УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

10.02.2022Справа № 910/13800/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши

заяву боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Крос»

про скасування судового наказу від 30.08.2021 року

у справі № 910/13800/21

за заявою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Крос»

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за Договором надання додаткових платних послуг аварійно-рятувальною службою № 987/960юр від 22.09.2020 року у розмірі 15 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Крос» я заборгованості за Договором надання додаткових платних послуг аварійно-рятувальною службою № 987/960юр від 22.09.2020 у розмірі 15 000,00 грн.

Господарським судом міста Києва 30.08.2021 року видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Крос» (03110, місто Київ, вулиця Преображенська, будинок 23А, офіс 2; ідентифікаційний код: 42742496) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (36007, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця М. Бірюзова, будинок 53; ідентифікаційний код: 08804689) заборгованості за Договором надання додаткових платних послуг аварійно-рятувальною службою № 987/960юр від 22.09.2020 року у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та 227 (двісті двадцять сім) грн. судового збору.

Копію зазначеного наказу від 30.08.2021 року Господарським судом міста Києва разом із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами 05.10.2021 року було направлено на адресу місцезнаходження боржника, як передбачено ст. 156 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий наказ у даній справі відповідно до положень ст. 159 ГПК України набрав законної сили 19.11.2021 року та 07.12.2021 року був направлений стягувачу.

В свою чергу до Господарського суду міста Києва 08.02.2022 року від боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" надійшла заява б/н від 28.01.2022 року про скасування судового наказу від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21, в обґрунтування якої боржник посилається на безпідставність стягнення заборгованості вимогами Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.

Окрім цього до заяви боржника про скасування судового наказу у справі № 910/13800/21 від 04.02.2021 року додано клопотання б/н від 28.01.2022 року про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2022 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Сташків Р.Б.

У зв`язку з лікарняним судді Сташківа Р.Б., на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/183/22 від 08.02.2022 року, здійснено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/13800/21, за результатом якого дану заяву передано на розгляд судді Селівону А.М.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, а також строків її подання встановлені приписами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У зв`язку з відсутністю фінансування для здійснення поштових відправлень з 05.07.2021 року Господарським судом міста Києва зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, отже наказ Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21 був направлений 05.10.2021 року на адресу місцезнаходження боржника, а саме: 03110, місто Київ, вулиця Преображенська, будинок 23А, офіс 2, яка співпадає з адресою місцезнаходження боржника за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та був отриманий адресатом 29.10.2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 540.

Відтак, встановлений законом п`ятнадцятиденний строк на подання заяви про скасування судового наказу сплив 15.11.2021 року (з урахуванням вихідних днів).

В той же час, заява про скасування судового наказу у справі №910/13800/21 направлена до суду 28.01.2022 року (згідно поштового конверту), тобто після закінчення визначених ст.ст. 157, 159 Господарського процесуального кодексу України строків.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом, боржником до заяви про скасування судового наказу додано клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 910/13800/21, в обґрунтування якого боржник посилається на отримання інформації про наявність даного судового наказу від 18.01.2022 року за наслідками вивчення даних Єдиного державного реєстру судових рішень.

При цьому заявник (боржник) наголошує, що представник ТОВ "Агро-Крос" ознайомився з матеріалами справи № 910/13800/21 тільки 27.01.2022 року, оскільки копія судового наказу від 30.08.2021 року та заява стягувача з доданими документами боржником не отримувалась, а особа "Шкарупа", підписом якої від імені боржника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення засвідчено отримання судового наказу 29.10.2021 року, не перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Агро-Крос".

Суд зазначає, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (зі змінами і доповненнями) (далі - Правила), які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, та належать до внутрішніх поштових відправлень.

Згідно п. 89 Правил реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Відповідно до п. 90 Правил адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Поряд із цим, як передбачено п. 94 вказаних Правил, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Суд наголошує, що в силу положень Правил надання послуг поштового зв`язку, видача поштового відправлення одержувачу здійснюється відділенням поштового зв`язку виключно за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу.

При цьому, Правила надання послуг поштового зв`язку виключають можливість отримання поштової кореспонденції неуповноваженою особою, а в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання посадовими особами АТ «Укрпошта» своїх обов`язків щодо вручення рекомендованого листа № 540.

Суд додатково також вважає за необхідне зазначити про те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань АТ «Укрпошта», навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі боржником не доведено та судом не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від належного виконання своїх процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Окрім того згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Суд зазначає, що у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Принцип змагальності необхідно розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та принцип ефективної участі.

Пункт 4 ст. 129 Конституції України змагальність сторін прямо пов`язує зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наразі сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони та одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В контексті вищезазначеного, враховуючи відсутність будь - яких доказів, наданих боржником на підтвердження обставин щодо відсутності будь - яких відносин особи на прізвище "Шкарупа" з ТОВ "Агро-Крос", доводи заявника щодо неотримання наказу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21, які ґрунтуються виключно на непідкріплених жодними доказами твердженнях, судом до уваги не приймаються.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши вказане клопотання заявника суд зазначає, що заявником пропущено передбачений законом строк для звернення з даною заявою, при цьому боржником належними та допустимими доказами не доведено суду поважність причин пропущення строку звернення з заявою про скасування судового наказу від 30.08.2021 року, в зв`язку з чим клопотання боржника про поновлення строку для звернення з заявою про скасування судового наказу від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на вказане вище, оскільки заяву про скасування судового наказу подано боржником після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи відсутність правових підстав для поновлення строку на подання цієї заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про скасування наказу від 30.08.2021 року у справі №910/13800/21 боржнику.

Керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21 відмовити.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" про скасування наказу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року у справі № 910/13800/21 - повернути боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.02.2022 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон