ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 5019/215/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги на дії Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк"

до відповідача: Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей"

про стягнення в сумі 864 886 грн. 74 коп.

особа, дії якої оскаржуються: Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Матвеєв С.О. (Посвідчення № 1401 від 25.05.18 року);

від ДВС: Матвійчук І.О. (паспорт серії НОМЕР_1 від 16.08.05 року).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства "Укрсиббанк" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" з позовом про стягнення заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 18.10.2007 р. та додатковою угодою № від 18.10.2007 р. до Генерального договору про надання кредитних коштів № 0 від 18.10.2007 р. в розмірі 864 886, 74 грн., з яких 847 547, 76 грн. заборгованість по кредиту, 5 000, 00 грн. неустойка за порушення зобов`язань, 12 338, 98 грн. пеня за порушення термінів повернення кредиту.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14 лютого 2012 року порушено провадження у справі № 5019/215/12, справу призначено до розгляду на 06 березня 2012 року. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06 березня 2012 року розгляд справи відкладено на 21 березня 2012 року.

20 березня 2013 року рішенням суду позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 973 991 грн. 82 коп., з яких 724 410 грн. 20 коп. - заборгованість по кредиту, 215 554 грн. 13 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, 29 027 грн. 49 коп. - пеня, 5 000 грн. - неустойка, а також 11170 грн. 59 коп. судового збору. Стягнуто з Приватного підприємства фірми Ей Ві Ей в Доход державного бюджету України 8 309 грн. 25 коп. судового збору.

05 квітня 2013 року на виконання рішення суду було видано накази.

16 грудня 2021 року через відділ канцелярії Приватне підприємство фірма "Ей Ві Ей" подало скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Матвійчук І.О. в якому просить суд зобов`язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього майна, що був накладений на нерухоме майно Приватного підприємства фірма "Ей Ві Ей", відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 17.12.2021 року прийнято до розгляду скаргу на дії ДВС України та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.12.2021 року, також зазначеною ухвалою у Приватному підприємству фірмі "Ей Ві Ей" витребувано: копію рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 року, яким визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матвійчук І.О., а Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зобов`язано надати суду: копію виконавчого провадження, по виконанню наказу № 5019/215/12 від 05 квітня 2013 року та виконавчого провадження №61263933 від 13.02.2020 року та № 50545557 від 30.03.2016 року; докази виконання зазначеного наказу та письмові пояснення по суті поданої скарги.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 відкладено розгляд скарги на 25 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 08 лютого 2022 року.

27 січня 2022 року через відділ канцелярії заявником подано заяву про долучення документів на підтвердження обґрунтування скарги на дії ДВС України.

08 лютого 2022 року через відділ канцелярії ДВС України подано клопотання про закриття провадження у справі, де останній зазначає про відсутність предмету заяви, а тому просить суд закрити провадження у справі (скарги на дії ДВС України) також долучено до матеріалів справи копії документів із виконавчого провадження які витребовувалися ухвалами суду.

У судовому засіданні 08 лютого 2022 року представник скаржника просив суд задоволити скаргу в повному обсязі, в свою чергу ДВС України проти скарги заперечив, просив суд закрити провадження у скарзі, стягувач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення її, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність ДВС України виходячи з наступного.

19 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Матвійчук І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №5019/215/12. виданого 05.04.2013 Господарським судом Рівненської області, про стягнення з Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 973991.82 грн. з яких 724410,20 грн - заборгованість по кредиту, 215554,13 грн - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, 29027,49 грн - пеня, 5000,00 грн - неустойка, а також 11170,59 грн судового збору.

27 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Матвійчук І.О. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 98516,24 грн.

Суд зазначає, матеріали справи не містять відповідних копій документів на підтвердження зазначених обставин, разом з тим боржник та ДВС України покликаються на зазначені обставини у поданих документах, відтак суд їх визначає встановленими.

12.02.2020 на підставі листа АТ "УкрСиббанк" №1429/19 від 21.11.2019 та платіжних доручень №1 від 20,11.2019 на суму 11170,59 грн, № 2 на суму 939964,33 грн, № 3 на суму 29027,49 грн, № 4 на суму 5000 грн, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі наказу № 5019/215/12, виданого 05.04.2013 Господарським судом Рівненської області - державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

У вказаній постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що виконавчий збір в сумі 98516,24 грн не сплачений та виділяється в окреме провадження.

13 лютого 2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61263933 з примусового виконання постанови про стягнення з Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" виконавчого збору в сумі 98516,24 грн від 30.03.2016 № 50545557.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду №460/1410/20 від 19.05.2020 року було визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матвійчук І.О. про відкрнггя виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61263933 та про стягнення виконавчого збору від 30.03.2016 № 50545557.

У скарзі на бездіяльність ДВС України, ПП Фірма "Ей Ві Ей" покликається на ту обставину, що ДВС України не знято обтяження щодо майна боржника, хоча виконавчі провадження в межах справи №5019/512/12 припинено, зокрема покликається на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.11.2021 року, згідно якого підстава обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38506040, виданий 12.08.2013 року, видавник: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Судом з матеріалів справи встановлено, що обтяження № 2518024 щодо арешту майна ПП Фірма "Ей Ві Ей" внесене на підставі наказу № 5019/215/12 від 05.04.2013 року Господарського суду Рівненської області про стягнення з Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 973991,82 грн., з яких 724410,20 грн. заборгованість по кредиту, 215554,13 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, 29027,49 грн. - пеня, 5000,00 грн. - неустойка, а також 11170,59 грн. судового збору було припинено.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.02.2022 по ППФ "Ей Ві Ей", наявне обтяження № 46002048, що виникло на підставі постанови заступника начальника відділу Матвійчук І.О. № 61562333 при примусовому виконанні наказу №918/147/20 від 11.03.2020 господарського суду Рівненської області про стягнення із Приватного підприємства - фірми "Ей Ві Ей" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2102 грн.

Судом також було здійснено власний запит щодо відомостей на наявність заборон стосовно скаржника, оскільки матеріали справи містять дві інформаційні довідки, згідно яких наявні зборони на відчуження майна боржника за двома різними виконавчими провадженнями.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно запиту Торчинюка В.Г. від 08.02.2022 року по справі №5019/215/20, наявна заборона щодо відчуження майна для ППФ "Ей Ві Ей" на підставі постанови, про арешт майна боржника, заступника начальника відділу Матвійчук І.О. № 61562333 при примусовому виконанні наказу №918/147/20 від 11.03.2020 господарського суду Рівненської області про стягнення із Приватного підприємства - фірми "Ей Ві Ей" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2102 грн.

Отже, судом встановлено та матеріалами справи стверджено, на момент розгляду скарги Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не містить жодних записів щодо обтяжень нерухомого майна ППФ "Ей Ві Ей", винесених на підставі виконання наказу Господарського суду Рівненської області у справі №5019/215/12.

Натомість матеріалами справи стверджено, що зазначені реєстри містять запис про арешт майна ППФ "Ей Ві Ей" в процесі виконання наказу Господарського суду Рівненської області у справі №918/147/20.

Враховуючи зазначені обставини справи, суд звертає увагу на наступні норми Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Оскільки сторонами не подавалися витребувані документи у визначені в ухвалах суду строки, судом було здійснено розгляд скарги з виходом за наданий десятиденний строк, з метою дотримання принципів змагальності, законності, диспозитивності, пропорційності та розгляду скарги з урахуванням усіх обставин в сукупності.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема таких засад, як верховенство права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням тощо.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Як було встанволено судом вище, у межах виконання наказу по справі №5019/215/20 ДВС України були вчинені усі передбачені законом дії, виконавче провадження по виконанню наказу припинено, будь яких заборон на виконання вказаного наказу не існує, що стверджується довідками з інформацією із відповідних реєстрів, на які суд покликався вище.

Разом з тим, відносно ПП Ф "Ей Ві Ей" накладена заборона на відчуження майна на підставі виконання рішення суду №918/147/20.

Враховуючи зазначену обставину та норми статті 340 ГПК України, згідно якої скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, при цьому, в тому ж складі суду, який слухав справу.

За змістом цієї статті ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об`єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо) зазначені висновки містяться в пункті 9.1 постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Отже, судом встановлено в межах виконання рішення суду у справі №5019/215/12 державним виконавцем не вчинено протиправної бездіяльності.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Суд встановив, що дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах наданих повноважень, щодо виконання рішення суду у справі №5019/215/12, ППФ "Ей Ві Ей" до матеріалів справи доказів протилежного не долучено.

Відтак, суд дійшов висновку, що скарга ППФ "Ей Ві Ей" на бездіяльність Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арешту з нерухомого майна скаржника, відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах виконання наказу суду у справі №5019/215/12 є безпідставною та недоведеною, а тому суд в її задоволенні відмовляє.

Керуючись ст.ст. 342, 343, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

В задоволенні скарги Приватного підприємства фірми "Ей Ві Ей" на бездіяльність Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арешту з нерухомого майна скаржника, відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах виконання наказу суду у справі № 5019/215/12 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 11.02.2022 року.

Суддя Вадим Торчинюк