Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 918/46/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 362 492,69 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 362 492,69 грн.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на "15" лютого 2022 р. на 14:00 год.

08 лютого 2022 року через канцелярію суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач визнає суму боргу та просить суд про повернення позивачу 50 відсотків судового збору з Державного бюджету України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.02.2022 року заяву представника відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "15" лютого 2022 року, в режимі відеоконференції - задоволено.

Представник позивача в судове засідання 15.02.2022 року не з`явився, однак 07.02.2022 року надіслав на адресу суду заяву, зі змісту якої вбачається, що у зв`язку з визнанням відповідачем позову, ТОВ "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" зменшує позовні вимоги на суму нарахованих 2 154,24 грн. - інфляційних втрат та 1 298,45 - 35 річних, та просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська АЕС" на користь ТОВ "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" суму основного боргу в розмірі 359 040,00 грн. Крім того, просить суд прийняти рішення про розподіл судових витрат, враховуючи визнання відповідачем суми основного боргу.

Вказана заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст.ст. 46, 170 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду.

Судове засідання в режимі відеоконференції з представником відповідача не відбулося через технічні проблеми.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 15.02.2022 року, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у судовому засіданні за відсутності представників сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клімат-майстер" (далі - позивач/постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач/замовник) укладено договір поставки №53-122-01-21-11343 (далі - договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору) (а.с. 7-12).

Згідно з умовами пункту 1.2. договору, предметом поставки по даному договору є продукція: 39710000-2 (Система кондиціювання повітря), яка передбачена специфікацією №1 до даного Договору (а.с. 13-14).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 359 040,00 гривень.

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічним вимогам (додаток 2 до даного договору) (а.с.15-16).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору.

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017.

Відповідно до пункту 6.2. договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

На виконання своїх зобов`язань за договором поставки ТОВ "Клімат-Майстер" провело поставку (передало у власність) відповідачу продукції на загальну суму 359 040,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ВН-1910 від 19 жовтня 2021 року та довіреністю №1/461 від 19.10.2021 року (а.с. 17-18).

Поставлена позивачем продукція успішно пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликом на придатну продукцію №1-6-369 від 22.10.2021 року.

Крім того, позивачем зареєстровано податкову накладну №70 від 19.10.2021 року (а.с. 22-23).

Умовами пункту 6.1. Договору узгоджено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Однак, як зазначає позивач, що відповідач за поставлений товар не розрахувався, а тому враховуючи умови договору у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію в розмірі 359 040,00 грн.

З метою мирного врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією вих. 13/12/21 (2) від 12.12.2021 року із вимогою здійснити оплату за поставлений товар (25-29).

На вказану претензію відповідач надіслав лист в якому зазначено про те, що відповідач визнає претензійні вимоги щодо погашення боргу за договором в розмірі 359 040,00 грн., однак заборгованість не погасив (а.с.30).

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів належної оплати заборгованості за отриманий від позивача товар. При цьому, суд враховує, що відповідач повністю підтвердив розмір основної заборгованості. Таким чином, заборгованість на момент подання позовної заяви становила 359 040,00 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням умов договорів поставки № 53-122-01-21-11343 щодо своєчасної оплати поставленого товару, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України. (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З положень ст. 509 ЦК України, що кореспондується із ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 359 040,00 грн. Проте, всупереч взятих на себе зобов`язань, відповідач не оплатив вартість зазначеного товару. Таким чином, заборгованість Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" станом на момент розгляду справи у суді становить 359 040,00 грн.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та сторонами не оспорюється, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 359 040,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 359 040,00 грн. - основного боргу підтверджуються матеріалами справи і підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 130 ГПК України, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано наявну заборгованість до початку розгляду справи по суті та заявлене позивачем клопотання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (2 692,80 грн.), сплаченого при поданні позову. Решта судового збору в розмірі 2 692,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, позивачу підлягає повернення судового збору в розмірі 51,79 грн. у зв`язку із зменшення позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73-80, 86, 123, 129, 196, 202, 231, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" - задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" (02034, м. Київ, вул. Лаврухіна, 11/86, ) 359 040 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч сорок) грн. 00 коп. - основного боргу та 2 692 (дві тисячі шістсот дев`яносто дві) грн. 80 коп. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "КЛІМАТ-МАЙСТЕР" (02034, м. Київ, вул. Лаврухіна, 11/86, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 59 коп., сплачений за платіжними дорученнями № 736 від 19 січня 2022 року на загальну суму 5 437,39 грн., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 918/46/22. Ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.uа

Повний текст рішення складено та підписано 16 лютого 2022 року.

Суддя Романюк Ю.Г.