ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2022 року Справа № 903/996/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен», м.Хмельницький

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс» ГУБИН», м.Луцьк

про стягнення 75 291 грн. 32 коп.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Встановив Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» в позовній заяві від 01.12.2021 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс» ГУБИН» 75 291 грн. 32 коп. з них: 70 571 грн. 88 коп. основного боргу, 2 980 грн. 62 коп. пені, 525 грн. 89 коп. 3% річних, 1 212 грн. 93 коп. збитків, завданих інфляцією, а також 2 270 грн. 00 коп. судового збору, інших судових витрат позивач понести не очікує.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №21/04 від 21.04.2021 щодо повного та своєчасного розрахунку за переданий товар.

Ухвалою суду від 10.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвалу суду від 10.12.2021 було надіслано сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач - ТзОВ Птахокомплекс Губин ухвалу суду отримав 15.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №948.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Як передбачено ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, відповідач не подав відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач відзиву на позов не подав справу на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

21.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"(Покупець, Відповідач) було укладено договір №21/04 поставки оптових партій товару.

Відповідно до. п.1.1. договору Постачальник зобов`язується поставивти та передати у власність Покупця пакувальні матеріали, а саме: плівка та / або пакети та/або інші пакувальні матеріали в асортименті.

Позивач на виконання умов Договору поставив, а Відповідачем отримано товар на загальну суму 151 899,62 грн., що підтверджується видатковими накладними: №94 від 22.04.2021 на суму 3 013,85 грн.; №109 від 27.04.2021 на суму 27 124,63 грн.; №6 від 41 189,26 грн., №21 від 04.08.2021 на суму 40 285,94 грн. та №68 від 10.09.2021 на суму 40 285,94 грн.

Поставка та прийняття товару Відповідачем додатково підтверджується товарно - транспортною накладною №860 від 04.08.2021 та товарно транспортною накладною №1050 від 10.09.2021 (а.с. 25,27).

Згідно з п. 6.1 Договору, оплата товару здійснюється Покупцем в строк - 14 календарних днів з дати виписки видаткової накладної та отримання товару.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт поставки і отримання товару відповідачем не заперечується.

З матеріалів справи додатково судом встановлено, що Відповідачем здійснено частково оплату за отриманий товар в сумі 28 520,00 грн. - 13.05.2021; 1 618,48 грн. - 31.05.2021 та 41 189,26 грн. - 21.07.2021, що підтверджується випискою з Банку (а.с.20-21)

Позивачем 19.10.2021 направлялася на адресу Відповідача претензія про оплату заборгованості за поставлений товар по видатковій накладній №21 від 04.08.2021 та видатковій накладній №68 від 10.09.2021.

Відповідно до поданої Позивачем виписки з Банку, 21.10.2021 Відповідачем здійснено сплату боргу на суму 10 000,00 грн., що враховано Позивачем відповідно до п.6.5 Договору згідно видаткової накладної №21 від 04.08.2021.

На день розгляду справи основна сума основного боргу становить 70 571,88 грн., не спростована Відповідачем, а тому підлягає до стягнення.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 525,89 грн. 3% річних за період з 19.08.2021 по 30.11.2021 та 1 212,93грн. втрат від інфляції за період з вересня 2021 по листопад 2021.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок нарахування 525,89 грн. 3% річних за період з 19.08.2021 по 30.11.2021 та 1 212,93грн. втрат від інфляції за період з вересня 2021 по листопад 2021 за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ", встановив, що заявлені суми є підставним та підлягають до стягнення.

Щодо стягнення 2 980,62 грн. пені суд зазначає наступне.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою встановлено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (постанова ВС у складі КГС від 10.09.2020№916/1777/19).

Відповідно до п.10.1 Договору у випадку прострочення в оплаті поставленого товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару, вказаної в товаросупровідному документі (видатковій накладній та товаро - транспортній накладній) за кожен день порушення строків оплати, але в будь - якому випадку не більше 30% вартості неоплаченого товару.

Згідно розрахунку позивача сума пені склала 2 980,62 грн. .

Дані розрахунки перевірено судом та перераховано пеню з врахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, початку строку для нарахування пені та строку нарахування пені, а саме згідно перерахунку суду сума пені складаєь2 980,62 грн., а тому є вірною і такою, що підлягає до стягнення з відповідача .

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2 270,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Губин (вул. Ковельська, 2, м. Луцьк, Волинська область, 43016, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" (29010, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 20 ) 75 291 грн. 32 коп. заборгованості, з них: 70 571 грн. 88 коп. основного боргу, 2 980 грн. 62 коп. пені, 525 грн. 89 коп. 3% річних, 1 212 грн. 93 коп. збитків, завданих інфляцією, а також 2 270 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя М. С. Шум