РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа № 910/18316/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Одинцові О.С., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиті" до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення 360 246,00 грн., за участю представників позивача - не з`явився, відповідача - Корнілова Л.О.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 360 246,00 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 175, 176, 316-321, 1166, 1172-1174, 1190, 1192 ЦК України та ст. 352 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

07.12.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що ним було сплачено страхове відшкодування за спірним випадком на користь вигодонабувача за договором, тому позивач не є належним позивачем у даній справі, у зв`язку з чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 360 246,00 грн. страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування майна № 2210/249/001940.

Судом встановлено, що 28.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Джиті" (страхувальник, позивач), Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (страховик, відповідач) та Акціонерним товариством "Державний експортно імпортний банк України" (вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування майна № 2210/249/001940, за умовами якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме нежитлове приміщення № 1-7 групи приміщень № 113 (перший поверх літера "А") по вул. Ломоносова, 71-З у м. Києві.

Згідно з п. 12.1 договору вигодонабувач має право на отримання страхового відшкодування по застрахованому майну в межах непогашених страхувальником перед вигодонобувачем зобов`язань за кредитним договором, зазначеним в графі вигодонабувач цього договору.

Відповідно до умов п. 12.1.2 страхове відшкодування можу бути виплачене страхувальнику лише за наявності письмової згоди вигодонабувача.

02.08.2021 року сталося залиття вищевказаного житлового приміщення розташованого на першому поверсі по вул. Ломоносова, 71-З у місті Києві. Факт залиття підтверджується актом залиття нежитлового приміщення від 02.08.2021 року та не заперечується сторонами.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

16.09.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом № 1609/21-1 про виплату страхового відшкодування.

Відповідач листом № 3565//23-000 від 16.09.2021 року повідомив позивача, що страхове відшкодування за спірним випадком складає 11 506 грн. А також, що він здійснить відшкодування після отримання відповіді вигодонабувача за договором.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 985 ЦК України страхувалиник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів того, що вигодонабувач (Акціонерне товариство "Державний експортно імпортний банк України") відмовився від пред`явлення позову до страховика або ж уповноважив/наділив позивача (лізингоодержувача) на отримання страхового відшкодування.

Також суду не надано відповідно п. 12.1.2 договору письмової згоди вигодонабувача на виплату страхового відшкодування страхувальнику.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 641/11519/14-ц.

За приписами ст. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем у справі, а тому в позові про стягнення з відповідача на користь позивача 360 246 грн. страхового відшкодування слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 17.02.2022 р.

Суддя С.О. Чебикіна