ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/1957/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко, м. Чернівці

до Товариство з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд, м. Чернівці

про визнання права власності на нерухоме майно 520566,77 грн.

Cуддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання Фагурел. А.В.

Представники сторін:

від позивача Ленько Б.М., адвокат;

від відповідача Герегова Н.І., адвокат.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд, в якій просить:

- визнати право власності на нерухоме майно будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. Т (спірне нерухоме майно), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м.;

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будівлю-фарбувально оздоблюваного цеху, літ. Т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м., реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334.

Позивач вважає, що на підставі рішення загальних зборів від 07.02.2008 він, як учасник товариства, передав у користування товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд спірне нерухоме майно, а відповідач, незважаючи на відсутність волевиявлення позивача на перехід права власності на спірний об`єкт, оформив за собою право власності на нього, про що 21.03.2008 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, зазначаючи наступне:

- відповідно до рішення загальних зборів позивач вирішив внести до статутного фонду товариства спірне нерухоме майно. Враховуючи, що відповідно до статуту товариства внески учасників є джерелом формування майна товариства, відповідач правомірно оформив право власності на спірне майно;

- ні в протоколі загальних зборів від 07.02.2008, ні в акті здавання-приймання від 08.02.2008 не вказано про намір позивача передати будівлю лише в користування. Позивач також не виявляв такого наміру протягом 2008-2020 років у ході здійснення фінансово-господарської діяльності товариства;

- державна реєстрація права власності на спірне майно проведена на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008, яке є чинним та ніким не оскаржувалось.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.12.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко до товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд про визнання права власності відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16.09.2021 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.12.2020, а справу передано с на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Підставою для скасування судових рішень у даній справі та її направлення на новий розгляд до Господарського суду Чернівецької області слугувало, зокрема, те, що господарськими судами не було перевірено дотримання порядку внесення нерухомого майна як вкладу до статутного капіталу; не надано належної оцінки аргументам позивача та не перевірено як співвідноситься розмір частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва і Ко" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд" з вартісною оцінкою його вкладу.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18.10.2021 прийнято справу №926/1957/20 до провадження та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні на 18 листопада 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 задоволено заяву про забезпечення позову (вх.№4363 від 17.11.2021), вжито заходи забезпечення позову у справі №926/1957/20 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд" в будь-який спосіб відчужувати, передавати в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати нерухоме майно, а саме: будівлю фарбувально-оздоблюваного цеху, літ. Т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м. (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15493345) та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно будівлю фарбувально-оздоблюваного цеху, літ. Т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м. (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15493345).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18.11.2021 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд протокол річних загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд, які відбулись 18.06.2021 об 11:30 за адресою: м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, корпус Ї, поверх 3, кабінет Бухгалтерія; долучено до матеріалів справи № 926/1957/20 нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновок судово-економічної експертизи №45 від 15.11.2021, копію адвокатського запиту ОСОБА_5 до ТОВ Мальва і Ко, відповідь ТОВ Мальва і Ко на адвокатський запит від 10.11.2020, виписки з рахунків ТОВ Мальва і Ко та довідку за виписками про стан формування статутного капіталу ТОВ Чернівціполіхімбуд; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 01.12.2021.

Ухвалою від 08.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на "18" січня 2022 року.

У судовому засіданні 18.01.2022 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. У цьому ж судовому засіданні оголошено перерву до 03.02.2022.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.06.2006 серії НОМЕР_1 , у за позивачем на праві власності зареєстровані будівлі фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості будівель і споруд на АДРЕСА_1 від 18.07.2006, рекомендована ринкова вартість спірного нерухомого майна, станом на 12.07.2006, становила 9925318 грн.

Рішенням загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» від 01.03.2007, вирішено створити товариство з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд зі статутним фондом 40000 грн з наступним розподілом між учасниками: ОСОБА_4 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_1 , 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_2 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_3 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ТОВ Мальва і Ко 12000 грн, що складає 30% статутного фонду Товариства.

У матеріалах справи відсутні докази визнання вищезазначеного рішення недійсним.

Отже, згідно з Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» (дата державної реєстрації 20.03.2007), учасником товариства, у тому числі, є і ТОВ Мальва і Ко (п.2.1 Статуту).

Серед статутних положень Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» слід звернути увагу на те, що це товариство є юридичною особою, має своє відокремлене майно, самостійний баланс (п.3.1. Статуту).

Учасники товариства не мають відособлених прав на окремі об`єкти та майно, яке вони внесли як вклади до статутного фонду товариства (п.6.2 Статуту).

Відповідно до п. 7.1 Статуту, товариство є власником майна, грошових коштів, цінних паперів, нематеріальних активів, переданих йому учасниками у власність.

Майно та кошти товариства складають основні фонди, оборотні кошти, інші матеріальні та нематеріальні цінності та фінансові ресурси, вартість яких відображається у самостійному балансі (п.7.2 Статуту).

Пунктом 7.3 Статуту віднесено внески учасників до джерел формування майна та коштів товариства.

При передачі учасником майна товариству тільки в користування, розмір внеску і відповідно доля учасника визначається виходячи з орендної плати за користування цим майном (п.7.5 Статуту).

Пунктом 8.1.1 Статуту передбачено, що для забезпечення діяльності Товариства за рахунок вкладів учасників утворюється статутний фонд в розмірі 40000 грн, де, як зазначено вище, частка ТОВ Мальва і Ко становить 12000 грн, що складає 30% статутного фонду цього Товариства.

До виключної компетенції загальних зборів учасників віднесено встановлення розмірів, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів (п.9.5.7 статуту).

З балансових відомостей убачається, що станом на 31.12.2007, розмір неоплаченого капіталу позивача становив 12000 грн.

Отже, позивачем не внесено до статутного фонду Товариства вклад у розмірі 12000 грн.

Згідно з рішенням зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко, оформленим протоколом №24 від 07.02.2008, внесено до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд з переданням на баланс будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за залишковою балансовою вартістю 520586,77 грн.

Вирішено оформити передавання зазначеного майна актом здавання-приймання.

Надано директору Товариства позивача Шутаку Г.Д. довіреність на право представляти інтереси ТОВ Мальва і Ко у цивільно-правових відносинах з ТОВ Чернівці поліхімбуд.

У відповідності до акта здавання-приймання від 08.02.2008, ТОВ Мальва і Ко передало як внесок у статутний фонд ТОВ Чернівці поліхімбуд, а товариство з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд прийняло як внесок у статутний фонд ТОВ Чернівці поліхімбуд будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м., з залишковою балансовою вартість, станом на 01.01.2008, у розмірі 520586,77 грн.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформлене протоколом від 15.02.2008, вирішено, серед іншого, збільшити статутний фонд товариства до 28685004 грн з наступним розподілом: ОСОБА_4 5019875,7 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_1 , 10039751,4 грн, що складає 35 статутного фонду; ОСОБА_2 5019875,7 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ТОВ Мальва і Ко 8605501,20 грн, що складає 30% статутного фонду.

Також загальними зборами Товариства затверджено нову редакцію Статуту цього товариства.

Відповідно до нової редакції статуту п. 6.2, 7.1, 7.2, 7.5, 8.1.2, 8.1.3,8.2, 9.5.7, залишені в первинній редакції.

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008, оформлено право приватної власності ТОВ «Чернівці поліхімбуд» на спірне у цій справі нерухоме майно.

21 березня 2008 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено запис про право власності товариства на спірне нерухоме майно (підстава виникнення права власності - свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 03.03.2008, рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008).

Відповідно до балансу Товариства, станом на 31.12.2012, розмір неоплаченого капіталу становив 26 184 000 грн.

З листа Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко від 20.10.2010, а також з листа №2 від 07.04.2011 вбачається, що станом на цей час між позивачем і відповідачем вже існував спір, пов`язаний із тим, що після передачі спірного нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд, Товариство з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко не отримувало жодних доходів.

У матеріалах справи наявна також вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко №4 від 19.08.2020, адресована Товариству з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд, у якій зазначено про те, що Товариству з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко стало відомо про те, що спірне нерухоме майно, яке належить позивачу і було передано у користування відповідачу, було перереєстровано останнім у 2008 році за собою. У зв`язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко просило відповідача звернутись до державного реєстратора та здійснити відповідні реєстраційні дії для приведення відомостей у реєстрі відповідно до реальних обставин.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна нежитлової будівлі (літ. «Т»), загальною площею 6529,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 15.10.2020, ринкова вартість об`єкта оцінки становить 17760643 грн.

Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва і Ко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд" про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за відповідачем.

Спір між сторонами полягає у тому, що за твердженнями позивача, він передав до статутного фонду відповідача не нерухоме майно, а майнове право на користування цим майном; відповідач же стверджує про протилежне, а саме, що до статутного фонду Товариства майно передано у власність.

Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України Про господарські товариства товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Частинами першою та другою статті 13 Закону України Про господарські товариства передбачено, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до частин першої та другої статті 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Згідно зі статтею 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Статтею 11 Закону України Про господарські товариства передбачено, що учасники товариства зобов`язані: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Виходячи зі змісту наведених норм, щодо майна, переданого товариству учасниками, можна зробити висновок, що цим майном можуть бути гроші і речі, майнові права та інші права, що мають грошову оцінку. Крім цього, законодавством допускається передання речей товариству не тільки у власність, а й у користування. Тому в частині першій статті 115 Цивільного кодексу України підкреслюється, що господарське товариство є власником майна, яке передане як вклад до статутного (складеного) капіталу. Те ж майно, яке передається товариству в користування, залишається у власності учасника, а розмір його вкладу вираховується не з вартості майна, а з вартості плати за користування ним.

Оцінка негрошового вкладу, який вноситься до статутного капіталу, за загальним правилом, здійснюється за взаємною згодою осіб, які вносять такі вклади, а в певних випадках за згодою тих, хто вносить і тих, хто приймає.

Сама сутність внесення вкладу до статутного капіталу з точки зору цивільного права це договірні відносини про зміну власника, які опосередковують перехід права власності. Публічне право внесення вкладу до статутного капіталу визначає схожим чином, розуміючи його як обмін матеріальними цінностями на корпоративні права або як операції з придбання (продажу) корпоративних прав. Оформлення внесення вкладу до статутного капіталу має суттєве значення, оскільки засвідчує виконання відповідних обов`язків учасників, визначає момент виникнення права власності в корпорації і тягне за собою наслідки, встановлені публічним законодавством. Якщо вносяться речі, то основне питання яке постає, це питання про оформлення цього факту відповідною документацією, первинними документами, що повинні складатися під час здійснення господарської операції. Зазвичай прийнятним при цьому є складання акта на підтвердження факту внесення речей.

Як встановлено судом, у рішенні зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва і Ко", оформленому протоколом №24 від 07.02.2008 та акті здавання-приймання від 08.02.2008 відсутнє чітке формулювання щодо того чи спірне майно передається у власність чи користування відповідача. У вказаних документах йдеться про внесення спірного майна у статутний фонд і передачу на його баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд".

Тобто, відсутня підстава для констатації висновку, що спірне нерухоме майно було передано до статутного фонду товариства як вклад (внесок), оскільки виходячи з принципу змагальності, не можна вважати доведеною та встановленою обставину про яку сторона стверджує.

Отже, обставини на які сторони посилаються на підставу своїх вимог і заперечень, підлягають доказуванню таким чином, щоб задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 86 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об`єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника та засновника у статутному фонді товариства. Порядок оцінки вкладів визначається в установчих документах господарського товариства, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 8.1.2. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд" в рахунок своїх часток у статутному фонді учасники товариства можуть передавати на баланс товариства рухоме та нерухоме майно, в тому числі обладнання, матеріальні цінності, грошові кошти.

Рішення учасників про склад та порядок передачі матеріальних внесків оформляється протоколом.

Згідно з пунктом 8.1.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці поліхімбуд" вклад, оцінений у національній валюті, складає частку учасника у статутному капіталі товариства. Грошова оцінка вкладу учасника здійснюється за взаємною згодою учасників, а у випадках встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній оцінці.

Положення пункту 8.1.3 статуту узгоджується з положеннями частини 2 статті 115 Цивільного кодексу України та статті 13 Закону України Про господарські товариства.

Виходячи зі змісту наведених норм, грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній оцінці.

Коли засновники господарських товариств самі оцінюють майно чи майнові права і визначають критерії оцінки своїх вкладів в статутний капітал, це повинно оформлятися відповідним актом оцінки та приймання-передачі в статутний капітал.

При цьому в даному контексті мова йде про згоду учасників, а не загальних зборів учасників товариства. Тобто згоду повинні дати саме учасники, а не вищий орган товариства. Це принципове зауваження, оскільки якщо оцінку дають учасники, то потрібна згода кожного з них, а якщо б оцінку робили загальні збори учасників, то рішення би приймалось більшістю голосів. Отже, за змістом вказаної норми потрібна згода усіх учасників, тобто кожного з них, незалежно від розміру внеску. Крім того, оцінка внесків належить до виключної компетенції учасників та не може вирішуватись в судовому порядку.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2021 року на підставі аналізу частин першої, другої статті 86 ГК України, пунктів 8.1.2, 8.1.3 (який узгоджується з положеннями частини другої статті 115 ЦК України та статті 13 Закону України «Про господарські товариства») статуту ТОВ «Чернівці поліхімбуд» дійшов висновку, що згоду на здійснення грошової оцінки вкладу повинні надати саме учасники, а не орган товариства.

Тобто суб`єктами правовідносин щодо грошової оцінки вкладу є безпосередньо учасники товариства як носії корпоративних прав, а затвердження грошової оцінки вкладу учасника належить до виключної компетенції учасників та входить до змісту корпоративних прав, які учасники реалізують у порядку визначеному законом або статутом товариства.

Отже, за наведених обставин, з огляду як на відсутність волевиявлення учасників товариства на прийняття майна у власність та оформленого за згодою кожного з таких учасників акту оцінки і приймання-передачі відповідного майна в статутний капітал, так і на відсутність волевиявлення позивача на передачу спірного майна саме у власність, мала місце лише передача на баланс ТОВ «Чернівці поліхімбуд» будівлі фарбувально- оздоблювального цеху, літ. Т за балансовою вартістю 520586,77, тобто фактично у користування.

Щодо встановлення співвідношення розміру частки ТОВ «Мальва і Ко» у статутному капіталі ТОВ «Чернівці поліхімбуд» з вартісною оцінкою його вкладу слід зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 144 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників.

Виходячи зі змісту вищенаведеної норми, сукупна вартість вкладів учасників і становить статутний капітал товариства.

Статутний капітал ТОВ «Чернівці поліхімбуд», згідно з пунктом 8.1.1 Статуту товариства на момент передачі спірного нерухомого майна, становив 40000,00 грн, а вартість вкладу учасника ТОВ «Мальва і КО» - 12000,00 грн.

Як зазначалось вище, відповідно до рішення загальних зборів засновників ТОВ «Мальва і Ко» від 07.02.2008, оформленого протоколом № 24, та згідно з актом здавання-передачі від 08.02.2008, спірне нерухоме майно передано на баланс відповідача за залишковою балансовою вартістю 520586,77 грн як вклад до статутного капіталу.

Отже, у разі наміру сторін у спірних правовідносинах визначити вартість вкладу ТОВ «Мальва і КО» у розмірі залишкової балансової вартості спірного нерухомого майна, вартість вкладу позивача внаслідок такої передачі мала б становити 520586,77 грн.

Однак, вартість вкладу ТОВ «Мальва і Ко» за наслідками передачі майна за балансовою вартістю 520586, 77 грн, не змінилась і становила 12000,00 грн.

В свою чергу, в силу положень частини другої статті 115 ЦК України будь-яка вартість майна як вкладу до статутного капіталу товариства (в тому числі балансова) трансформується у вартість вкладу учасника за наявності відповідного рішення учасників товариства (їх згоди).

Разом з тим, обставина прийняття на баланс відповідачем спірного нерухомого майна за балансовою вартістю 520586,77 грн відповідно до акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) від 08.02.2008, за незмінності розміру статутного вкладу та вартості вкладу ТОВ «Мальва і Ко», вказує на те, що визначена у рішенні загальних зборів засновників ТОВ «Мальва і Ко» від 07.02.2008, балансова вартість майна використана для здійснення господарської операції (прийняття на баланс), а не для визначення вартості вкладу учасника.

Вищезазначене у своїй сукупності дає підстави для висновку, що дії сторін у спірних правовідносинах не мали наслідком зміни розміру статутного фонду товариства, як і зміни вартості вкладу ТОВ «Мальва і Ко» розмір статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» (40000 грн), як і вартість вкладу ТОВ «Мальва і Ко» (12000 грн) внаслідок прийнятого рішення зборів засновників ТОВ Мальва і Ко від 07.02.2008, оформленого протоколом №24, та підписання акта здавання- приймання від 08.02.2008 року, не змінились.

Згідно з частиною 1 статті 2 та частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа є учасником цивільних відносин та має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу Українивизначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 329 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7) виключено; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави (ч.1). Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом (ч.2).

Відповідно до частини 3 статті 347 цього Кодексу у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

У відповідності до статей 328, 329 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами статей 202, 204 ЦК України, частини першої статті 215 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В процесі розгляду господарським судом справи про спір щодо прав на нерухоме майно будівлі фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м., судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази припинення у позивача зареєстрованого за ним у відповідності до свідоцтва про право власності від 15.06.2006 серії НОМЕР_1 , права власності на спірне нерухоме майно з підстав, передбачених статтею 346 ЦК України, оскільки акт здавання-приймання від 08.02.2008 не можна вважати правочином спрямованим на передачу позивачем відповідачу спірного майна, та таким, що припиняє право власності позивача на спірне нерухоме майно, а також є підставою для набуття та реєстрацію права власності на це нерухоме майно за відповідачем.

Судом не встановлено фактів, які б свідчили про наявність у позивача волевиявлення передати у власність Товариства, учасником якого він є до цього часу, зазначеного спірного майна; учасниками Товариства не дотримано порядку передачі матеріальних внесків Товариству, у зв`язку з відсутністю згоди усіх учасників товариства щодо вартісної оцінки спірного майна як вкладу переданого у власність господарського товариства.

При цьому, як встановлено судом, вартість вкладу ТОВ «Мальва і Ко» до статутного фонду у розмірі 12000 грн за наслідками передачі 08.02.2008 спірного майна не змінились, тобто співвідношення його частки у статутному фонду товариства, не змінилась.

За таких обставин, позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про визнання права власності на спірне майно і позов у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої та третьої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов`язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною п`ятої статті 89 ЦК України зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відповідно до частини 3 статті 62 Господарського кодексу Українипідприємство, якщо інше не встановлено законом, діє на підставі статуту.

Частинами першою та третьою статті 83 Господарського кодексу України встановлено, що державна реєстрація господарського товариства здійснюється відповідно до закону. Господарське товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Згідно з частиною четвертою статті 83 Господарського кодексу України зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

З матеріалів справи вбачається, що на час прийняття оскаржуваного рішення, право власності позивача на спірне нерухоме майно не припинилось, оскільки щонайменше, як встановлено судом, на той час не мало місця жодної з передбачених статтею 346 ЦК підстав для припинення права власності у позивача на це майно.

Отже, існуюча на даний час державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем порушує майнові права позивача.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги вищезазначеного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та можливість його задоволення у повному обсязі.

Доводи відповідача такий висновок суду жодним чином не спростовують.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко (м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 22854317) до Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд (м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 34944953) про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

2. Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Мальва і Ко (м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 22854317) на нерухоме майно будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. Т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м. (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334).

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будівлю-фарбувально оздоблюваного цеху, літ. Т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6529,60 кв.м., (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334) за Товариством з обмеженою відповідальністю Чернівці поліхімбуд(м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 34944953).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне рішення складено 11.02.2022.

Суддя О.В. Гончарук