ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р. Справа№ 920/990/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: Тягній С.М. (у порядку самопредставництва юридичної особи);

від відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс»

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021, (повний текст складено 06.12.2021)

у справі № 920/990/21 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс»

до Виконавчого комітету Конотопської міської ради

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Сумитранссервіс», звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом, відповідно до якого просить суд визнати за ним право власності на залізничну колію, яка розташована за адресою: 41600, м. Конотоп, вул. Сумська, 16, довжиною 2646,6 метрів, що складається з колії № 1 , довжиною 1947,5 м, колії № 2, довжиною 214,4 м, колії № 3, довжиною 243,3 м, колії № 5, довжиною 135,6 м, які примикають до стрілочного переводу № 450, та колії № 4, довжиною 105,8 м, яка примикає до стрілочного переводу № 456.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позиція відповідача про невизнання позивача власником вищезазначеної залізничної колії суперечить вимогам закону та наявним у справі доказам.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 28.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/990/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 та винести по справі нове рішення, яким визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Сумитранссервіс» на залізничну колію, яка розташована за адресою: м. Конотоп, вул. Сумська, 16, довжиною 2646,6 метрів, що складається з колії № 1 довжиною 1947,5 м., колії № 2 довжиною 214,4 м., колії № 3 довжиною 243,3 м., колії № 5 довжиною 135,6 м, які примикають до стрілочного переводу № 450, та колії № 4 довжиною 105,8 м, яка примикає до стрілочного переводу № 456.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції в оспорюваному рішенні безпідставно вказав на те, що відсутні докази оспорювання права власності, що спростовуються текстом листа відповідача від 30.09.2021. Так, відповідач у листі від 30.09.2021 вказав, що Конотопська міська рада не може визнати позивача власником залізничної колії. У листі таке твердження повторено двічі, вказане якраз і є невизнанням права власності, причому таке невизнання виражається максимально ясно і чітко, що і вимусило позивача звернутися до суду.

4.2. Крім того, апелянт вказує на те, що ВАТ «Конотопське ВКУ» на даний час не існує, що доводиться витягом з державного реєстру, а форма договору купівлі-продажу відповідає закону, він укладений у простій письмовій формі, оскільки залізнична колія не є об`єктом нерухомості.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався, копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду направлена за адресою місцезнаходження відповідача 31.01.2022, про що свідчить повідомлення № 850 про вручення поштового відправлення.

5.2. У відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сумитранссервіс" № 21 від 24.12.2021 на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/990/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 зобов`язано Господарський суд Сумської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 920/990/21. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сумитранссервіс" № 21 від 24.12.2021 на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 920/990/21 до Північного апеляційного господарського суду.

6.3. 20.01.2022 супровідним листом № 920/990/21/367/22 від 14.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали справи № 920/990/21.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/990/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сумитранссервіс" на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021, повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 08.02.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судове засідання 08.02.2022 з`явився представник апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

7.2. Відповідач явку свого представника в судове засідання 08.02.2022 не забезпечив, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення № 850 про вручення поштового відправлення.

7.3. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Позивач звернувся до відповідача з заявою про розроблення землевпорядної документації на земельну ділянку для обслуговування залізничної колії.

8.2. Листом від 30.08.2021 року відповідач вказав, що позивач не є власником спірної залізничної колії, оскільки не має про це відповідних документів (а.с. 6).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Зі змісту позовної заяви вбачається, що за твердженням позивача спірні правовідносини між сторонами пов`язані із не визнанням відповідачем права власності позивача на залізничну колію, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2011, укладеного між позивачем та ВАТ «Конотопське виробничо-комплектувальне управління», а право власності продавця на спірну залізничну колію підтверджувалося рішенням Господарського суду Сумської області від 28.09.2010 у справі №11/122-10.

9.2. Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.09.2010 у справі № 11/122-10 за Відкритим акціонерним товариством «Конотопське виробничо-комплектувальне управління» визнано право власності на залізничну колію, довжиною 2646,6 м., вартістю 25422,78 грн, розташовану в м. Конотоп по вул. Сумській, що складається з колії № 1 довжиною 1947,5 м.; колію № 2 довжиною 214,4 м., колії № 3 довжиною 243,3 м., колії № 5 довжиною 135,6 м., які примикають до стрілочного переводу № 450, та колії № 4 довжиною 105,8 м., яка примикає до стрілочного переводу № 456 (а.с. 7-8).

9.3. 04.04.2011 між Відкритим акціонерним товариством «Конотопске ВКУ» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Сумитранссервіс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов`язався передати у власність покупця майно, а саме залізничні колії не загального користування, розташовані на земельній ділянці за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Сумська, 16. Загальна протяжність під`їзної колії становить 2646 п.м., вказана колія складається з колій № 1 довжиною 1947,5 п.м., колії № 2 довжиною 214,4 п.м., колії № 3 довжиною 243,3 п.м., колії № 5 довжиною 135,6 п.м., які примикають до стрілочного переводу № 450 та колії № 4 довжиною 105,8 п., яка примикає до стрілочного переводу № 456 (а.с. 9-12).

9.4. 06.04.2011 сторонами вказаного договору складено та підписано акт прийому-передачі вказаних під`їзних колій (а.с. 13).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що виконавчий комітет Конотопської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, а у його діях фактично відсутні претензії на особисту власність спірного об`єкту нерухомості.

10.2. Також, колегія суддів вважає обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на об`єкт нерухомого майна та у видачі суб`єкту господарювання відповідного свідоцтва у зв`язку з ненаданням ним усіх документів, необхідних для оформлення такого права, або відмова (ухилення) компетентного органу від прийняття самовільно збудованого об`єкту в експлуатацію чи, як у даному випадку - відмова у розробленні землевпорядної документації на земельну ділянку для обслуговування об`єкту, на який просить позивач визнати право власності за собою, не є оспорюванням чи невизнанням права власності таким органом на цей об`єкт нерухомого майна та підставою для визнання цього права судом.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині невизнання відповідачем права власності позивача на спірну залізничну колію, з огляду на наступне.

11.2. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

11.3. Позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання наявного права.

11.4. Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідач - особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

11.5. За змістом статті 392 ЦК України судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

11.6. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

11.7. Позивачем визначено в якості відповідача у справі Виконавчий комітет Конотопської міської ради, оскільки за твердженням позивача останній не може визнати за позивачем право власності на спірну залізничну колію.

11.8. На підтвердження вказаних доводів позивачем долучено до матеріалів справи лист відповідача за № 1287 від 30.08.2021 (а.с. 6).

11.9. В той же час згідно вказаного листа відповідача останнім запропоновано позивачу надати належним чином оформлений правовстановлюючий документ на дану залізничну колію.

11.10. Таким чином, зі змісту вказаного листа не вбачається, що відповідачем не визнається або оспорюється право власності позивача на залізничну колію та/або чиняться перешкоди останньому.

11.11. Статтею 1 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що під`їзні колії - залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

11.12. Залізнична колія - за визначенням, це комплекс інженерних споруд та пристроїв, що утворюють дорогу із рейковою колією, призначених пропускати залізничний рухомий склад із установленою швидкістю. Основні елементи залізничної колії: верхня будова - рейки із скріпленнями, стрілочні переводи, шпали, баластний шар; нижня будова - земляне полотно, мости, естакади, тунелі, труби і спеціальні споруди для пропуску води, підпірні стіни, укріплювальні і захисні споруди.

11.13. Отже, залізничні колії входять до комплексу інженерних споруд та пристроїв, що утворюють дорогу із рейковою колією, і є нерухомим майном, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни призначення.

11.14. При цьому право власності на під`їзні залізничні колії може бути підтверджено документами, які підтверджують факт її зведення та введення в експлуатацію, а також технічною документацією. Крім того, невід`ємною умовою визнання існування права власності на колію є наявність будь-яких прав на земельну ділянку (оренда, власність, постійне користування), на якій під`їзна колія розміщена.

11.15. В той же час матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема наявності у позивача прав на земельну ділянку, на якій розміщена спірна залізнична колія.

11.16. Решта аргументів апелянта не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем права власності позивача на залізничну колію, що розташована на земельній ділянці за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Сумська, 16.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

13.7. Статтею 1 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що під`їзні колії - залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

13.8. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України).

13.9. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

13.10. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.11. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/990/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс» на рішення Господарського суду Сумської областівід 25.11.2021 у справі № 920/990/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 79, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/990/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/990/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю фірми «Сумитранссервіс».

4. Справу № 920/990/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.02.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко