ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. Справа №909/850/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Г.Г. Якімець,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Лозовенка Юрія Володимировича б/н від 23.11.2021 року (вх. № 01-05/3985/21 від 29.11.2021 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року (суддя О.В. Малєєва; повний текст рішення складено 02.11.2021 року)

у справі № 909/850/21

за позовом: Фізичної особи підприємця Лозовенка Юрія Володимировича (надалі ФОП Лозовенко Ю.В.)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Консалтинг" (надалі ТзОВ "Урбан Консалтинг")

про стягнення 31548,75 грн, з яких 24000,00 грн - основна заборгованість, 454,00 грн - 3% річних, 1550,75 грн - інфляційні втрати, 5544,00 грн - пеня внаслідок неналежного виконання грошових зобов`язань за договором від 03.07.2020 року № 120-08/5,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

27.08.2021 року ФОП Лозовенко Ю.В. звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ ТзОВ "Урбан Консалтинг" про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 31548,75 грн, з яких: 24000,00 грн основного боргу, 454,00 грн 3% річних, 1550,75 грн інфляційних втрат, 5544,00 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору підряду від 03.07.2020 року № 120-08/5, в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 14752/21 від 22.09.2021 року) заперечив проти позову та вважає, що між сторонами не виникло взаємних зобов`язань за договором. Зазначив, що позивач не надав додатку №1 "Завдання на проектування головного підряду", що є невід`ємною частиною укладеного договору. Відповідно до умов договору підрядник розпочинає виконання робіт після укладання договору та отримання від замовника технічного завдання, проте відповідач не надсилав відповідного технічного завдання і позивач не довів його отримання. Стверджує, що: позивач не виконав умови договору щодо передачі виготовленої документації по накладній у 6-ти примірниках; він не отримував від позивача жодних актів здачі-приймання робіт за укладеним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у справі №909/850/21 (суддя О.В. Малєєва) відмовлено в позові ФОП Лозовенка Ю.В. Судові витрати покладено на позивача.

Суд першої інстанції встановив, що позивач не отримував від відповідача погодженого завдання на виконання робіт, у зв`язку з чим у позивача не було підстав для виконання спірних робіт. Позивач не довів як факт направлення відповідачу актів виконаних робіт, так і факт виконання таких робіт.Тому у відповідача не виник обов`язок по оплаті таких робіт. Оскільки відповідно до ст. 610 ЦК України відповідач не допустив порушення зобов`язання, тому відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також стягнення пені (ч. 1 ст. 232 ГК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Завдання № 2Кр/2019 на коригування проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса транспортна розв`язка км 426+320 (с. Єриміївка), Одеська обл.», затверджене заступником начальника розвитку доріг САД в Одеській області від 28.03.2019 року та Зміни до завдання №2КР/2019, затверджені заступником начальника розвитку доріг САД в Одеській області 29.04.2020 року, які є Завданням на проектування за договором генерального підряду, на відсутність якого посилається відповідач, також є Технічним завданням згідно договору, іншого ТЗ не передбачено. Дане технічне завдання, як і інші додатки до договору, позивач отримав наручно після підписання договору. Стверджує, що належним та допустимим доказом надсилання відповідачу актів виконаних робіт та інших документів є опис вкладення у цінний лист від 04.12.2020 року. Звертає увагу на те, що відповідач в добровільному порядку не оплатив виконані роботи, жодних заперечень щодо факту виконання робіт та їх якості не висловив. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у справі №909/850/21, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ФОП Лозовенка Ю.В.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника. Звертає увагу суду на те, що не отримував від позивача жодної виготовленої документації, а відсутність останньої в свою чергу не дає змоги оцінити та перевірити зміст і якість такої документації, що є передумовою для підписання актів здачі-приймання робіт. Також стверджує, що не отримував від позивача будь-яких актів здачі-приймання робіт за договором. Крім того, зазначає про те, що не надавав позивачу технічного завдання на виконання робіт. Відповідно у сторін спірного правочину не виникли взаємні обов`язки, а саме у позивача щодо початку робіт, а у відповідача - щодо оплати робіт. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у справі №909/850/21, апеляційну скаргу ФОП Лозовенка Ю.В. без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №909/850/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою у справі №909/850/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №265 відповідач ознайомлений з порядком розгляду даної справи.

31.12.2021 року та 25.01.2022 року до суду повернулись рекомендовані поштові відправлення №№257, 412, надіслані позивачу на адреси, повідомлені в позовній заяві та в апеляційній скарзі, з довідками АТ «Укрпошта» із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення позивача про порядок розгляду даної справи, шляхом направлення на його адреси відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.

При цьому суд враховує, що ухвала від 06.12.2021 року, оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ФОП Лозовенка Ю.В. на судове рішення у справі №909/850/21, яке є предметом оскарження.

Розгляд заявленого клопотання

В апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копій Розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9(Посилення) 1 Київ - Бурд; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9(Посилення) 2 Єрем - Одеса; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) 3 Бурд - Одеса; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В. 2.3- 9 (Посилення) 4 Київ - Єрем; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) 5 Одеса-Єрем; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) 6 Бурд - Київ; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) 7 Єрем - Київ; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) 8 Одеса - Бурд нова констр. ресайклінг; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9(Посилення) 8 Одеса - Бурд нова констр. ЩПС; розрахунок дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9(Посилення) 8 Одеса - Бурд ресайклінг існ.; розрахуноку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9 (Посилення) Бурд - Єрем; розрахунку дорожнього одягу нежорсткого типу за методикою ГБН В.2.3- 9(Посилення) Єрем виїзд; варіанту конструкції дорожнього одягу (констр.профілі); варіанту конструкції дорожнього одягу в таблицях (3 табл.); схеми організації дорожнього руху (креслення); пояснювальної записки до проекту організації дорожнього руху; презентації для секції №5 Укравтодору; типових профілів земляного полотна; виконавчого кошторису за Актом №2 Договір №120-08/5 від 03.07.2020.

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, враховуючи таке.

За приписами частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу положень частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд з`ясував, що письмові документи, які позивач просить приєднати до матеріалів даної справи, не були предметом дослідження в суді першої інстанції, що виключає можливість задоволення судом апеляційної інстанції клопотання про приєднання зазначених нових доказів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання скаржника про приєднання до матеріалів справи доказів, суд також виходить з того, що факт отримання заявником вказаних документів після прийняття оскарженого рішення не є об`єктивною причиною, яка унеможливила подання цих доказів до суду першої інстанції. Будучи обізнаним про наявність таких доказів, позивач повинен був вжити передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів для їх своєчасного отримання та приєднання цих доказів до позовних матеріалів під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 03.07.2020 року між ТзОВ "Ю СІ ДЖИ" (замовник) (змінене найменування ТзОВ "Урбан Консалтинг") та ФОП Лозовенком Ю.В. (підрядник) укладено договір №120-08/5 (а.с. 15-17).

Відповідно до загальних положень договору, замовник за цим договором є виконавцем головного підряду (генеральний підрядник) за замовленням Служби автомобільних доріг в Одеській області, при виконані проектних робіт, названих як коригування проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса-транспортна розв`язка км 426+320 (с. Єреміївка), Одеська область» (71320000-7 Послуги з інженерного проектування). Сторони визнають та погоджуються, що замовник укладає цей договір з підрядником у відповідності до умов головного підряду (додаток № 1 Завдання на проектування головного підряду) та з метою виконання частини обсягу робіт за головним підрядом.

Згідно з п. 1.1 договору в порядку та умовах цього договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання здійснити за завданням генерального підрядника коригування проектної документації «Капітальний ремонт транспортної розв`язки на км 426+320 (с.Єреміївка) автомобільної дороги загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, Одеська область» в рамках реалізації коригування проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса-транспортна розв`язка км 426+320 (с. Єреміївка), Одеська область» (далі роботи).

Технічні, економічні та інші вимоги до робіт, що становлять предмет договору, обумовлені в затвердженому календарному плані-графіку (додаток №2), який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов`язань, але не пізніше 31 грудня 2020 року.

В пункті 2.1 договору передбачено, що підрядник розпочинає виконання робіт після укладання цього договору та отримання від замовника технічного завдання.

Строки виконання робіт визначаються з дня підписання договору і до 31 серпня 2020 року (п. 2.2 договору).

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 договору вартість робіт за цим договором визначається згідно протоколу погодження договірної ціни (додаток №3), та складає 30000,00 грн без ПДВ. Вартість робіт по цьому договору може бути переглянута за спільною згодою сторін.

За умовами п. 3.5 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на основі актів здачі-приймання виконаних робіт в межах загальної вартості робіт (п. 3.1.) після остаточної здачі-прийняття робіт основним замовником та за умови, що роботи виконані належним чином і в погоджений сторонами строк або, за згодою замовника, - достроково, з відтермінуванням платежу до 20 банківських днів. Оплата робіт за договором здійснюється в міру надходження коштів від Служби автомобільних доріг у області .

Оплата проводиться на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, які складаються підрядником і подаються замовнику для перевірки та підписання. До актів здачі-приймання робіт підрядником додаються виконавчі кошториси та технічний звіт для перевірки та прийняття робіт. Замовник перевіряє реальність акта і підписує його після прийняття основним замовником виконаних робіт та в межах фактично виділених коштів на оплату робіт за цим договором (п. 3.6 договору).

Відповідно до п.п. 3.7, 3.8 договору замовник, до отримання позитивних висновків експертизи здійснює розрахунки за виконані роботи відповідно до підписаних актів у розмірі 80% договірної вартості робіт. За останній етап вартістю 20% договірної ціни, оплата за виконані роботи здійснюється на підставі підписаного і скріпленого печатками сторін акта, після надання підрядником необхідних погоджень та отримання позитивних висновків експертизи.

Згідно з п. 6.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи та передати замовнику належним чином оформлену документацію у строки згідно п. 2.1. договору, якість та комплектність якої повинна відповідати умовам договору та технічному завданню.

У відповідності до п. 7.1 договору замовник надає підряднику технічне завдання для виконання робіт за цим договором; здійснює прийняття у підрядника виконаних робіт та їх оплату в порядку та на умовах, згідно п. 3.5 та п. 3.8. договору.

Підрядник виконує роботи у відповідності до технічного завдання та діючих нормативних документів (ДБН, ВБН) в Україні. При виконанні робіт необхідно передбачити відповідність робіт вихідним даним та дозвільним документам, технічному завданню та вимогам чинних нормативних документів (п. 8.1 договору).

Згідно з п. 8.4 договору підрядник несе відповідальність за якість, строки виконання, повноту, комплексність і комплектність робіт.

Відповідно до п. 8.5 договору подання виконаних робіт на погодження проводиться підрядником.

В п. 9.1 договору сторони обумовили, що склад та комплектація документації та погоджень, які підлягають здачі підрядником замовнику на окремих етапах і по закінченню виконання робіт за цим договором, визначаються чинними державними та відомчими нормативними документами.

Виготовлена документація передається замовнику по накладній в 6-ти примірниках та в електронному варіанті, а виконані роботи по акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 9.2 договору).

У відповідності до п. 9.4 договору замовник на протязі 15 робочих днів від дня одержання від підрядника акту здачі-приймання робіт та підтверджуючих виконання робіт документів, перевіряє реальність акту і підписує його після прийняття результатів робіт основним замовником, або направляє підряднику письмову мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком виявлених недоліків або інших підстав їх неприйняття. Якщо під час перевірки результатів робіт будуть виявлені суттєві недоробки або порушення, що виникли з вини підрядника та які унеможливлюють використання результатів робіт за їх цільовим призначенням, замовник зупиняє приймання результатів робіт та вирішує питання про доцільність подальшого виконання робіт із підрядником.

У разі мотивованої відмови замовника від прийняття робіт сторони складають двосторонній акт з переліком необхідних доробок та встановлюють терміни їх усунення. Підрядник такі недоліки та недоробки усуває за свій рахунок у встановлений строк, вартість робіт та загальна ціна договору в такому випадку перегляду не підлягає (п. 9.5 договору).

Згідно з п. 10.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, встановлену договором та нормами чинного законодавства України.

За порушення строків виконання робіт з підрядника стягується пеня у розмірі 0,1% загальної вартості робіт за кожен день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. В разі затримки замовником оплати виконаних робіт після їх прийняття основним замовником та отримання коштів від головного підряду на оплату робіт за цим договором, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1 % вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення виконання, але не більше облікової ставки НБУ (п.п. 10.5, 10.6 договору).

Сторони підписали календарний план-графік (додаток №2 до договору), у якому погодили, що результатом виконання робіт буде надання замовнику готових розділів та/або частин проектно-кошторисної документації, а саме: розробка техніко-економічних вишукувань (звіт); Том 1 Книга 2 Схема організації дорожнього руху; розробка варіантів конструкцій дорожнього одягу; загальна пояснювальна записка; накладні та інші видатки; додаткові завдання (а.с.18). Також було підписано протокол погодження договірної ціни (додаток №3 до договору), згідно з яким сторонами досягнуто згоди про розмір договірної ціни на суму 30 000 грн., без ПДВ.

В матеріалах судової справи № 909/850/21 відсутні докази про те, чи підписували сторони даного договору додаток №1 "Завдання на проектування головного підряду".

Як видно з матеріалів справи, на підтвердження факту виконання робіт позивач надав копії актів виконаних робіт від 30.09.2020 року № 1 на суму 18000,00 грн та від 04.12.2020 року № 2 на суму 6000,00 грн., які підписані та скріплені печаткою позивача. Відповідач ці акти не підписав (а.с.7-8).

В якості доказу надсилання відповідачу вказаних актів та інших документів (технічного звіту про виконані роботи, технічного звіту з техніко-економ. вишукувань, виконавчого кошторису, розрахунків конструкцій ДО, варіантів конструкцій дорожнього одягу (таблиця 2), варіантів конструкцій ДО (конструкт. Профілі), схеми ОДР (креслення), пояснювальної записки до схеми ОДР, презентації для секції №5 Укравтодору, Типових профілів земляного полотна), всього на 104 арк., до позовної заяви додано копію опису вкладення у цінний лист від 04.12.2020 року, в якому відсутній трек номер поштового відправлення.

Інших документів (поштової квитанції, фіскального чека або накладної АТ «Укрпошта»), які б підтверджували поштове відправлення чи його номер, що дало б змогу перевірити таке відправлення по трекінгу поштових відправлень, позивач суду не надав.

Також позивач не надав належних та допустимих доказів про отримання від відповідача технічного завдання, що відповідно до п.2.1., 7.1. договору є передумовою для початку виконання підрядником робіт.

На підтвердження факту виконаних робіт позивач надав копії завдання №2Кр/2019 від 28.03.2019 та змін до завдання №2КР/2019 від 28.03.2019 на коригування проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса-транспортна розв`язка км 426+320 (с.Єреміївка), Одеська область, затверджених 29.04.2020 року заступником начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг в Одеській області С.В.Лященком, і копію підписаного позивачем технічного звіту про виконання робіт за договором № 120-08/5 від 3.07.2020 року (а.с.80-82).

У справі відсутні докази про отримання від відповідача вищевказаних завдання та змін до завдання, чи іншого їх узгодження між сторонами у даній справі.

В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не було надано документів, передбачених додатком №2 до договору.

На момент ухвалення оскарженого судового рішення у справі були відсутніми належні і допустимі докази надання замовнику готових розділів та/або частин проектно-кошторисної документації, а саме: розробка техніко-економічних вишукувань (звіт); Том 1 Книга 2 Схема організації дорожнього руху; розробка варіантів конструкцій дорожнього одягу; загальна пояснювальна записка; накладні та інші видатки; додаткові завдання.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.09.2019 року у справі № 924/224/16).

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду. Крім того, під час вирішення спору суду необхідно з`ясувати наявність в особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання чи оспорювання.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України на кожну із сторін покладений обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності, встановленим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду в сумі 31548,75 грн, з яких: 24000,00 грн основного боргу, 454,00 грн 3% річних, 1550,75 грн інфляційних втрат, 5544,00 грн пені.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу положень частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду справи суд встановив, що відповідно до договору №120-08/5 від 03.07.2020 року відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов`язання здійснити за завданням генерального підрядника коригування проектної документації «Капітальний ремонт транспортної розв`язки на км 426+320 (с.Єреміївка) автомобільної дороги загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, Одеська область» в рамках реалізації коригування проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса-транспортна розв`язка км 426+320 (с. Єреміївка), Одеська область».

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України).

У відповідності до загальних положень договору від 03.07.2020 року №120-08/5, ТзОВ "Урбан Консалтинг" є виконавцем головного підряду (генеральний підрядник) за замовленням Служби автомобільних доріг в Одеській області, а ФОП Лозовенко Ю.В. є субпідрядником.

Згідно з статтею 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. (ч. 1 ст. 888 Цивільного кодексу України).

Суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази про те, чи отримував позивач від замовника робіт - ТзОВ «Урбан Консалтинг» технічне завдання відповідно до умов п. 2.1 договору.

Аргументи скаржника про те, що таким технічним завданням до договору від 03.07.2020 року є завдання №2Кр/2019 від 28.03.2019 (з наступними змінами), затверджене заступником начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг в Одеській області С.В.Лященком, суд не бере до уваги, оскільки у справі немає доказів про отримання його від відповідача (замовника за договором № 120-08/5 від 03 липня 2020 року), чи іншого узгодження цього завдання між сторонами у даній справі.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що за відсутності погодженого та отриманого від відповідача технічного завдання у позивача не було підстав розпочинати виконання робіт.

В силу положень частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У зв`язку з тим, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факту надсилання відповідачу актів виконаних робіт, у відповідача не виник обов`язок по оплаті спірних робіт.

За наведених обставин, встановивши, що відповідач не допустив порушення зобов`язання за договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних, а також пені.

В силу положень ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання непідтвердженими витрат відповідача на професійну правничу допомогу ніким не оскаржується, тому, в силу ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки оскарженому рішенню суду в цій частині.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у справі №909/850/21.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

У даній справі суд першої інстанції надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 8, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Лозовенка Юрія Володимировича б/н від 23.11.2021 року (вх. № 01-05/3985/21 від 29.11.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 року у справі №909/850/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець