УХВАЛА

03 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 909/50/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Стратієнко Л. В., Студенця В. І.

за участю секретаря судового засідання Шпорт В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області

у складі судді Рочняк О. В.

від 12 травня 2021 року

та на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Галушко Н. А., Желіка М. Б., Орищин Г. В.

від 28 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ,

про визнання недійсними рішень зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформлених протоколами № 5/14 від 30 липня 2014 року та № 27 від 27 листопада 2015 року,

за участю:

від позивача: Хоптій М. В.

відповідача: не з`явилися

третьої особи-1: Мосійчук Я. І.

третьої особи-2: не з`явилися

третьої особи-3: не з`явилися

третьої особи-4: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформлених протоколами № 5/14 від 30 липня 2014 року та № 27 від 27 листопада 2015 року, (далі по тексту - спірні рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не повідомлявся про скликання зборів, на яких ці рішення були прийняті, з порядками денними цих зборів не ознайомлювався, участі у зборах не брав, протоколи зборів не підписував, оригінали протоколів зборів у Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" відсутні, що свідчить про порушення корпоративних прав позивача, який станом на дати прийняття спірних рішень був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД».

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» (далі по тексту - Товариство), затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 12/13 від 18 грудня 2013 року та зареєстрованого 08 травня 2014 року за № 4000285, (у редакції, чинній станом на дати прийняття загальними зборами учасників Товариства спірних рішень) учасниками Товариства були:

ОСОБА_7 з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 32,24%,

ОСОБА_3 з часткою з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 32,25%,

ОСОБА_1 з часткою з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 22,73%,

ОСОБА_4 з часткою з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 5,068%

ОСОБА_2 з часткою з часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 7,712 %.

Згідно з пунктами 6.1. - 6.3. статуту Товариства вищим органом Товариства є збори учасників, що складаються з учасників товариства або їх представників. Кожний учасник або його представник має кількість голосів, що пропорційна розміру його долі в статутному капіталі. Збори вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, які володіють більше як 60% голосів.

Збори учасників товариства скликаються не рідше двох разів на рік. В усіх інших випадках збори учасників Товариства скликаються відповідно до Закону України "Про господарські товариства".

За змістом пунктів 6.4., 6.6., 6.7. статуту Товариства виконавчим органом товариства є дирекція, яку очолює директор, який підзвітний зборам учасників і організовує виконання їх рішень.

30 липня 2014 року були проведені загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД», на яких загальні збори прийняли рішення, оформлені протоколом № 5/14 від 30 липня 2014 року, а саме:

- обрали головою зборів ОСОБА_1 , секретарем зборів ОСОБА_2 ;

- надали згоду Товариства передати в іпотеку Акціонерному товариству "Укрексімбанк" з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" за генеральною угодою майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД», а саме: 1) приміщення громадського харчування (ресторан "Цунамі", готель, літера А, загальною площею 1 096,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вулиця Веселова), буд. 29А ; 2) спортивно-оздоровчий комплекс (Льодова арена), літера А, загальною площею 2 335,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка (вул. Веселова), буд. 29 ;

- надали згоду Товариства на укладення з Акціонерним товариством "Укрексімбанк" іпотечного договору про передачу в іпотеку Акціонерному товариству "Укрексімбанк» майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД», визначеного за результатами розгляду другого питання порядку денного, на умовах визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк";

- надали повноваження на укладення та підписання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» з Акціонерним товариством "Укрексімбанк" іпотечного договору та будь-яких інших документів та угод, необхідних для отримання для виконання даного рішення на умовах визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк" та на свій власний розсуд директору Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» ОСОБА_7 .

Відповідно до зазначеного протоколу зборів у зборах взяли участь усі учасники Товариства, при цьому учасника Товариства ОСОБА_4 представляв ОСОБА_1 на підставі довіреності від 12 вересня 2012 року. У протоколі містяться підписи усіх присутніх на зборах учасників.

05 серпня 2014 року між Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» був укладений іпотечний договір № 5414Z9.

27 листопада 2015 року були проведені загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД», на яких загальні збори прийняли рішення, оформлені протоколом № 27 від 27 листопада 2015 року, а саме:

- обрали головою зборів ОСОБА_1 , секретарем зборів ОСОБА_2 ;

- надали згоду Товариства передати в заставу Акціонерному товариству "Укрексімбанк" з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" за генеральною кредитною угодою № 5414N1 від 05 серпня 2014 року майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД», а саме: земельну ділянку загальною площею 1,7445 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу (льодова арена), що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. О. Довженка, буд. 29, кадастровий номер :25:009:0035, та на внесення відповідних змін до іпотечного договору № 5414Z9 від 05 серпня 2014 року, укладеного між Акціонерним товариством "Укрексімбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", з метою оформлення даної земельної ділянки в іпотеку та на внесення змін у зв`язку із збільшенням ліміту генеральної кредитної угоди № 5414N1 від 05 серпня 2014 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" та Акціонерним товариством "Укрексімбанк", до еквіваленту 90 000 000 грн (з можливістю відхилення 5% у зв`язку із зміною курсів валют), та на внесення інших змін та укладення договору про внесення змін до іпотечного договору № 5414Z9 від 05 серпня 2014 року, на умовах визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк";

- надали згоду на внесення змін до умов генеральної кредитної угоди № 5414N1 від 05 серпня 2014 року, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" та Акціонерним товариством "Укрексімбанк", щодо збільшення ліміту Генеральної угоди до еквіваленту 90 000 000 грн (з можливістю відхилення 5% зв`язку із зміною курсів валют) та на внесення будь-яких інших змін та на укладення додаткової угоди до генеральної кредитної угоди № 5414N1 від 05 серпня 2014 року на умовах, визначених АТ «Укрексімбанк»;

- надали згоду на внесення змін до кредитного договору № 5414К12 від 05 серпня 2014 року, укладеного в межах ліміту генеральної кредитної угоди № 5414N1 від 05 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" та Акціонерним товариством "Укрексімбанк", а саме: на збільшення ліміту кредитної лінії до еквіваленту 65 000 000 грн (з можливістю відхилення 5% у зв`язку із зміною курсів валют); на внесення змін до графіку збільшення ліміту заборгованості, на підвищення комісії за управління кредитною лінією на 0,23 п.п. на період з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року та на внесення будь-яких інших змін, та укладення додаткової угоди до кредитного договору № 5414К12 від 05 серпня 2014 року, на умовах визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк";

- надали згоду на внесення змін до кредитного договору № 5414К13 від 05 серпня 2014 року, укладеного в межах ліміту генеральної кредитної угоди № 5414N1 від 05 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" та Акціонерним товариством "Укрексімбанк", а саме: на збільшення ліміту кредитної лінії до еквіваленту 25 000 000,00 грн з можливістю відхилення 5% у зв`язку із зміною курсів валют), на внесення відповідних змін до графіку збільшення ліміту заборгованості та на внесення будь-яких інших змін та укладення додаткової угоди до кредитного договору № 5414К13 від 05 серпня 2014 року на умовах, визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк";

- надали повноваження на укладення та підписання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» з Акціонерним товариством "Укрексімбанк" договору про внесення змін до іпотечного договору № 5414Z9 від 05 серпня 2014 року та будь-яких інших документів та угод, необхідних для отримання для виконання даного рішення, на умовах визначених Акціонерним товариством "Укрексімбанк" та визначити в цілому на власний розсуд всі істотні та інші умови даних договорів директору Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» ОСОБА_7 .

Відповідно до зазначеного протоколу зборів у зборах взяли участь усі учасники Товариства, учасника Товариства ОСОБА_4 на підставі довіреності від 12 вересня 2012 року представляв ОСОБА_1 . У протоколі містяться підписи усіх присутніх на зборах учасників.

30 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» та Акціонерним товариством "Укрексімбанк" були укладені договори про внесення змін до іпотечного договору № 5414Z9 від 05 серпня 2014 року.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформлених протоколами № 5/14 від 30 липня 2014 року та № 27 від 27 листопада 2015 року, посилаючись на те, що зазначені рішення загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД-БУД» не приймалися, позивач не повідомлявся про скликання зборів, з порядками денними цих зборів не ознайомлювався, участі у зборах не брав, протоколи зборів не підписував.

3. Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 12 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року, позов задовольнив частково: визнав недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформлене протоколом № 27 від 27 листопада 2015 року. У задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 5/14 від 30 липня 2014 року, відмовив.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач мав правові підстави для звернення до суду з позовом у цій справі, оскільки станом на дату проведення загальних зборів учасників Товариства, на яких були прийняті спірні рішення, був учасником Товариства; обрав належний та ефективний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

Задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 27 від 27 листопада 2015 року, суди виходили з того, що загальні збори учасників Товариства, на яких були прийняті ці рішення, були проведені з порушенням процедури їх скликання: в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача у встановленому законом порядку та у визначені строки про скликання цих зборів, зокрема про дату, час, місце їх проведення та порядок денний, факт участі позивача у цих зборах є недоведеним та наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, згідно з висновками проведених у справі судових експертиз підпис позивача на протоколі зборів № 27 від 27 листопада 2015 року виконаний не позивачем, а іншою особою. За висновком судів порушення процедури скликання та проведення зазначених зборів призвело до порушення корпоративних прав позивача, який був позбавлений можливості реалізувати своє право на управління справами Товариства шляхом участі у зборах, ознайомлення з документами, що виносилися на розгляд зборів, висловлення своєї думки щодо питань порядку денного.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 5/14 від 30 липня 2014 року, суди виходили з того, що хоча в матеріалах справи і відсутні докази, які б підтверджували обставини повідомлення позивача у встановлені законом порядку та строки про скликання загальних зборів учасників товариства, на яких були прийняті спірні рішення, а саме: про дату, час, місце їх проведення та порядок денний, проте матеріалами справи, зокрема висновками проведених у справі судових експертиз, підтверджується факт того, що позивач брав участь у зборах Товариства, що відбулися 30 липня 2014 року, приймав участь у голосуванні на цих зборах та у прийнятті рішень, підписував протокол цих зборів № 5/14 від 30 липня 2014 року.

4. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційних скарг.

У касаційній скарзі третя особа-1 - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року в частині задоволення позову про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 27 від 27 листопада 2015 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Як на підставу касаційного оскарження цих судових рішень Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" послалося на пункт 1 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначило про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права, не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, відповідно до яких у особи, яка подала позов про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та станом на дату прийняття спірних рішень була учасником господарського товариства, проте відчужила свої корпоративні права в такому товаристві і станом на дату подання позову не є учасником товариства, відсутнє право на подання такого позову.

Позивач - ОСОБА_1 також подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 5/14 від 30 липня 2014 року.

Як на підставу касаційного оскарження зазначених судових рішень позивач послався на пункти 1 та 4 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права, а саме: статтю 167 Господарського кодексу України, частину першу статті 10, частину першу статті 58 Закону України "Про господарські товариства", частину першу статті 73, частину першу статті 74, частину першу статті 86 Господарського процесуального кодексу України, не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування цих норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах:

- від 16 квітня 2019 року у справі № 915/508/18,

- від 04 грудня 2018 року у справі № 910/21845/16,

- від 20 червня 2018 року у справі № 910/3611/17

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 904/5857/17.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Третя особа-1 - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" у відзиві на касаційну скаргу позивача просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що висновки Верховного Суду, на які посилається позивач у касаційній скарзі, не є релевантними до правовідносин у цій справі, оскільки зроблені у справах з неподібними до цієї справі правовідносинами. Також Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" у відзиві на касаційну скаргу посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, на які посилався у своїй касаційній скарзі, та зазначив про те, що позивач, який станом на дату подання позову у цій справі втратив статус учасника товариства, не мав права на звернення з позовом у цій справі, оскільки відсутнє порушення його прав та інтересів.

Відзиви інших учасників справи щодо зазначених касаційних скарг до Верховного Суду у встановлені судом касаційної інстанції строки не надійшли.

6. Висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зроблені за результатом розгляду касаційних скарг.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, дослідивши наведені позивачем та третьою особою-1 у касаційних скаргах та у відзиві на касаційну скаргу доводи, перевіривши дотримання та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, дійшов висновку про необхідність передачі справи № 909/50/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з підстав, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 302 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Як вбачається предметом позову у цій справі є визнання недійсними:

- рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 5/14 від 30 липня 2014 року та

- рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформленого протоколом № 27 від 27 листопада 2015 року.

Як на підставу позову (підставу недійсності зазначених спірних рішень загальних зборів учасників Товариства) позивач послався на те, що він не повідомлявся про скликання зборів, на яких були прийняті зазначені спірні рішення, з порядками денними цих зборів не ознайомлювався, участі у зборах не брав, протоколи зборів не підписував, оригінали протоколів зборів у Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" відсутні.

Отже підстави позову зводяться до того, що була порушена процедура скликання та проведення зборів, на яких були прийняті спірні рішення; позивач був позбавлений можливості взяти участь у зборах; підпис позивача, наявний у протоколах, якими оформлені спірні рішення, є підробленим; протокол зборів, на яких були прийняті спірні рішення, у Товариства відсутній.

Також позивач послався на порушення його корпоративних прав, зокрема бути належним чином повідомленим про скликання зборів, ознайомленим з порядком денним зборів та брати участь у зборах.

Як встановили суди та це підтверджується матеріалами справи третя особа-1 - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк» в заперечення позовних вимог посилався на обставини того, що позивач - ОСОБА_1 станом на дату подання позовної заяви у цій справі про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" не був учасником цього Товариства, з огляду на що відсутні порушення його прав та інтересів, позов є необґрунтованим та безпідставним.

При розгляді позовних вимог у цій справі суди попередніх інстанцій критично оцінили зазначені доводи третьої особи-1, не взяли їх до уваги та зазначили про те, що позивач на момент проведення загальних зборів учасників Товариства, на яких були прийняті спірні рішення, був учасником Товариства з часткою у статному капіталі Товариства у розмірі 22,73% та мав право звертатися до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання таких рішень зборів учасників недійсними.

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» у своїй касаційній скарзі також послався на те, що позивач станом на дату звернення до суду з позовом у цій справі не був учасником товариства, не мав права на звернення з позовом у цій справі та не довів наявності порушених його корпоративних прав. В обґрунтування своїх доводів скаржник послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, відповідно до яких у особи, яка подала позов про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та станом на дату прийняття спірних рішень була учасником господарського товариства, проте відчужила свої корпоративні права в такому товаристві і станом на дату подання позову не є учасником товариства, відсутнє право на подання такого позову.

Отже спірним питаннями у цій справі є питання наявності у позивача права на звернення з позовом у цій справі та питання наявності у позивача порушених прав та / або інтересів, що підлягають захисту.

Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 7.2. постанові від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, від яких колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає необхідним відступити.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення у цій справі на предмет правильності їх висновку про наявність у позивача права на звернення з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду встановив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, зокрема у пункті 7.2. постанови, сформувала такі висновки:

- позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів може бути спрямована на настання різних правових наслідків залежно від підстав, з яких таке рішення оспорюється (підпункт 7.2.4. пункту 7.2. постанови Великої Палати Верховного Суду);

- учасник товариства може звернутися з такою позовною вимогою (про визнання недійсним рішення загальних зборів), посилаючись на порушення порядку скликання загальних зборів чи порядку ухвалення рішення загальних зборів, наприклад на неповідомлення чи невчасне повідомлення позивача про їх проведення, на прийняття загальними зборами рішення з питання, не передбаченого порядком денним, тощо. У подібних випадках може бути порушене корпоративне право учасника брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому законом та статутом товариства. Внаслідок такого порушення воля або волевиявлення товариства в особі його вищого органу могли бути спотворені через спотворення волі або волевиявлення учасника - особи, яка входить до складу такого органу, адже учасники, діючи разом як вищий орган товариства, формують волю і волевиявлення товариства. У цьому разі позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства спрямована на позбавлення спірного рішення загальних зборів юридичної сили (його анулювання зі зворотною силою в часі) внаслідок набрання законної сили судовим рішенням про задоволення такої позовної вимоги (підпункт 7.2.5. пункту 7.2. постанови Великої Палати Верховного Суду);

- рішення загальних зборів учасників товариства, яке за своїм змістом не відповідає закону, не створює правових наслідків, оскільки застосування імперативної норми закону не може залежати від волі приватних осіб. Такі ж наслідки настають, якщо рішення загальних зборів учасників товариства за своїм змістом не відповідає правомірним нормам статуту, оскільки останній є локальним нормативним актом юридичної особи. Не може створювати правових наслідків і рішення загальних зборів учасників товариства, які насправді не було проведено, хоча на підтвердження такого рішення складений протокол (помилковий, підроблений тощо). У подібних випадках позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства спрямована не на позбавлення спірного рішення загальних зборів юридичної сили, яке не створює правових наслідків незалежно від прийняття судом відповідного рішення, а на захист інтересу щодо правової визначеності. Судове рішення про задоволення відповідного позову не приводить до анулювання рішення загальних зборів учасників товариства, але знімає сумніви з цього приводу (підпункт 7.2.6. пункту 7.2. постанови Великої Палати Верховного Суду);

- якщо позивач посилається на те, що загальні збори товариства насправді не відбулися, а протокол зборів виготовлено значно пізніше, за таких умов позовна вимога спрямована не на позбавлення спірного рішення загальних зборів юридичної сили (оскільки, на думку позивача, таке рішення не було прийняте взагалі), а на захист інтересу в досягненні правової визначеності щодо рішень, які приймалися або не приймалися органом юридичної особи. Водночас такий інтерес можуть мати лише актуальні учасники товариства, зокрема особа, яка стала учасником товариства замість позивача, який відчужив свою частку в статутному капіталі товариства та передав її до моменту звернення до суду з позовом, але не сам позивач (підпункт 7.2.7. пункту 7.2. постанови Великої Палати Верховного Суду);

- якщо позивач відчужив свою частку в статутному капіталі та передав її до моменту звернення до суду з позовом (про визнання недійсним рішення загальних зборів, які насправді не відбулися, а протокол зборів виготовлений значно пізніше у часі (підроблений, помилковий), у такому випадку позивач не довів порушення своїх корпоративних прав або інтересів на час звернення з позовом до суду, у зв`язку із чим у позові слід відмовити (підпункт 7.2.8. пункту 7.2. постанови Великої Палати Верховного Суду).

Щодо подібності правовідносин у справах № 906/1336/19 та № 909/50/18.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає правовідносини у зазначених справах подібними за усіма критеріями (суб`єктним, об`єктним та змістовним), оскільки:

- в обох справах предметом спору є рішення загальних зборів учасників господарського товариства;

- в обох справах позивачем є особа, яка станом на дату прийняття загальними зборами учасників господарського товариства оскаржуваних рішень була учасником такого товариства;

- в обох справах порушувалося питання наявності у позивача права на звернення з позовом у цій справі у зв`язку з втратою статусу учасника станом на дату подання позову;

- підстави позову є схожими, хоча і мають деякі відмінності: у справі № 906/1336/19 позивач посилався на те, що загальні збори учасників господарського товариства, на яких були прийняті спірні рішення, не проводилися, протокол був виготовлений значно пізніше у часі, тобто був підроблений. У справі № 909/50/18 позивач також ставить під сумнів фактичне проведення зборів, на яких були прийняті спірні рішення, та посилається на підроблення його підписів на протоколах, що фактично є посиланням на підробку протоколів.

На відміну від підстав позову, визначених позивачем у справі № 906/1336/19, позивач у справі № 909/50/18 в обґрунтування недійсності спірних рішень загальних зборів додатково посилається на порушення порядку скликання зборів (неповідомлення про скликання зборів, неознайомлення з порядком денним зборів).

Однак зазначена відмінність у підставах позову у цих справах не свідчить про неподібність правовідносин у цих справах, оскільки як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, в якій визначила нові критерії подібності правовідносин, при оцінюванні правовідносин на предмет їх подібності суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає правовідносини у справах № 906/1336/19 та № 909/50/18 подібними.

Обґрунтування наявності виключної правової проблеми та необхідності уточнення висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 7.2. постанови від 08 червня 2021 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

При цьому правова проблема має бути наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які вже існують; відсутня стала судова практика у відповідних питаннях; поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; а вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Відповідно, можна дійти висновку про виключність цієї правової проблеми.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пунктах 7.2.4. - 7.2.8. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, вбачається, що Велика Палата Верховного Суду розрізняє позовну вимогу про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства за підставами, з яких таке рішення оспорюється, а саме:

1) якщо рішення загальних зборів учасників господарського товариства оскаржується з підстав порушення порядку скликання загальних зборів чи порядку ухвалення рішення загальних зборів (неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення позивача про їх проведення, прийняття загальними зборами рішення з питання, не передбаченого порядком денним, тощо) (далі по тексту - перша підстава);

2) якщо рішення загальних зборів учасників господарського товариства оскаржується з підстав невідповідність рішення загальних зборів вимогам закону, статуту господарського товариства, фактичне непроведення зборів (збори, що насправді не відбулися), складення підробленого, помилкового протоколу (далі по тексту - друга підстава).

Висновки Великої Палати Верховного Суду зводяться до того, що у разі, якщо до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства звернулася особа, яка станом на дату прийняття спірних рішень була учасником такого товариства, однак станом на дату подання позову вже не є учасником товариства, та посилається як на підставу недійсності спірних рішень на другу підставу: невідповідність рішення загальних зборів вимогам закону, статуту господарського товариства, фактичне непроведення зборів (збори, що насправді не відбулися), складення підробленого, помилкового протоколу), то у такому випадку оспорювані нею рішення не порушують її корпоративні права та інтереси.

Отже висновки Великої Палати Верховного Суду у зазначеній постанові стосуються саме другої підстави. Фактично ці висновки зводяться до того, що у особи (позивача), яка відчужила свою частку в статутному капіталі товариства та передала її іншій особі до моменту звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів саме з такої зазначеної підстави, відсутня можливість на звернення з таким позовом.

Разом з цим колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає про те, що однозначного висновку про те, чи може особа, яка відчужила свою частку в статутному капіталі товариства та передала її іншій особі до моменту звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів, звернутися з таким позовом до суду у разі, якщо рішення загальних зборів оскаржується нею з першої підстави (порушення порядку скликання загальних зборів чи порядку ухвалення рішення загальних зборів) постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19 не містить. У пункті 7.2.5. цієї постанови лише зазначено про можливість учасника звернутися до суду з такою позовною вимогою та з таких підстав. Однак при цьому не конкретизовано, який саме учасник може звернутися до суду з таким позовом і з такої (першої) підстави: актуальний учасник та / чи можливо той, що був учасником товариства станом на дату прийняття спірних рішень, однак у подальшому вийшов зі складу учасників товариства.

У зв`язку з цим колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає про те, що, як правило судова практика свідчить про те, що підстави позову у такій категорії спорів (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства, зокрема і за позовом осіб, які станом на дату прийняття спірних рішень були учасників такого товариства) є змішаними, що має місце у більшості справ, зокрема і в цій справі № 909/50/18. Позивачі в залежності від конкретних обставин посилаються одночасно і на порушення порядку скликання та проведення зборів, і на фактичне їх непроведення, і на підробку протоколу та на інші підстави.

Однак з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, не вбачається, чи може особа, яка відчужила свою частку в статутному капіталі товариства та передала її іншій особі до моменту звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів, звернутися до суду з таким позовом у разі, якщо в обґрунтування підстав недійсності рішень загальних зборів вона посилається на обидві підстави.

Крім того колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що у будь-якому випадку у разі посилання позивача на непроведення загальних зборів, підробку протоколу ці посилання як наслідок передбачають під собою і те, що позивач не був належним чином повідомлений про скликання зборів, про дату, час та місце їх проведення, не був ознайомлений з порядком денним зборів. Тобто така визначена позивачем підстава недійсності рішень загальних зборів як непроведення загальних зборів, підробка протоколу зборів логічно охоплює собою (передбачає) також і іншу підставу: порушення порядку скликання зборів.

На думку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наведені вище обставини, а саме: неоднозначність висновків Великої Палати Верховного Суду, існування у зазначеній категорії справ змішаних підстав недійсності рішень загальних зборів та взаємопов`язаність цих двох підстав свідчать про існування у невизначеній кількості справ цієї категорії, які вже існують, виключної правової проблеми, що потребує вирішення шляхом роз`яснення та уточнення висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19.

Неоднозначність висновків Великої Палати Верховного Суду спричиняє їх помилкове розуміння як судами, так і учасниками цієї категорії справ, що може призвести до подання численних безпідставних позовів (наприклад позовів нових (актуальних) учасників товариства щодо оскарження невигідних їм рішень загальних зборів, прийнятих до того, як вони стали учасниками товариства), до зловживання (маніпулювання) позивачами підставами недійсності рішень загальних зборів, до оскарження одного і того ж рішення обома особами: і попереднім, і новим (актуальним) учасником господарського товариства але з різних підстав, що спричинить порушення провадження у кількох справах щодо одного і того ж спірного рішення. Така неоднозначність висновків Великої Палати Верховного Суду створює передумови для формування судами усіх рівнів різних суперечливих правових позицій у справах цієї категорії, які у кожному конкретному випадку будуть потребувати нових висновків, що є проявом нераціональності та неефективності судової роботи та спричинить необґрунтоване (зайве) навантаження на судову систему загалом, та на Верховний Суд зокрема.

Вирішення такої правової проблеми необхідне для дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між інтересами сторін у справі, а також для забезпечення задекларованого у частині першій статті 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства щодо справедливого вирішення судом спору та гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на викладене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що для правильного розуміння висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, потребують вирішення, роз`яснення та уточнення такі питання: чи може оскаржити до суду рішення загальних зборів учасників господарського товариства особа, яка станом на дату прийняття такого рішення була учасником товариства, проте станом на дату подання такого позову не є учасником товариства, у разі, якщо в обґрунтування підстав недійсності спірних рішень у позовній заяві вона посилається на порушення порядку скликання та проведення зборів (неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення про їх проведення, прийняття загальними зборами рішення з питання, не передбаченого порядком денним, тощо) або оскаржує рішення загальних зборів з обох підстав (і порушення порядку скликання та проведення зборів, і фактичне непроведення зборів, підроблення протоколу, невідповідність рішення закону, статуту)? Чи порушуються у такому випадку її корпоративні права та інтереси та якщо порушуються, то які?

Обґрунтування необхідності відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 7.2.6. - 7.2.8. пункту 7.2. постанови від 08 червня 2021 року.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не погоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у підпунктах 7.2.6. - 7.2.8. пункту 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, та вважає за необхідне відступити від цих висновків, з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

У частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено осіб, які мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До таких осіб зазначена норма відносить юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

У статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, до яких законодавець відніс також і справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів віднесено розгляд справ у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Аналіз частини другої статті 4 та пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності свідчить про те, що чинне процесуальне законодавство передбачає можливість для учасника юридичної особи, який вибув, бути учасником корпоративного спору. При цьому положення пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України не конкретизують статусу, в якому такий учасник може виступати у справі: позивачем, відповідачем, третьою особою. Наведене свідчить про те, що учасник юридичної особи, який вибув, може бути, зокрема і позивачем у корпоративному спорі.

Крім того передбачена законом можливість учасника юридичної особи, який вибув, бути учасником корпоративного спору не залежить від жодних умов, зокрема не залежить від підстав позову.

Однак висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 7.2.6. - 7.2.8. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, щодо відсутності в учасника юридичної особи, який вибув, можливості звернутися до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства, зроблені без урахування положень частини другої статті 4 та пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, не містять аналізу зазначених норм.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що такі висновки фактично зводяться до позбавлення учасника юридичної особи, який вибув, у доступі до правосуддя, порушують гарантоване Конституцією України та зокрема статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право такої особи на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того аналіз судової практики свідчить про те, що при вирішенні корпоративних спорів Верховний Суд виходив з того, що учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору про визнання недійсними рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Застосування цього підходу у судовій практиці є сталим та підтверджується відповідною практикою Верховного Суду, зокрема постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 456/2-6/11, у постанові Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 у справі № 667/3881/15ц, у постановах Касаційного господарського суду від 15 січня 2020 року у справі № 913/285/19, від 28 березня 2018 року у справі № 908/2027/16 та інших, про що обґрунтовано зазначив суддя Ткач І. В. в окремій думці у справі № 906/1336/19.

Однак Велика Палата Верховного Суду, сформувавши висновки, викладені у пункті 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19 фактично змінила зазначену вище сталу судову позицію без зазначення про відступ від такої позиції. Наведене також створює передумови для того, що у справах з подібними правовідносинами судами у подальшому будуть формуватися різні суперечливі правові позиції.

Крім того у підпункті 7.2.6. пункту 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення загальних зборів учасників товариства, яке за своїм змістом не відповідає закону, статуту товариства, прийняте на зборах, які фактично не проводилися та оформлені підробленим протоколом, не створює правових наслідків.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає цей висновок суперечливим, оскільки, як правило прийняті рішення загальних зборів учасників господарського товариства, зокрема і ті, що оформлені підробленим чи помилковими протоколом, тягнуть за собою певні наслідки, визначені змістом самого рішення, які в кожному конкретному випадку є різним. Прийняття рішення, яке не породжує жодних наслідків, не відповідає меті та сенсу прийняття такого рішення. Метою подання таких позовів (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства) є усунення наслідків, спричинених цими прийнятими рішеннями. Ці позови фактично направлені на відновлення становища, яке існувало до прийняття оспорюваних рішень, якими були порушені права позивача, що є ефективним та належним способом захисту, який узгоджується зі способами захисту порушеного права, визначеними у статті 16 Цивільного кодексу України.

Суперечливою також є і позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у пункті 7.2.7. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, щодо можливості лише нового учасника товариства захищати свій «інтерес у правовій визначеності».

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає цей висновок необґрунтованим, оскільки Велика Палата Верховного Суду не конкретизувала, чому такий інтерес відсутній у попереднього учасника товариства та чому він не може його захищати.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що у першу чергу саме попередній учасник товариства, який станом на дату прийняття спірних рішень загальних зборів був учасником товариства, має інтерес у досягненні правової визначеності щодо факту прийняття того чи іншого рішення, оскільки такі прийняті рішення в залежності від кожних конкретних обставин можуть впливати (порушувати) як корпоративні, так і майнові права такого (попереднього) учасника, а така позовна вимога направлена на відновлення становища, яке існувало до прийняття оспорюваних рішень, про що зазначалося вище по тексту цієї ухвали.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначивши про захист «інтересу у правовій визначеності», залишила поза увагою те, що положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України визначають об`єктом захисту не лише цивільний інтерес, а і порушене, невизнане або оспорюване право. У своїх висновках Велика Палата Верховного Суду не врахувала те, що метою подання позову про визнання недійсним рішення загальних зборів, особою, яка була учасником господарського товариства станом на дату прийняття оспорюваних рішень, може бути не лише захист інтересу у правовій визначеності, а також може бути (та є у більшості справ) порушене корпоративне та / або майнове право. Проте такому об`єкту захисту як порушене право позивача (особи, яка була учасником господарського товариства станом на дату прийняття оспорюваних рішень) не була надана оцінка. Велика Палата Верховного Суду не конкретизувала, чому така позовна вимога з такими підставами позову (непроведення зборів, підробка протоколу зборів) не може бути направлена на захист саме прав позивача - особи, яка станом на дату прийняття спірних рішень була учасником господарського товариства.

Крім того, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що саме попередній учасник товариства, який станом на дату прийняття спірних рішень загальних зборів був учасником товариства, може бути позивачем у таких спорах, оскільки саме він є обізнаним з обставинами прийняття / неприйняття загальними зборами спірного рішення, має та може доводити ці обставини. Новий учасник товариства (який не був учасником товариства станом на дату проведення зборів) в силу того, що він набув корпоративні права значно пізніше (після прийняття спірних рішень), не володіє інформацією щодо скликання та проведення зборів, які відбулися до моменту його вступу до складу учасників товариства, може ставити під сумнів усі рішення загальних зборів, прийняті до набуття ним статусу учасника товариства.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також не погоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеною у підпункті 7.2.9. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, про відсутність потреби у дослідженні судами фактичних обставин, зокрема щодо фактичного проведення зборів учасників, підробки протоколу зборів, яким оформлені спірні рішення, відповідності змісту спірного рішенням закону, статуту тощо, оскільки лише за результатом дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, доводів та заперечень сторін можна з достовірністю встановити ці обставини. Без вчинення цих дій неможливо дійти однозначного висновку, зокрема про те, що збори не відбулися, а протокол зборів є підробленим, посилання позивача на ці обставини без їх встановлення судом є лише припущеннями позивача.

Наведене є підставою для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у підпунктах 7.2.6. - 7.2.8. пункту 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19.

Згідно з частиною четвертою статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Відповідно до частини четвертої статті 303 Господарського процесуального кодексу України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність передачі справи № 909/50/18 разом із касаційними скаргами Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин четвертої та п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України з огляду на необхідність відступу від висновків, викладених у підпунктах 7.2.6. - 7.2.8. пункту 7.2. постанови від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19, та наявність виключної правової проблеми у справах з подібними правовідносинами для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати справу № 909/50/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 , про визнання недійсними рішень зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", оформлених протоколами № 5/14 від 30 липня 2014 року та № 27 від 27 листопада 2015 року, з касаційними скаргами Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Надіслати копію ухвали особам, які беруть участь у справі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець