ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 927/893/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021р.

у складі колегії суддів: О. М. Гаврилюк - головуючий, Б. О. Ткаченко, В. В. Сулім

за позовом ОСОБА_2

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агродім"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1

про визнання недійсним рішення Наглядової ради ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім"

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, що передували прийняттю ухвали та постанови судів попередніх інстанцій

ОСОБА_2 звернулася до господарського суду з позовом до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" про визнання недійсним рішення наглядової ради відповідача, оформленого протоколом №16 від 18.05.2021.

Позов обґрунтований тим, що рішення наглядової ради ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", оформлене протоколом №16, прийняте з порушенням права позивача на управління товариством, а тому підлягає визнанню недійсним.

02.11.2021 до господарського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до відповідача - ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", про визнання недійсним рішення наглядової ради ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", оформленого протоколом №16 від 18.05.2021.

Даний позов обґрунтований тим, що оскаржуване рішення наглядової ради товариства суперечить предмету діяльності товариства, а отже суперечить п. 4.2 статуту; унеможливлює досягнення мети діяльності товариства у вигляді одержання прибутку, а отже суперечить п. 4.1 статуту; прийнято нелегітимною наглядовою радою, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не мали права приймати участі у засіданні наглядової ради Товариства, не мали права приймати рішення від імені наглядової ради товариства, та підписувати його від імені наглядової ради товариства; оскаржуване рішення стосується визначення основних напрямів діяльності товариства та належить до виключної компетенції загальних зборів і, відповідно, прийнято з порушенням порядку його скликання; оскаржуване рішення наглядової ради порушує право ОСОБА_1 брати участь в управлінні товариством, порушує право на отримання прибутку товариства, на відчуження належної їй частки у зв`язку із знеціненням такої частки та порушує право отримати частину майна або її вартість у разі ліквідації товариства у зв`язку із виведенням з товариства найціннішого активу та у зв`язку із цим різким зменшенням вартості решти активів товариства.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 04.11.2021 прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , для спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" про визнання недійсним рішення наглядової ради ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", оформленого протоколом №16 від 18.05.2021, в одне провадження з первісним позовом у справі №927/893/21.

03.11.2021 до господарського суду надійшла заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про забезпечення позову, у якій остання просить суд:

1) заборонити ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за укладеними з фізичними особами договорами оренди землі, зокрема:

- скликати, проводити загальні збори учасників з метою надання згоди на вчинення правочинів щодо припинення або зміни умов користування товариством орендованими земельними ділянками, погодження правочинів про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок;

- скликати, проводити засідання наглядової ради товариства з метою надання згоди на вчинення правочинів щодо припинення або зміни умов користування товариством орендованими земельними ділянками, погодження правочинів про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок;

- приймати рішення про надання згоди на вчинення правочинів щодо припинення або зміни умов користування товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення, погодження правочинів про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення;

- надавати, надсилати фізичним особам-орендодавцям земельних ділянок сільськогосподарського призначення пропозиції з дострокового розірвання договорів оренди землі;

- звертатись до державних реєстраторів з метою реєстрації припинення права оренди ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" за укладеними з фізичними особами договорами оренди землі.

2) заборонити ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", його загальним зборам учасників, наглядовій раді, директору, особам, уповноваженим за довіреністю вчиняти будь-які правочини з передачі третім особам за договорами оренди, суборенди, емфітевзису власних та орендованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а також правочинів з відчуження, відступлення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема, вчиняти будь-які правочини, спрямовані на дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або припинення належних товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" прав за договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім";

3) заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Закону України №1952-ІV від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або вносити зміни в будь-який інший спосіб у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (або проводити зміни в будь-який інший спосіб) щодо припинення прав оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за укладеними з фізичними особами (орендодавцями) договорами оренди землі, зокрема, із переліченими в заяві кадастровими номерами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що за результатами засідання наглядової ради ТОВ «СП «Агродім» 18.05.2021 прийнято рішення про надання згоди товариству (відповідачу у справі) на розірвання товариством усіх (без виключення) чинних договорів оренди земельних ділянок, укладених товариством як з фізичними особами - власниками таких земельних ділянок, так і органами державної влади та місцевого самоврядування, шляхом укладення угод (додаткових угод) про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок.

За твердженням ОСОБА_1 , оскаржуване рішення наглядової ради виконується товариством, зокрема, з травня 2021 року відповідач в особі керівника ОСОБА_5 пропонує фізичним особам-орендодавцям земельних ділянок сільськогосподарського призначення підписувати одночасно угоди для переоформлення права оренди земельних ділянок з товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім.". ОСОБА_1 стверджує, що на TOB "СП "Агродім." станом на 05.10.2021 переоформлено право оренди 1053 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 2 885,9864 га, що складає майже 20% земельного банку відповідача.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказувала, що невжиття негайно заходів із забезпечення її позову істотно утруднить або може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки ефективний захист прав третьої особи буде неможливим, якщо негайно не зупинити вчинення дій з масового дострокового припинення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Повне виконання оскаржуваного рішення унеможливить здійснення діяльності товариства. На думку ОСОБА_1 , без негайного застосування заходів забезпечення позову до моменту прийняття рішення по цій справі і до набуття ним чинності у випадку, якщо за рішенням про задоволення позову в цій справі оскаржуване рішення буде визнано недійсним, воно фактично вже буде реалізованим, і відновлення попереднього стану товариства буде неможливим без численних нових судових процесів.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.11.2021 у справі №927/893/21 заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 від 01.11.2021 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", його загальним зборам учасників, наглядовій раді, директору, особам, уповноваженим за довіреністю вчиняти будь-які правочини з відчуження, відступлення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім", вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за укладеними з фізичними особами договорами оренди землі (відчуження, відступлення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування ТОВ "Сільськогосподарське підприємство «Агродім»).

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Закону України № 1952-ІV від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або вносити зміни в будь-який інший спосіб у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (або проводити зміни в будь-який інший спосіб) щодо припинення прав оренди ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за укладеними з фізичними особами (орендодавцями) договорами оренди землі, зокрема, з кадастровими номерами, згідно переліку в резолютивній частині ухвали.

У решті вимог заяви від 01.11.2021 третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що доводи позивача, викладені у заяві, містять підтверджені документально підстави для забезпечення позову, а саме є доведеними фактичні обставини, які свідчать про вчинення ТОВ "СП «Агродім» конкретних дій, спрямованих на позбавлення товариства його активів, в даному випадку майнових прав, на які претендує позивач як володілець частки у статутному капіталі та пропорційної кількості активів товариства.

Суд також дійшов висновку про те, що невжиття негайно заходів із забезпечення позову істотно утруднить або може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки ефективний захист прав третьої особи (як позивача за окремим позовом в межах даного судового провадження) буде неможливим, якщо негайно не зупинити вчинення дій з масового дострокового припинення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Повне виконання оскаржуваного рішення унеможливить здійснення діяльності Товариства відповідно до закріплених у його статуті цілей, а також унеможливить виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позову.

Частину вимог заяви про забезпечення вимог місцевим господарським судом відхилено, оскільки такі заборони є втручанням у господарську діяльність ТОВ "СП "Агродім".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі №927/893/21 ухвалу господарського суду Чернігівської області від 05.11.2021 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обмеження майнових прав товариства у вигляді заборони розпоряджатися правами оренди та земельними ділянками є по суті обмеженням прав її учасників, в тому числі, ОСОБА_6 та ТОВ "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів ПЗНВІФ "Девелопмент Агро", адже розмір їх часток у статутному капіталі Товариства становить 63,1 відсотків та 24,9 відсотків, відповідно, що свідчить про порушення судом першої інстанції ч. 10 ст. 137 ГПК України.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що встановлення в оскаржуваній ухвалі від 05.11.2021 заборони на вчинення правочинів щодо припинення користування товариством орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення, а також на вчинення будь-яких дій, спрямованих на припинення права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування товариства, а також заборона вчинення відповідних реєстраційних дій уповноваженими на те державними реєстраційними органами, створюватиме перешкоди громадянам - власникам земельних ділянок в реалізації гарантованого їм законом права на відчуження земельних ділянок, тобто, непропорційне втручання у право власності, як основоположне право людини. Отже, на думку апеляційного суду, вжиття судом першої інстанції вказаних заходів порушує права осіб, які не є учасниками судового процесу у даній справі - зокрема, права власників земельних ділянок.

Апеляційний господарський суд зазначив, що місцевим господарським судом незаконно встановлено заборону відчужувати всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення без визначення їх конкретного переліку в ухвалі про забезпечення.

Враховуючи, що предметом спору у справі № 927/893/21 є визнання недійсним рішення наглядової ради товариства, апеляційний суд дійшов висновку, що вжиті заходи забезпечення позову не пов`язані з предметом спору, такий спосіб забезпечення позову не перебуває у безпосередньому зв`язку зі спором, що розглядається, та призводить до невиправданого обмеження прав товариства, учасників товариства, які не є відповідачами, та власників земельних ділянок.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу господарського суду першої інстанції залишити в силі. Зокрема, скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції порушено ст. ст. 7, 13, 14 ГПК України, оскільки скаржника, на її думку, було позбавлено можливості надати заперечення на додаткові пояснення апелянта та взяти участь в судовому засіданні через неправдиву інформацію щодо того, що засідання не відбудеться у зв`язку з задоволенням відводу.

Також скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції ч. 5 ст. 236, ч. 1 ст. 281 та пп. "в" п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України, оскільки в постанові не міститься мотивів прийняття певних аргументів апеляційної скарги, не міститься оцінки й мотивів неприйняття аргументів, викладених у відзиві третьої особи. Зокрема залишено без оцінки апеляційним судом аргументи третьої особи про те, що інші учасники товариства мають на меті саме переведення орендованих товариством земельних ділянок на інше товариство.

Вказуючи на порушення апеляційним господарським судом ст. 136 та ст. 137 ГПК України, скаржник зазначає, що без застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою місцевого господарського суду, до моменту прийняття рішення по цій справі товариство взагалі не матиме земельних активів. І якщо за рішенням суду про задоволення позову у цій справі оскаржуване рішення наглядової ради товариства буде визнано недійсним, воно фактично вже буде реалізованим і відновлення попереднього стану товариства буде неможливим без численних судових процесів.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивач вказує, що вважає її необґрунтованою та безпідставною, а оскаржувану постанову апеляційного суду такою, що прийнята у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права. Позивач, зокрема, зазначає, що скаржником не надано ніяких доказів того, що помічники суддів апеляційного суду в телефонній розмові повідомили скаржника про те, що судове засідання 16.12.2021 не відбудеться. Позивач вказує, що копію додаткових пояснень позивач надіслав третій особі ОСОБА_1 ще 03.12.2021, отже скаржник мав можливість надати суду свої контраргументи на додаткові пояснення позивача до 16.12.2021. Позивач стверджує, що скаржник не є основним власником товариства, а є лише власником частки у статутному капіталі в розмірі 12 відсотків, тоді як два інші учасники володіють 88 відсотками статутного капіталу. Отже, на думку позивача, обмеження судом першої інстанції майнових прав товариства в інтересах скаржника є порушенням прав інших учасників ТОВ «СП «Агродім», які сукупно володіють 88 відсотками товариства. Позивач також відзначає, що заборона власникам земельних ділянок розривати договори оренди їх майна прямо суперечить суті орендних правовідносин, порушує право особи вільно обирати контрагента та вільно здійснювати волевиявлення щодо розпорядження своєю власністю.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Верховний Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Верховний Суд констатує, що скаржником не доведено обґрунтованості його стверджень про порушення апеляційним судом положень ст.ст. 7,13,14 ГПК України. З матеріалів справи не вбачається, що помічники суддів апеляційного суду в телефонній розмові повідомили скаржника про те, що судове засідання 16.12.2021 не відбудеться. Слід також зауважити, що позивач за первісним позовом у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що копію своїх додаткових пояснень (від 02.12.2021) він надіслав третій особі ОСОБА_1 03.12.2021 та навів номер поштового відправлення Укрпошти 433). Дані з офіційного Інтернет-сайту Укрпошти свідчать про те, що вказане поштове відправлення надійшло у точку видачі 04.12.2021 та було вручене представнику адресата 13.12.2021. За таких обставин, Верховний Суд погоджується зі ствердженням позивача за первісним позовом, про те, що скаржник мав можливість надати апеляційному суду свої контраргументи на додаткові пояснення позивача до 16.12.2021. За таких обставин, викладені в касаційній скарзі ствердження ОСОБА_1 щодо порушення з боку апеляційного суду принципів рівності, змагальності сторін та ст.ст. 7, 13, 14 ГПК України не є аргументованими.

Верховний Суд зазначає, що скаржником не доведено обґрунтованості його стверджень про порушення апеляційним судом положень ст.ст. 236, 281 та 282 ГПК України. Оскаржувану постанову апеляційного суду не можна вважати такою яка, прийнята без надання оцінки всім аргументам учасників справи. В даній постанові вмотивовано питання факту та права, містяться відповіді на головні аргументи учасників справи, зазначені доводи і мотиви, на підставі яких обґрунтовано позицію суду тощо.

Верховний Суд констатує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими. В судовому рішенні має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному ствердженню та детальну відповідь на нього. Мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Верховний Суд зазначає, що судом апеляційної інстанції на підставі дослідження матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 володіє 12 відсотками статутного капіталу ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агродім». З матеріалів справи, досліджених апеляційним судом, також вбачається, що іншими учасниками ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» є:

1) товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів ПЗНВІФ "Девелопмент Агро" - яке володіє 24,9 відсотками статутного капіталу товариства;

2) ОСОБА_6 , яка володіє 63,1 відсотками статутного капіталу товариства.

Верховний Суд погоджується зі ствердженням суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_6 та ТОВ "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії" не є учасниками справи № 927/893/21. При цьому, заходи забезпечення позову, які вжиті судом першої інстанції в ухвалі від 05.11.2021, прямо впливають на права та інтереси даних осіб, які сукупно володіють 88 відсотками статутного капіталу ТОВ «СП «Агродім».

Верховний Суд відзначає, що суд апеляційної інстанції повно, всебічно та об`єктивно оцінив обставини справи, зазначивши в оскаржуваній постанові про те, що обмеження майнових прав ТОВ «СП «Агродім» у вигляді заборони розпоряджатися правами оренди та земельними ділянками (здійснене судом на вимогу учасника з часткою у статутному капіталі у 12 відсотків) є, по суті, обмеженням прав учасників товариства, сукупний розмір часток яких складає 88 відсотків статутного капіталу, що свідчить про порушення судом першої інстанції положень ч. 10 ст. 137 ГПК України, де зазначено, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

Верховний Суд також погоджується з позицією апеляційного суду про те, що встановлення місцевим судом заборони на вчинення правочинів щодо припинення користування ТОВ «СП «Агродім» орендованими земельними ділянками, а також на вчинення будь-яких дій, спрямованих на припинення права оренди земельних ділянок та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування товариства, а також заборона вчинення відповідних реєстраційних дій уповноваженими на те державними реєстраційними органами, створює необґрунтовані та непропорційні перешкоди власникам земельних ділянок (які в орендних правовідносинах з ТОВ «СП «Агродім» є орендодавцями).

Верховний Суд констатує, що вищевказана заборона, викладена в ухвалі місцевого суду від 05.11.2021, необґрунтовано перешкоджає власникам земельних ділянок - орендодавцям ТОВ «СП «Агродім», які не є учасниками справи № 927/893/21 достроково розривати (за наявності підстав) договори оренди з ТОВ «СП «Агродім», вільно обирати контрагента в договірних правовідносинах та вільно здійснювати волевиявлення щодо розпорядження своєю власністю.

Верховний Суд зазначає, що формулювання, застосоване місцевим судом в пункті 2 резолютивної частини ухвали від 05.11.2021 («заборонити вчиняти будь-які правочини з відчуження, відступлення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування ТОВ «СП «Агродім», вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за укладеними з фізичними особами договорами оренди землі (відчуження, відступлення та передачі третім особам прав за будь-якими договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та/або на вилучення об`єктів оренди з користування ТОВ «СП «Агродім») фактично встановлює заборону на відчуження та припинення орендних правовідносин товариства щодо всіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення без визначення їх конкретного переліку в пункті 2 резолютивної частини ухвали.

Верховний Суд погоджується з позицією апеляційного суду щодо того, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до ч. 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду, а тому Верховний Суд, з підстав, викладених у розділі 5 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, за ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021р. у справі №927/893/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець