РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022Справа № 910/18161/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Калинова Олександра Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс»

про стягнення 132 995, 00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Калинов Олександр Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за агентським договором № 070820пп/4 у сумі 132 995, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за агентським договором № 070820пп/4 від 07.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Калинова Олександра Олександровича залишено без руху. Встановлено Фізичній особі-підприємцю Калинову Олександру Олександровичу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Калинова Олександра Олександровича надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (надіслана засобами поштового зв`язку - 26.11.2021).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

16.12.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомляє, що він відповідно до п. 6.5. агентського договору щомісячно сплачував позивачу авансові платежі у розмірі 23 000, 00 грн, які вираховуються із винагороди, що підлягає виплаті позивачу, тож за період з 19.08.2020 по 02.06.2021 відповідач сплатив позивачу кошти у вигляді авансових платежів у розмірі 249 000, 00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем Калиновим Олександром Олександровичем (далі - комерційний агент) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс» (далі - підприємством) укладено агентський договір № 070820пп/4, умовами якого передбачено, що підприємство доручає, а комерційний агент зобов`язується шляхом комерційного посередництва в торгівлі від імені, в інтересах, під контролем, і за рахунок підприємства надати його агентські послуги, а саме: послуги з укладення договорів (а також їх зміни та/або розірвання); послуги, які сприяють укладенню договору (ведення переговорів, поширення інформації про підприємство, участь від його імені в певних заходах тощо). Підприємство зобов`язується прийняти та оплатити зазначені послуги.

Відповідно до п. 2.1. договору, комерційний агент здійснює у відповідному регіоні України пошук потенційних покупців продукції, що пропонується підприємством, проводитьь переговори та укладає з ними від імені підприємства договори з реалізації наступної продукції: насіння сільськогосподарських культур; засоби захисту рослин; або будь-якої іншої продукції, визначеної підприємством.

Згідно п. 5.1. договору, виконання послуг оформлюється щомісячно відповідним актом приймання-передачі, який складається і підписується сторонами у 2 (двох) оригінальних примірниках, по одному примірнику акта приймання-передачі для кожної сторони.

Підтвердженням належного виконання комерційним агентом його зобов`язань за цим договром та підставою для оплати підприємством винагороди за надані послуги є акти приймання-передачі, оформлені відповідно до вищезазначених вимог (п. 5.2. договору).

Пунктом 6.1. договору визначено, що за налання послуг згідно цього договору підприємство виплачує комерційному агентові винагороду в наступному розмірі: 3 % від ціни укладених договорів за його посередництвом з продажу ЗЗР, насіння с/г культур (крім насіння цукрових буряків української селекції).

За умовами п. 6.3. договору, сума винагороди по укладеним договорам обраховується сторонами щомісячно шляхом підпписання актів приймання-передачі наданих послуг.

Після підписання відповідного акту приймання-передачі, надані послуги оплачуються підприємством у безготівковій формі, протягом одного місяця після отримання підприємством оплати за договорами, укладеними за посередництвом комерційного агента (п. 6.4. договору).

Відповідно до п. 6.5. договору, підприємство зобов`язується в рахунок оплати послуг комерційного агента щомісячно надавати його авансові платежі (попередню оплату послуг) в розмірі 23 000, 00 грн, які при здійсненні щомісячних розрахунків вираховуються із винагороди, що підлягає виплаті комерційному агентові.

Строк дії цього договору становить 3 (три) роки з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін (п. 9.5. договору).

Додатком № 1 до агентського договору № 070820пп/4 сторони погодили порядок взаємодії комерційного агента з працівниками ТОВ «Агропоінт Солюшнс».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору були надані послуги на загальну суму 132 995, 00 грн, а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2020 на суму 26 529, 00 грн, від 30.09.2020 на суму 5 184, 00 грн, від 30.10.2020 на суму 17 082, 00 грн, від 30.11.2020 на суму 45 925, 00 грн, від 29.01.2021 на суму 3 395, 00 грн, від 26.02.2021 на суму 20 440, 00 грн, 31.03.2021 на суму 14 440, 00 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств, а також звіти до агентського договору № 070820пп/4 від 07.08.2020.

Проте, як вказує позивач, відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс» утворилась заборгованість у розмірі 132 995, 00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія б/н від 12.07.2021, в якій просив відповідача погасити заборгованість за агентським договором № 070820пп/4 від 07.08.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 13.07.2021

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання щодо оплати наданих послуг, зокрема щодо погашення заборгованості у розмірі 132 995, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 297 Господарського кодексу України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору були надані послуги на загальну суму 132 995, 00 грн, а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2020 на суму 26 529, 00 грн, від 30.09.2020 на суму 5 184, 00 грн, від 30.10.2020 на суму 17 082, 00 грн, від 30.11.2020 на суму 45 925, 00 грн, від 29.01.2021 на суму 3 395, 00 грн, від 26.02.2021 на суму 20 440, 00 грн, 31.03.2021 на суму 14 440, 00 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств, а також звіти до агентського договору № 070820пп/4 від 07.08.2020.

Згідно п. 5.1. договору, виконання послуг оформлюється щомісячно відповідним актом приймання-передачі, який складається і підписується сторонами у 2 (двох) оригінальних примірниках, по одному примірнику акта приймання-передачі для кожної сторони.

Підтвердженням належного виконання комерційним агентом його зобов`язань за цим договором та підставою для оплати підприємством винагороди за надані послуги є акти приймання-передачі, оформлені відповідно до вищезазначених вимог (п. 5.2. договору).

Позивач вказує, що відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс» утворилась заборгованість у розмірі 132 995, 00 грн.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Так, пунктом 6.1. договору визначено, що за надання послуг згідно цього договору підприємство виплачує комерційному агентові винагороду в наступному розмірі: 3 % від ціни укладених договорів за його посередництвом з продажу ЗЗР, насіння с/г культур (крім насіння цукрових буряків української селекції).

За умовами п. 6.3. договору, сума винагороди по укладеним договорам обраховується сторонами щомісячно шляхом підпписання актів приймання-передачі наданих послуг.

Після підписання відповідного акту приймання-передачі, надані послуги оплачуються підприємством у безготівковій формі, протягом одного місяця після отриманн підприємством оплати за договорами, укладеними за посередництвом комерційного агента (п. 6.4. договору).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач щомісячно здійснював на користь позивача авансові платежі згідно агентського договору, що підтверджується платіжними дорученнями № 1481 від 19.08.2020 на суму 23 000, 00 грн, № 1554 від 18.09.2020 на суму 23 000, 00 грн, № 1780 від 19.10.2020 на суму 23 000, 00 грн, 3 1921 від 17.11.2020 на суму 23 000, 00 грн, № 2105 від 17.12.2020 на суму 23 000, 00 грн, № 23 від 12.01.2021 на суму 23 000, 00 грн, № 159 від 05.02.2021 на суму 23 000, 00 грн, № 367 від 05.03.2021 на суму 23 000, 00 грн, № 602 від 07.04.2021 на суму 23 000, 00 грн, № 1041 від 02.06.2021 на суму 42 000, 00 грн.

Тож, відповідачем за період з 19.08.2021 по 02.06.2021 перераховано на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 249 000, 00 грн, з яких за спірний період 161 000, 00 грн. (серень - листопад 2020 року та січень - березень 2021).

При цьому, відповідно до п. 6.5. договору, підприємство зобов`язується в рахунок оплати послуг комерційного агента щомісячно надавати його авансові платежі (попередню оплату послуг) в розмірі 23 000, 00 грн, які при здійсненні щомісячних розрахунків вираховуються із винагороди, що підлягає виплаті комерційному агентові.

Таким чином, з урахуванням положень п. 6.5. договору, яким передбачено, що здійснені відповідачем авансові платежі вираховуються із винагороди, що підлягає виплаті комерційному агентові, враховуючи що відповідачем за спірний період здійснено попередню оплату у розмірі 161 000, 00 грн та такі платежі мали бути враховані позивачем при розрахунку винагороди, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 132 995, 00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Калинова Олександра Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропоінт Солюшнс» про стягнення 132 995, 00 грн не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков