номер провадження справи 12/191/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 Справа № 908/3109/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/3109/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" (юридична адреса: 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, поштова адреса: 69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 240 а)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД" (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-А)

про стягнення 24 352,03 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 2210/31 від 22.10.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД" про стягнення основного боргу в розмірі 24 352,03 грн.

При цьому в пункті 3 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3109/21, присвоєно справі номер провадження 12/191/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

На адресу суду від відповідача надійшло повідомлення пошти з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 755-IV від 15.05.2003).

Відповідно до наявної у відкритому доступі інформації на сайті Міністерства юстиції України Безкоштовний запит https://usr.minjust.gov.ua/ з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялась ухвала суду від 01.11.2021 у даній справі, а саме: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-А.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/3109/21, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.01.2022.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем існували господарські правовідносини з постачання продукції металопрокату, в яких позивач виступив Постачальником цієї продукції, а відповідач - Покупцем.

Як зазначає позивач в позові, підтвердженням укладення договору у спрощений спосіб між позивачем та відповідачем є видаткова накладна, що містить найменування товару, його ціну, реквізити позивача (оферта), а також підпис та печатку відповідача про прийняття саме такого товару і в тій кількості, що була визначена позивачем у видатковій накладній (акцепт).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження пропозицій поставити відповідачу товар, позивачем виставлено рахунки на оплату товару на загальну суму 257194,00 грн., в яких визначались істотні умови правочину з поставки товару, а саме:

- рахунок № 37288 від 10.12.2020 на оплату за поставку товару: лист г/к 6,0x1500x6000 мм ст. 3 cп5 в кількості 1,29 тон на суму 32862,76 грн.;

- рахунок № 804/005 від 08.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x6000 мм ст.3 пс5 в кількості 3,06 тон на суму 98027,10 грн.;

- рахунок № 1404/009 від 14.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 6,0x1500x2000 мм (08-20кп/пс; 1-3кп/пс) в кількості 0,43 тони на суму 12642,00 грн.;

- рахунок № 1504/022 від 15.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x3000 мм 09Г2С в кількості 2,99 тон на суму 101507,80 грн.;

- рахунок № 2604/001 від 26.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x3000 мм 09Г2С в кількості 0,345 тон на суму 12154,34 грн.

Докази у справі свідчать, що в підтвердження прийняття запропонованих позивачем умов відповідач здійснював оплати у відповідності з наступними платіжними дорученнями на загальну суму 232714,59 грн., а саме:

- платіжне доручення № 334 від 11.12.2020 на суму 32862,76 грн. (оплата згідно рахунку № 37288 від 10.12.2020);

- платіжне доручення № 407 від 08.04.2021 на суму 89698,00 грн. (оплата згідно рахунку № 804/005 від 08.04.2021);

- платіжне доручення № 409 від 14.04.2021 на суму 12653,83 грн. (оплата згідно рахунку 804/005 від 08.04.2021);

- платіжне доручення № 413 від 16.04.2021 на суму 50000,00 грн. (оплата згідно рахунку № 1504/022 від 15.04.2021);

- платіжне доручення № 418 від 20.04.2021 на суму 30000,00 грн. (оплата згідно рахунку № 1504/022 від 15.04.2021);

- платіжне доручення № 420 від 20.04.2021 на суму 17500,00 грн. (оплата згідно рахунку № 1504/022 від 15.04.2021).

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив продукцію металопрокату відповідачу на загальну суму 257066,62 грн., а відповідач вказану продукцію прийняв, що підтверджується підписаними між ними видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною № РН-1512/8 від 15.12.2020 на суму 32735,38 грн.;

- видатковою накладною № 904/009 від 09.04.2021 на суму 98027,10 грн.;

- видатковою накладною № 1504/009 від 15.04.2021 на суму 12642,00 грн.;

- видатковою накладною № 1604/010 від 16.04.2021 на суму 101507,80 грн.;

- видатковою накладною № 2604/008 від 26.04.2021 на суму 12154,34 грн.

Разом з тим факт поставки товару відповідачу та його отримання останнім також підтверджується підписаними між сторонами товарно-транспортними накладними, доданими до матеріалів справи.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 1509/31 від 15.09.2021) у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, в якій вимагав сплатити на свій розрахунковий рахунок суму боргу у розмірі 24 352,03 грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги. Вказана вимога надіслана відповідачу поштою, що підтверджується копіями опису вкладення за № 467 від 15.09.2021, фіскального чеку від 15.09.2021 та накладної № 467 від 15.09.2021.

Втім поштове відправлення № 467 повернуто позивачеві з відміткою від 01.10.2021 року з причин закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою з сайту щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Позивач в позові вказує, що станом на 22.10.2021 відповідач не здійснив оплату за поставлений товар в повному обсязі, чим порушив права позивача здійснювати право власності щодо своїх грошових коштів та вимоги законодавства України, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24352,03 грн.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Нормою ч. 1 ст. 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. В такому разі договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

Частиною 2 ст. 642 ЦК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Матеріали справи свідчать, що позивачем була здійснена пропозиція укласти договір поставки з відповідачем шляхом оформлення рахунків на оплату товару на загальну суму 257194,00 грн., в яких визначались істотні умови правочину з поставки товару, а саме:

- рахунок № 37288 від 10.12.2020 на оплату за поставку товару: лист г/к 6,0x1500x6000 мм ст. 3 cп5 в кількості 1,29 тон на суму 32862,76 грн.;

- рахунок № 804/005 від 08.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x6000 мм ст.3 пс5 в кількості 3,06 тон на суму 98027,10 грн.;

- рахунок № 1404/009 від 14.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 6,0x1500x2000 мм (08-20кп/пс; 1-3кп/пс) в кількості 0,43 тони на суму 12642,00 грн.;

- рахунок № 1504/022 від 15.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x3000 мм 09Г2С в кількості 2,99 тон на суму 101507,80 грн.;

- рахунок № 2604/001 від 26.04.2021 на оплату за поставку товару: лист г/к 5,0x1500x3000 мм 09Г2С в кількості 0,345 тон на суму 12154,34 грн.

Докази у справі свідчать, що в підтвердження прийняття запропонованих позивачем умов відповідач здійснював оплати за вищевказаними рахунками на загальну суму 232714,59 грн., що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень.

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив продукцію металопрокату відповідачу на загальну суму 257066,62 грн., а відповідач вказану продукцію прийняв, що підтверджується підписаними між ними видатковими накладними, які містяться у справі.

Таким чином, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, заборгованість за поставлений товар складає 24352,03 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 1509/31 від 15.09.2021) у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, в якій вимагав сплатити на свій розрахунковий рахунок суму боргу у розмірі 24352,03 грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги. Вказана вимога надіслана відповідачу поштою, що підтверджується копіями опису вкладення за № 467 від 15.09.2021, фіскального чеку від 15.09.2021 та накладної № 467 від 15.09.2021.

Втім поштове відправлення № 467 повернуто позивачеві з відміткою від 01.10.2021 року з причин закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою з сайту щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки у спрощений спосіб. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, кількість, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам. Товар поставлений відповідачу (про що свідчать наявні в матеріалах справи та підписані сторонами видаткові накладні), відповідач товар отримав, а тому повинен здійснити за нього оплату.

Умовами абзацу першого п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 визначено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Оскільки між сторонами у справі склалися правовідносини щодо поставки товару, які врегульовані главою 54 ЦК України «Купівля-продаж», відтак до вказаних правовідносин застосовуються приписи ч. 1 ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі продажу.

Приписами ч. 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З врахуванням приписів ч. 1 ст. 692 ЦК України, відповідач (покупець) зобов`язаний оплатити товар, отриманий від позивача за видатковими накладними, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, тобто в день підписання видаткових накладних.

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв товар на загальну суму 257066,62 грн., що підтверджується підписаними між сторонами накладними, засвідчені копії яких містяться у справі.

Докази у справі свідчать, що в підтвердження прийняття запропонованих позивачем умов відповідач здійснював оплати за вищевказаними рахунками на загальну суму 232714,59 грн., що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень.

Таким чином, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, заборгованість за поставлений товар складає 24352,03 грн.

Проте, відповідач обов`язок з оплати вартості поставленого товару на підставі вищевказаних видаткових накладних у строк, встановлений ч. 1 ст. 692 ЦК України, не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 24352,03 грн.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати вартості поставленого товару з боку відповідача залишились невиконаними належним чином та у повному обсязі.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати за поставлений товар в повному обсязі, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, а наявність заборгованості в сумі 24352,03 грн. підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі суду станом на дату розгляду справи не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД" про стягнення основного боргу в розмірі 24 352,03 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "СМІД" відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД" (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-А, ідентифікаційний код 33961318) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" (юридична адреса: 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, поштова адреса: 69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 240 а, ідентифікаційний код 37941143) основний борг в сумі 24 352 (двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят дві) грн. 03 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 14.02.2022 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.