РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2022Справа № 910/8311/21
За позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним рішення

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Єременок О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Соколов А.О

Від відповідача-1: не з`явились

Від відповідача-2: не з`явились

Від відповідача-3: не з`явились

В судовому засіданні 20.01.2022 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі недійсним; визнання недійсним рішення загальних зборів; визнання частки у статутному капіталі товариства.

Позовні вимоги щодо визнання недійсним договору обґрунтовані відсутністю повноважень у відповідача-1 на вчинення правочину, оскільки, він не набув станом на дату укладення договору корпоративних прав. Недійсність рішення загальних зборів позивач мотивує тим, що він як учасник товариства не був належним чином повідомлений про їх проведення та не брав у них участь.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги до фізичних осіб.

Ухвалою суду від 26.05.2021 суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 (паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 03.03.1998, видавник: Київський РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму) та ОСОБА_3 (паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 16.03.2011, видавник: Київський РВ у м. Сімферополі ГУ ДМС України в АР Крим) за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016.

10.06.2021 надійшли відповіді на запит суду.

Ухвалою суду від 17.06.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.06.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 17.06.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.08.2021 та залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова".

11.08.2021 від позивача надійшло клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" у якості співвідповідача у справі.

12.08.2021 від відповідача 2 надійшов відзив у справі, в якому він не заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що частка у статутному капіталі ним була подарована позивачу, договір купівлі-продажу ним не укладався, в загальних зборах участі він не брав. Відповідач просив задовольнити позов у повному обсязі. Також надійшли письмові пояснення, в яких він підтримав клопотання про витребування доказів в частині, що стосується відповідача-1, проти задоволення клопотання щодо нього заперечував, оскільки, відповідні документи у нього відсутні.

Ухвалою суду від 12.08.2021 залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" та виключено Товариство з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" зі складу третіх осіб. Витребувано у відповідача-1 та відповідача-3 докази. Підготовче засідання відкладено на 09.09.2021.

08.09.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів у Печерської РДА, оскільки витребувані судом докази від відповідачів не надходили.

В підготовче засідання 09.09.2021 представники відповідача-1, 3 не з`явились, про розгляд справи не були повідомлені, оскільки, ухвала суду від 12.08.2021 не була їм направлена, в зв`язку з відсутністю фінансування для здійснення поштових відправлень.

Підготовче засідання 09.09.2021 відкладено на 07.10.2021, зобов`язано відповідачів виконати вимоги ухвали суду від 12.08.2021.

В підготовче засідання 07.10.2021 представники позивача та відповідачів-1, 3 не з`явились, відповідачі належним чином не були повідомлені по дату засідання, в зв`язку з відсутністю фінансування для здійснення поштових відправлень.

У підготовчому засіданні від 07.10.2021 оголошено перерву до 18.10.2021, зобов`язано відповідачів виконати вимоги ухвали суду від 12.08.2021.

В підготовче засідання 18.10.2021 представники позивача та відповідачів-1, 3 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У засіданні 18.10.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 04.11.2021

В підготовче засідання 04.11.2021 учасники справи не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 підготовче засідання у справі відкладено на 02.12.2021 та витребувано у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчену для долучення до матеріалів справи договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" від 05.11.2015, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копію рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" від 05.11.2015 № 4.

24.11.2021 до суду на вимогу ухвали від 04.11.2021 надійшла відповідь Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, з долученими до неї документами.

02.12.2021 від позивача надійшла заява, в якій останній просить закрити підготовче провадження у справі та розгляд справи провести без участі представника позивача.

02.12.2021 від відповідача-2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та закриття підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2022.

20.01.2022 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 20.01.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.01.2008 до реєстру внесено запис про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова".

04.11.2015 між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова".

Предметом договору (дарунком) є передача частки у розмірі 100% корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова" (). Дарунок становить 100% корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова", є повністю сплаченим дарувальником товариству і дорівнює 55000,00 грн (п. 2.1, 2.2 договору).

Згідно п. 2.3.1, 2.3.2, 2.5-2.8 договору дарунок належить дарувальнику на підставі установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова". Право власності у обдарованого на дарунок виникає з моменту підписання договору. Право дарування належить його власнику - дарувальнику. Дарунок перебуває у володінні та користуванні дарувальника на момент укладення договору.. Ціна дарунка становить 55000,00 грн. Договір безоплатний, тобто такий, що не потребує з боку обдарованого здійснювати на користь дарувальника будь-яку оплату за дарунок.

Дарувальник зобов`язується передати обдарованому дарунок одразу після укладення договору в місці його укладення сторонами. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту підписання договору (п. 2.9.1, 2.9.3 договору).

Як вбачається з п. 2.10.1, 2.10.2 договору зобов`язання дарувальника вважаються виконаними у момент підписання договору. Зобов`язання обдарованого вважаються виконаними у момент підписання договору.

До матеріалів справи додано заяву серії НАС № 281486 ОСОБА_3 , зроблену у м. Генічеську Херсонської області, посвідчену приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцовим К.О. 10.11.2015. Відповідно до цієї заяви ОСОБА_3 , який станом на 04.11.2015 року був єдиним засновником та одноособовим виконавчим органом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", прийняв рішення про вихід із складу учасників згаданого товариства та передачу своєї частки у розмірі 100% корпоративних прав у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , виданий Самарським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 10.04.2014р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

05.11.2015 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", згідно з п. 1.1. якого продавець передає (продає) у власність покупцю, а покупець приймає (купує) частку, що становить 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", що складає 55000,00 грн.

До матеріалів справи також долучено рішення загальних зборів ТОВ "Сопрано-Нова", оформлене протоколом № 4 від 05.11.2015.

Як вбачається з протоколу № 4 від 05.11.2015 прийнято рішення надати дозвіл ОСОБА_3 відступити та передати частку у розмірі 100% статного капіталу Товариства, що становить 55000,00 грн., шляхом відчуження своєї частки в статутному капіталі на користь ОСОБА_2 . Виведено ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства внаслідок відступлення та передачі своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_2 . У зв`язку із відчуженням ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу, належної йому частки на користь ОСОБА_2 , включено до складу учасників Товариства ОСОБА_2 та затверджено новий склад учасників та розмір їх часток ( ОСОБА_2 - 55000,00 грн. (100% статутного капіталу Товариства)). Вирішено звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_3 за власним бажанням, згідно поданої заяви з 05.11.2015 року. Призначено на посаду директора Товариства ОСОБА_2 з 06.11.2015 року. Вирішено внести зміни до статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції, внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (проведення реєстрації змін доручити директору Товариства з правом передоручення іншим особам).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.11.2021 учасником Товариства, що володіє 100% статутного капіталу Товариства є фізична особа, громадянин України ОСОБА_2 , розмір внеску 55000,00 грн.

Зміна складу засновників відбулась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.11.2015, про що внесено відповідний запис № 8053602.

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова", укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.11.2015 та визнати недійсним рішення Загальних зборів ТОВ "Сопрано-Нова", оформлене протоколом № 4 від 05.11.2015, та визначити розмір частки позивача у статутному капіталі товариства у сумі 55000,00 грн, що становить 100%.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено судом, 05.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" (місце укладення - місто Київ), згідно з п. 1.1. якого продавець передає (продає) у власність покупцю, а покупець приймає (купує) частку, що становить 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", що складає 55000,00 грн.

З умов укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору дарування від 04.11.2015 вбачається, що право власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова" виникло у ОСОБА_1 з дати підписання договору.

Отже, станом на 05.11.2015 ОСОБА_3 не був власником частки у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова", а отже не мав необхідного обсягу повноважень на укладення одговору купівлі-продажу від 05.11.2015 з ОСОБА_2 .

Також, як встановлено Київським апеляційним господарським судом у постанові від 06.03.2017 у справі № 910/33102/15 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", ОСОБА_2

про скасування державної реєстрації змін засновник, яка набрала законної сили, судова колегія прийшла до висновку, що заявивши про свій вихід із товариства і безоплатно передавши частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства третій особі ( ОСОБА_1 ), позивач на момент вчинення спірного правочину і на момент прийняття вищим органом господарського товариства рішень, не володів корпоративними правами відносно господарського товариства ТОВ "Сопрано-Нова", які припинилися позивачем у добровільному порядку і за його ініціативою з 05.11.2015р., а тому позивач не міг ані розпорядитися часткою, ані брати участь в управлінні вказаним господарським товариством.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Оскільки, як встановлено вище судом, станом на 05.11.2015, дату вчинення договору спірного купівлі-продажу, ОСОБА_3 не був власником частки у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова", то відповідно він не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину, що зумовлює недійсність договору купівлі-продажу від 05.11.2015.

Таким чином, Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" від 05.11.2015 року підлягає визнанню недійсним на підставі ч.ч. 2 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" від 05.11.2015 року № 4, суд зазначає наступне.

Статтею 113 Цивільного кодексу України встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України, ст. 80 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" (чинного на момент прийняття спірного рішення) товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" (чинного на момент прийняття спірного рішення) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону, зокрема, є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону "Про господарські товариства").

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" (чинного на момент прийняття спірного рішення) встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Оскільки, як вбачається з протоколу № 4 від 05.11.2015, на загальних зборах був присутній ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які станом на 05.11.2015 не були учасниками ТОВ "Сопрано-Нова", оскільки, частка 100% у статутному капіталі товариства була відчужена 04.11.2015 ОСОБА_1 , який не повідомлявся про проведення загальних зборів та не був на них присутній. Отже, не було дотримано порядок скликання та повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів, що призвело до порушення прав позивача і є безумовною підставою для визнання відповідного рішення загальних зборів недійсним.

Отже суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", яким було оформлено зміну учасників ТОВ "Сопрано-Нова" (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене вказаним протоколом загальних зборів підлягає визнанню недійсним.

Щодо позовних вимог про визначення розміру частки позивача у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" заявником, який може звертатись за вчиненням реєстраційної діє є позивач або уповноважена ним особа - у разі подання судового рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників такого товариства чи судового рішення, що набрало законної сили, про стягнення з відповідача (витребування з його володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Отже у частині 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній з 17.06.2018) міститься перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства. Цей перелік є чітко визначеним і є вичерпним. Тобто у зазначеній нормі міститься вичерпний перелік способів захисту порушених прав учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, норми якого, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, є спеціальними для зазначених товариств.

Вищезазначена позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 03.12.2020 № 2017/1221/2012.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 № 923/876/16 вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі. Ухвалюючи рішення про задоволення позову одного із учасників товариства, суди мали врахувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства, включаючи колишніх учасників, також не збігаються (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, провадження № 12-77гс19). Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мали врахувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства та надавати оцінку добросовісності відповідачів, які в разі задоволення позовних вимог будуть позбавлені своїх часток або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач, як обдарований, за договором від 04.11.2015 набув у власність 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова" вартістю 55000,00 грн.

З актуальних позицій Верховного Суду вбачається, що ефективним способом захисту прав позивача в даному спорі є саме прийняття рішення, яким визначено розмір частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ "Сопрано-Нова", а тому вимоги позивача в цій частині позову підлягають задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, з урахуванням вище зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на всіх відповідачів рівними частинами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" від 05.11.2015, укладений між ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова", оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова" № 4 від 05.11.2015

4. Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) у статутному капіталі Товариства з обмежено відповідальністю "Сопрано-Нова" () у сумі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн 00 коп., становить 100%.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

6. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Сопрано-Нова" (03150, м. Київ, вул Предславинська, 34Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

8. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 14.02.2022.

Суддя І.В.Усатенко