ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" лютого 2022 р. Справа№ 927/1188/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Кропивної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/1188/20 (суддя Шморгун В. В., повний текст складено - 29.12.2021) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алколайн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашер» та ОСОБА_1 про стягнення 839 456,19 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/1188/20 позов задоволено частково, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛКОЛАЙН» 70 163,93 грн пені, 92 383,79 грн - 3 % річних та 149 769,88 грн інфляційних втрат та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛКОЛАЙН» 9 189,41 грн судових витрат. У решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - 2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт фактично не згоден з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 в частині задоволених вимог.

В такому разі, в силу вимог ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги має обчислюватися з оспорюваної скаржником суми.

У даному випадку, апелянт оскаржує судове рішення в частині задоволеної суми позовних вимог у розмірі 312 317,60 грн (70 163,93 грн пені, 92 383,79 грн - 3 % річних та 149 769,88 грн інфляційних втрат).

Отже, відповідно судовий збір за подання апеляційної скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині вказаної суми.

Враховуючи оспорювану скаржником суму 312 317,60 грн., обґрунтованим розміром судового збору було 4 684, 76 грн.

Отже, за оскарження судового рішення в апеляційному порядку має бути сплачено 150 відсотків вказаної суми, тобто 7 027,14 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

Разом з тим, скаржником в апеляційній скарзі зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки апелянт є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

На підтвердження наведених обставин скаржником додано до апеляційної скарги засвідчену копію посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Стосовно вказаних обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору, якщо вони є позивачами у справі, тобто звернулися з позовом до суду за захистом свого порушеного права або інтересу.

У даній справі ОСОБА_1 є другим відповідачем, у зв`язку з чим пільги встановлені п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону не можуть бути застосовані до відповідача - 2 ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №920/412/20.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/1188/20 залишити без руху.

2. ОСОБА_1 усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 7 027,14 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

4. Витребувати з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1188/20 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

Л.В. Кропивна