних послуг.

Однак Відповідач тільки частково оплатив вартість наданих послуг, станом на 01.08.2021 залишились неоплаченим надані послуги у сумі 458 951 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня 15 копійок. Заборгованість підтверджується також актом звірки між Позивачем та Відповідачем станом на 07.07.2021, після підписання якого Відповідачем було оплачено ще частину боргу в сумі 16700 грн..

Разом з тим, листами від 09.12.2019 №76 та від 24.01.2020 № 2 "Рівнеавтосільгоспмаш гарантувало КНП Моршинській міській лікарні погашення заборгованості до березня 2020 року періодичними платежами, однак зобов`язання зі сплати боргу так і залишилось невиконане.

На неодноразові листи та претензії Відповідач не реагував, а основним аргументом у несплаті коштів за договором вважав простій та запровадження на території України карантину.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі Договору від 05.12.2017 про надання медичних послуг у 2018-2020 роках на суму 700000 грн. кожного року. Відповідно до п. 6.1.1 Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані медичні послуги.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника ви конання його обов`язку.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання ( ст. 901 ЦК України ).

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 458 951 грн. 15 коп. грунтується на договорі та законі, і, відповідно, є правомірною.

В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за Договором про надання медичних послуг від 05.12.2017 року, а Відповідач вказаного належними доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у розмірі 458 951,15 грн..

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Позивач просить суд стягнути з Об`єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" на користь Комунального некомерційного підприємства "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.. До заяви додано, Договір №25/21 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року, копію акту прийому-передачі наданих правничих послуг від 10.08.2021 року, платіжне доручення №2016 від 11.08.2021 на суму 10 000 грн..

Судом встановлено, що з метою надання правничої допомоги у даній справі КНП "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради звернулось до адвокатського об`єднання «ГТ Правовий Захист», про що було укладено Договір про надання правової допомоги №25/21 та здійснено сплату гонорару в розмірі 10 000 грн..

Пункт 4.1. Договору передбачає, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. Договору Замовник сплачує Компанії винагороду на підставі додатку до Договору та акту приймання-передачі наданих послуг.

10.08.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого Адвокатське об`єднання «ГТ Правовий захист» надало, а КНП "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради, отримало правничу допомогу на загальну суму 10000.00 грн. Оплата згідно акту здійснена КНП "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради, у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджує платіжне доручення №2016 від 11.08.2021.

Відтак судом встановлено, що позивачем оплачено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн..

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4 с. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відтак, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються судом на відповідача - Об`єднану первинну профспілкову організацію "Рівнеавтосільгоспмаш".

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Об`єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" (33021, Рівненська обл., м. Рівне, Рівне-21) на користь Комунального некомерційного підприємства "Моршинська міська лікарня" Моршинської міської ради (82482, Львівська обл., м. Моршин, вул. 50-річчя УПА, буд. 20) заборгованість у розмірі 458 951 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) грн. 15 коп., 6884 (шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 26 коп. судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.