ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 910/12472/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС",

представник позивача - Білоконь І.В., адвокат (довіреність №1562/18 від 13.12.2021),

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Автокапітал",

представник відповідача - не з`явився,

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Одеса-Авто",

представник - Полич Є.В., адвокат (довіреність №4 від 10.01.2022),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС",

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021

у складі судді: Головіна К.І.

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021

у складі колегії суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.,

у справі за позовом

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

Приватного акціонерного товариства "Одеса-Авто"

про стягнення збитків у розмірі 2 539 727,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (в подальшому змінено найменування позивача на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", далі - ПрАТ "СК "АРКС", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Автокапітал" (далі - ПрАТ "Автокапітал", відповідач) про стягнення матеріальних збитків у розмірі 2 539 727,40 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власник автомобіля Mercedes-Benz S400 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карат" (далі - ТОВ "Карат") зазнав матеріальних збитків, яких було завдано в результаті пожежі;

цей випадок визнано позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування № 311072а7оа від 11.09.2017 та виплачено ТОВ "Карат" страхове відшкодування в розмірі 2 539 727,40 грн.;

внаслідок чого до ПАТ "СК "АРКС" відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки - ПрАТ "Автокапітал".

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019, позов задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ "Автокапітал" на користь ПрАТ "СК "АХА Страхування" 2 539 727,40 грн. матеріальних збитків.

4. Постановою Верховного Суду від 23.07.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що страхувальник (ТОВ "Карат") зазнав майнової шкоди внаслідок дефекту продукції саме в деліктному правовідношенні та набув право вимоги відшкодування до відповідача як заподіювача. З огляду на те, що продавцем не було завдано шкоди своєму покупцю в межах деліктного зобов`язання, обов`язки відповідача пов`язані саме з договірними зобов`язаннями.

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/12472/18 залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Одеса-Авто" (далі - ПрАТ "Одеса-Авто") як другого відповідача.

6. За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідачів за завдані збитки, оскільки позивач, як новий кредитор, не скористався правом, передбаченим статтями 678, 680 Цивільного кодексу України на безкоштовне відновлення автомобіля, не звертався з вимогою про відмову від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми або з вимогою про заміну товару.

7. Постановою Верховного Суду від 15.10.2020 касаційну скаргу ПрАТ «СК «АРКС» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі № 910/12472/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

8. Верховний Суд у Постанові від 15.10.2020 вказав:

8.1. факт виплати страховиком страхового відшкодування зумовив виникнення в нього відповідних прав в порядку суброгації до особи, відповідальної за збитки в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування";

8.2. умовою реалізації покупцем своїх прав, передбачених статтею 678 Цивільного кодексу України, має бути доведений факт, що покупцю був переданий товар неналежної якості;

8.3. за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару;

8.4. суди попередніх інстанцій з достовірністю не встановили обставини щодо неналежної якості спірного товару, а також обставини чи недолік, який зумовив пошкодження майна, не виник після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил експлуатації або зберігання виробу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. За результатами нового розгляду Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.05.2021 у справі № 910/12472/18 у задоволенні позову ПрАТ "СК "АРКС" відмовлено повністю.

10. Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності вини відповідачів у спричиненні ПрАТ "СК "АРКС" збитків, а також наявність інших складових цивільного правопорушення - протиправної поведінки (дій) відповідачів, причинного зв`язку між протиправною поведінкою (діями) з боку відповідачів та заподіяною шкодою.

11. Під час нового розгляду справи ПрАТ "Одеса-Авто" надало суду рецензію експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П. від 25.01.2021.

11.1. Згідно з вказаною рецензією висновок експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судових експертиз № 20645/20646/17-46 від 17.11.2017 був наданий на підставі проведення неповного дослідження, без залучення експерта-автотехніка, до компетенції спеціальних знань якого відносилися особливості дослідження об`єкта; без додержання існуючих методів дослідження та вимог посадової Інструкції, що є порушенням принципів, відповідно до повноти та об`єктивності дослідження, визначених статтею 3 Закону України "Про судову експертизу", внаслідок чого були зроблені необґрунтовані висновки.

11.2. Відповідно до рецензії експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П. від 25.01.2021 на висновок Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/14-2/2ЕД/17 від 03.11.2017, вказаний висновок був наданий на підставі неповного дослідження, без додержання існуючих методів дослідження та вимог посадової Інструкції, що є порушенням принципів, відповідно до повноти та об`єктивності дослідження, визначених статтею 3 Закону України "Про судову експертизу", внаслідок чого були зроблені необґрунтовані висновки. Основною причиною отримання необґрунтованого висновку щодо причини пожежі на даному автомобілі може бути те, що не врахована особливість об`єкта дослідження, яким є автомобіль. Дослідження причини пожежі на автомобілі потребує використання комплексних методів дослідження, в першу чергу, автотехнічних.

12. ПрАТ "Одеса-Авто" під час нового розгляду справи надало суду експертний висновок комплексного пожежно-технічного та автотехнічного дослідження № 14/21 від 26.01.2021, складений експертом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П., у якому встановлено, що:

- з технічної точки зору немає підстав вважати, що до виникнення пожежі на автомобілі Mercedes-Benz S400 Coupe 4МАТІС, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , причетний його технічний стан, зокрема і технічний стан системи випуску відпрацьованих газів;

- причиною пожежі на автомобілі могло стати потрапляння на нагріті поверхні термозахисних екранів, встановлених навколо лівої турбіни і випускної труби системи випуску відпрацьованих газів, стороннього горючого матеріалу, який під впливом тепла нагрітої поверхні зазначених екранів та променистого і конвективного тепла, що надходило від нагрітих поверхонь випускного колектора з турбіною і випускної труби, нагрівся до температури, при якій розпочався процес його розкладу з утворенням горючих парів і газів, які після зупинки автомобіля і вимкнення двигуна, внаслідок швидкої акумуляції тепла з підвищенням температури, зайнялися.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

13. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 апеляційну скаргу ПрАТ "СК "АРКС" залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 27.05.2021 у справі № 910/12472/18 залишено без змін.

14. Ухвалюючи таку постанову, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідачів 2 539 727,40 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

15. Апеляційний господарський суд встановив, що судом першої інстанції було враховано вказівки касаційної інстанції під час нового розгляду справи, повно і всебічно з`ясовано обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджено докази, додані на їх підтвердження, надано оцінку всім аргументам учасників справи, а також враховано окрему думку судді Верховного Суду від 15.10.2020 у цій справі, в якій зроблено висновок про те, що заміни кредитора у договірному зобов`язанні з купівлі-продажу автомобіля неналежної якості не відбулося та до позивача не перейшли права за вказаним договірним зобов`язанням.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

16. Транспортний засіб Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 було придбано на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № від 01.09.2017, укладеного між ТОВ "Карат" та ПрАТ "Одеса-Авто".

16.1. Відповідно до пункту 5.2. договору купівлі-продажу автомобіля № від 01.09.2017 гарантійні зобов`язання на автомобіль визначаються згідно умов визначених в інструкції (керівництві) з експлуатації та/або сервісній книжці та Додатком № 2 до цього Договору.

16.2. Згідно з пунктами 1.1., 1.3, 1.4. Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу автомобіля № від 01.09.2017 продавець надає покупцю нового легкового автомобіля марки Мерседес-Бенц гарантію, яка діє протягом 24 місяців від дня продажу автомобіля. При виявленні будь-яких недоліків автомобіля в межах терміну дії цих гарантійних зобов`язань покупець повинен негайно звернутись до СТО (з числа наведених у Сервісній книжці до автомобіля та/або додатку № 3 до Договору). Заява покупця на проведення гарантійного ремонту автомобіля приймається у разі обов`язкового надання ним Сервісної книжки, оформленої та підписаної продавцем автомобіля, зі всіма необхідними печатками та відмітками про виконання передпродажної підготовки та проходження регламентного технічного обслуговування. Гарантійні зобов`язання виробника на території України забезпечуються продавцем і обмежуються виключно безкоштовним для покупця ремонтом автомобіля на СТО. Будь-які інші компенсації не допускаються.

17. Між ТОВ "Карат" (страхувальник) та ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) 11.09.2017 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 311072а7оа, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом - автомобілем Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

18. Згідно з актом про пожежу від 23.09.2017, складеним головним інспектором Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області Строковим А.В., 22.09.2017 о 23:40 год. у моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на стоянці АЗС "Бром", що розташована на 247 км автодороги Київ - Одеса, сталася пожежа, яку ліквідовано о 23:50 год. 22.09.2017; пожежею пошкоджено капот автомобіля, моторний відсік автомобіля, турбіни, воздухопровід, електропроводку; ймовірна причина виникнення пожежі - коротке замкнення електромережі автомобіля.

19. Відповідно до звіту інспектора Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області про причини виникнення пожежі підтверджено попередні висновки комісії.

20. В матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №20645/20646/17-46 від 17.11.2017, складений за результатами проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження, в якому, зокрема, зазначено, що причиною виникнення пожежі став дефект з`єднання випускної труби двигуна, який виник внаслідок недбалості при виготовленні автомобіля.

21. Комплексне пожежно-технічне та електротехнічне дослідження причин пожежі, яка виникла в моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено за замовленням ПАТ "Одеса-Авто" (продавця автомобіля). При цьому з експертного висновку вбачається, що огляд пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) було здійснено у присутності представників власника автомобіля, продавця автомобіля, заводу-виробника та відповідача у справі.

22. Відповідно до висновку експертного дослідження №19/14-2/2-ЕД/17 від 03.11.2017, виконаного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за замовленням власника автомобіля, причиною пожежі був заводський дефект автомобіля.

23. Дана подія була визнана позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування №311072а7оа від 11.09.2017, у зв`язку з чим перераховано ТОВ "Карат" страхове відшкодування у розмірі 2 539 727, 40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №465100 від 20.06.2018.

24. З сертифіката відповідності завершеного транспортного засобу - пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) вбачається, що уповноваженим представником виробника щодо цього транспортного засобу є ПрАТ "Автокапітал", яке також є особою, яка імпортувала на територію України такий транспортний засіб і видала на цей автомобіль сертифікат відповідності, на підставі якого автомобіль було допущено до участі в дорожньому русі.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

25. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 910/12472/18, ПрАТ "СК "АРКС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою прийняти у цій справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

26. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/12472/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020.

27. Ухвалою Верховного Суду від 07.12.2021 касаційну скаргу ПрАТ "СК "АРКС" залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

28. 10.12.2021 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

29. Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2021 Клопотання ПрАТ "СК "АРКС" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено.

Поновлено ПрАТ "СК "АРКС" строк на касаційне оскарження.

Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "СК "АРКС" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021.

Судове засідання призначено на 01.02.2022, про що повідомлено учасників справи.

30. 14.01.2022 до Верховного Суду від ПрАТ "Одеса-Авто" та ПрАТ "Автокапітал" надійшли відзиви на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

31. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 910/12472/18 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

32. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (01.02.2022) від учасників справи не надійшло обґрунтованих заяв чи клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 01.02.2022.

33. Представник ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" в судовому засіданні 01.02.2022 повністю підтримала вимоги касаційної скарги за доводами, викладеними в ній. Просила Суд рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 910/12472/18 скасувати, прийняти у цій справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

34. Представник ПрАТ "Одеса-Авто" в засіданні суду 01.02.2022 проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві. Просив Суд рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 910/12472/18 залишити без змін.

35. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ПрАТ "Страхова компанія "АРКС")

36. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник вказує на неврахування судами висновку Верховного Суду про застосування частини 3 статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.10.2021 у справі № 910/12472/18.

Доводи відповідача

(ПрАТ "Одеса-Авто")

37. Відповідач доводить:

37.1. Касаційна скарга зводиться виключно до незгоди скаржника з встановленими у судових рішеннях фактичними обставинами справи та виключно з переоцінкою доказів, а саме висновків експертів.

37.2. Докази (висновок та рецензії експерта ТОВ "Центр судових експертиз Альтернатива") були подані відповідачем ПрАТ "Одеса-Авто" у суд першої інстанції в межах підготовчого провадження, метою якого є зібрання відповідних доказів та визначення обставин справи, які підлягають встановленню (пункт 3 частини 1 статті 177 ГПК України).

37.3. Суди попередніх інстанцій, на підставі встановлених обставин справи, вказали на відсутність підстав застосування статті 678 ЦК України.

Доводи відповідача

(ПрАТ "Одеса-Авто")

38. Відповідач доводить, що суди першої та апеляційної інстанції надали належну правову оцінку доводам позивача по справі стосовно повноважень експерта (фахівця) Саріогло Д.П. та його фаховості. За висновком експертизи причиною пожежі автомобіля став не його технічний стан.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

39. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

40. Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

41. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

42. Згідно із частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої цієї ж статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

43. Позов у цій справі про стягнення збитків ґрунтується на положеннях статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", та мотивований тим, що страховиком, з підстав визнання обставин страховим випадком, за договором страхування № 311072а7оа від 11.09.2017 виплачено ТОВ "Карат" страхове відшкодування в розмірі 2 539 727,40 грн., внаслідок чого, до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки - ПрАТ "Автокапітал".

44. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

45. Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

46. Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

47. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

48. Слід зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

49. Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою.

Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

50. Тобто у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

51. Отже, у відносинах суброгації страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - його боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальної особи щодо відшкодування йому завданої шкоди у порядку суброгації.

52. Предметом цього позову є вимогам про стягнення матеріальних збитків у розмірі 2 539 727,40 грн. відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування".

53. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження №12-134гс18).

54. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачами у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи (ТОВ "Карат") страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи.

55. У справі, що розглядається, після виплати страхового відшкодування позивач набув прав кредитора не у договірному, а у деліктному зобов`язанні.

56. Враховуючи викладене вище та встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів вважає вірним висновок судів, що положення статей 678, 679 ЦК України, які регулюють договірні зобов`язання купівлі-продажу з передачі товару неналежної якості, до спірних правовідносин сторін не застосовуються, оскільки спірні правовідносини виникли у порядку суброгації, що передбачає перехід прав лише у деліктному зобов`язанні.

57. Таким чином, суд першої та апеляційної інстанції, з урахуванням обставин справи, належним чином виконали вказівки Верховного Суду (постанова від 15.10.2020 у цій справі) визначили сферу регулювання положеннями статей 678, 679 ЦК України (правовідносини з купівлі-продажу).

58. Як про це вже було вказано вище, за приписами статей 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

59. Так, на підставі висновків експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судових експертиз №20645/20646/17-46 від 17.11.2017 та Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/14-2/2ЕД/17 від 03.11.2017, в результаті встановлених дефектів транспортного засобу, переданого у власність ТОВ "Карат" на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 01.09.2017, позивачем завдавачами шкоди та, відповідно, відповідачами було визначено ПрАТ "Одеса-Авто" та ПрАТ "Автокапітал".

60. Тобто, одним з вирішальних питань під час розгляду справи про відшкодування у порядку суброгації судами має бути, на підставі належних та допустимих доказів, встановлено відповідальну за збитки особу.

61. З цього приводу колегія суддів вважає необхідних зазначити наступне.

61.1. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

61.2. За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

61.3. Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

61.4. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

61.5. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками (в тому числі їх розміром) є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

61.6. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17).

62. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

63. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

64. Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

65. Верховний Суд акцентує, що позивач як особа, яка вважає, що її право порушено, самостійно визначає докази, які, на її думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи покладений на господарський суд.

66. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

67. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

68. Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

69. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

70. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

71. Законом України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (набув чинності 17.10.2019), зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

72. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

73. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

74. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

75. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

76. Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

77. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

78. Як встановлено судами попередніх інстанцій, вимоги позивача ґрунтуються, зокрема на висновках експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судових експертиз №20645/20646/17-46 від 17.11.2017 та Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/14-2/2ЕД/17 від 03.11.2017.

78.1. Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження №20645/20646/17-46 від 17.11.2017 причина виникнення пожежі автомобіля пов`язана з наявним у цьому автомобілі негерметичним з`єднанням випускної труби автомобіля, де вона була приєднана до випускного патрубка лівої турбіни, у свою чергу, приєднаної до лівого випускного колектора двигуна внутрішнього згоряння, встановленого за допомогою профільного хомута.

78.2. Згідно з висновком пожежно-технічного експертного дослідження №19/14-2/2ЕД/17 від 03.11.2017 причиною пожежі автомобіля є виникнення горіння у результаті теплового самозаймання полімерних матеріалів шляхом акумуляції тепла в осередку пожежі, в тому числі за рахунок дії високої температури вихлопних газів, що під тиском проходили через нещільність з`єднань вихлопної труби та колектору відпрацьованих газів.

79. Поряд з цим, під час нового розгляду справи ПрАТ "Одеса-Авто" надало суду рецензії експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П. від 25.01.2021 (рецензії надано з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.07.2019 у цій справі):

79.1. Згідно з рецензією висновок експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судових експертиз № 20645/20646/17-46 від 17.11.2017 р. був наданий на підставі проведення неповного дослідження, без залучення експерта-автотехніка, до компетенції спеціальних знань якого відносилися особливості дослідження об`єкта; без додержання існуючих методів дослідження та вимог посадової Інструкції, що є порушенням принципів, відповідно до повноти та об`єктивності дослідження, визначених статтею 3 Закону України "Про судову експертизу", внаслідок чого були зроблені необґрунтовані висновки.

79.2. Відповідно до рецензії експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П. від 25.01.2021 на висновок Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/14-2/2ЕД/17 від 03.11.2017, вказаний висновок був наданий на підставі неповного дослідження, без додержання існуючих методів дослідження та вимог посадової Інструкції, що є порушенням принципів, відповідно до повноти та об`єктивності дослідження, визначених статтею 3 Закону України "Про судову експертизу", внаслідок чого були зроблені необґрунтовані висновки. Основною причиною отримання необґрунтованого висновку щодо причини пожежі на даному автомобілі може бути те, що не врахована особливість об`єкта дослідження, яким є автомобіль. Дослідження причини пожежі на автомобілі потребує використання комплексних методів дослідження, в першу чергу, автотехнічних.

80. ПрАТ "Одеса-Авто" під час нового розгляду справи, також, надало суду експертний висновок комплексного пожежно-технічного та автотехнічного дослідження №14/21 від 26.01.2021 р., складений експертом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П., у якому встановлено, що:

- з технічної точки зору немає підстав вважати, що до виникнення пожежі на автомобілі Mercedes-Benz S400 Coupe 4МАТІС, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , причетний його технічний стан, зокрема і технічний стан системи випуску відпрацьованих газів;

- причиною пожежі на автомобілі могло стати потрапляння на нагріті поверхні термозахисних екранів, встановлених навколо лівої турбіни і випускної труби системи випуску відпрацьованих газів, стороннього горючого матеріалу, який під впливом тепла нагрітої поверхні зазначених екранів та променистого і конвективного тепла, що надходило від нагрітих поверхонь випускного колектора з турбіною і випускної труби, нагрівся до температури, при якій розпочався процес його розкладу з утворенням горючих парів і газів, які після зупинки автомобіля і вимкнення двигуна, внаслідок швидкої акумуляції тепла з підвищенням температури, зайнялися.

81. Частинами першою та другою статті 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

82. Згідно з частиною третьою статті 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

83. Відповідно до статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

84. За змістом статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

85. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, обидві сторони скористалися своїм правом та надали суду підготовлені за їх замовленням висновки експертиз, які були у подальшому оцінені судами з урахуванням загальних положень Господарського процесуального кодексу України щодо належності та допустимості доказів.

При цьому жодною зі сторін до закінчення підготовчого провадження не було заявлено клопотання про призначення судом експертизи у встановленому порядку.

86. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

87. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

88. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

89. Відтак, з дотриманням принципів господарського судочинства, а також критерії оцінки доказів, наведених вище, суд першої інстанції, з яким в подальшому погодився апеляційний господарський суд, встановив, що рецензії та експертний висновок (подані суду ПрАТ "Одеса-Авто") виконані фахівцем (експертом) "Центр судових експертиз "Альтернатива" Саріогло Д.П., відповідають вимогам статті 7 Закону України "Про судову експертизу", статті 98 ГПК України, а також спеціалізації експерта та завданням комплексного пожежно-технічного та автотехнічного дослідження.

90. Отже судами, при вирішенні даного спору, враховані результати комплексного пожежно-технічного та автотехнічного дослідження №14/21 від 26.01.2021, виконаного "Центр судових експертиз "Альтернатива", зокрема про те, що виникнення пожежі спричинив не технічний стан автомобіля; система випуску відпрацьованих газів не причетна до виникнення пожежі, характер утворених термічних ушкоджень на капоті і в моторному відсіку досліджуваного автомобіля вказують на те, що джерелом запалювання в осередку пожежі могли бути сильно нагріті поверхні лівої турбіни і випускної труби та поверхні термозахисних екранів, встановлених навколо неї. Наявні сліди на одному із термозахисних екранів вказують на те, що він мав безпосередній контакт з твердим горючим матеріалом, який не має відношення до даного автомобіля.

91. Враховуючи викладене вище, а також обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції з дотриманням принципів господарського судочинства та критеріїв оцінки доказів, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність позивачем наявності вини відповідачів у спричиненні ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" збитків, а також наявність інших складових цивільного правопорушення - протиправної поведінки (дій) відповідачів, причинного зв`язку між протиправною поведінкою (діями) з боку відповідачів та заподіяною шкодою.

92. При цьому, колегія суддів вважає необхідним вказати, що, під час розгляду цієї справи, судами першої та апеляційної інстанції було враховано вказівки Верховного Суду, викладені як в Постанові від 25.07.2019, так і в постанові від 15.10.2020, а також враховано наявність окремої думки судді Верховного Суду від 15.10.2020 у цій справі, повно і всебічно з`ясовано обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджено докази, додані на їх підтвердження, надано оцінку всім аргументам учасників справи.

93. Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неврахування судами першої та апеляційної інстанції зібраних у справі доказів, оскільки наведені скаржником докази були досліджені та належним чином оцінені судами, а саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки згідно з імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

94. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

95. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

96. Доводи касаційної скарги ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції.

97. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", необхідність залишити рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 910/12472/18 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

98. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі №910/12472/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський