ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022м. ДніпроСправа № 904/7694/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сосново-1" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Харківська, буд. 3, офіс 17, ідентифікаційний код 39697908)

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

Від позивача: Гемай В.В., виписка ЄДР, представник

Від відповідача: Плотниченко Д.Г., ордер, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №10-12-05098 від 20.08.2021, з урахуванням заяви від 23.09.2021 про уточнення позовних вимог, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сосново-1" про:

1) розірвання договору купівлі - продажу від 25.07.2016 "База відпочинку" групи Ж та повернути державне майно, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Орельська 1;

2) повернення об`єкта державного майна "База відпочинку" групи Ж, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Орельська 1 у відповідності до порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі- продажу таких об`єктів, затвердженого наказом Фонду державного майна України №1331 від 18.10.2018;

3) визначення порядку виконання рішення, відповідно до якого рішення суду є підставою для скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на об`єкт державного майна: "База відпочинку" групи Ж, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Орельська 1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сосново-1".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будинки відпочинку Бази відпочинку відносились по класифікації будівель до коду 1212.3 Інші будівлі для тимчасового проживання: Центри та будинки відпочинку, а після реконструкції на теперішній час вони відносяться до коду 1110.4 Будинки одноквартирні: Будинки дачні та садові. Зазначене суперечить умові договору (підпункт 5.3), відповідно до якої Покупець повинен зберегти профіль діяльності об`єкта приватизації, а саме: використовувати його як Базу відпочинку.

Ухвалою суду від 06.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/7694/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 27.09.2021 о 12:00год.

До суду 27.10.2021 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначає що при складанні позовної заяви було допущено описку, а саме зазначено не правильно дату договору який просить розірвати, як 25.07.2021 тоді, як правильною датою спірного договору буде 25.07.2016.

У підготовчому засіданні 27.09.2021 оголошувалась перерва до 26.10.2021 о 10:30 год.

До суду 20.10.2021 надійшов відзив відповідача в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, оскільки посилання позивача на неналежне виконання відповідачем умов п. п. 5.3., 5.4., 5.11 договору купівлі-продажу є безпідставним та не обґрунтованим. Так, актом №35-05/2021 від 12.07.2021 складеного позивачем під час перевірки виконання умов договору було встановлено, що відповідачем було порушено вищезазначені пункти умов договору та змінено профіль діяльності, однак відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, що діяла на момент укладення договору, станом на теперішній час цей закон втратив чинність) та ч. 3 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (діє станом на теперішній час) передбачено виключні умови для розірвання договору купівлі-продажу об`єкту приватизації.

Тому, п. 5.3. договору не може слугувати виключеною підставою для розірвання договору, оскільки є неконкретним.

Разом з тим, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не було дотримано вимог статті 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу, а саме в позовній заяві не було зазначено відомі йому номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси відповідача та не зазначено в описі вкладення у цінний лист кількість аркушів направлених документів доданих до позовної на адресу відповідача. В зв`язку з чим відповідач просить суд залишити позовну заяву без руху до усунення позивачем вказаних недоліків.

До суду 25.10.2021 позивачем надана відповідь на відзив відповідача, в якій вказує, що позивач є органом приватизації, на виконання вимог чинного законодавства, у порядку ч. 11 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" він був зобов`язаний звернутись до суду задля вирішення у судовому порядку питання про розірвання договору купівлі-продажу від 25.07.2016 з огляду на порушення відповідачем істотних умов договору та невиконання взятих на себе зобов`язань. Так, відповідач придбавши об`єкт, що перебував в державній власності: "База відпочинку" розділом 5 взяв на себе обов`язки по виконанню договору купівлі-продажу в тому числі і обов`язок визначений пунктом 5.3.1 збереження профілю об`єкту приватизації, яка передбачає організація відпочинку та дозвілля громадян. Відповідно до класифікації об`єктів приватизації, що міститься в Законі України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, що діяла момент укладання Договору купівлі-продажу") об`єкти групи Ж,- це об`єкти соціально-культурного призначення. До об`єктів соціально-культурного призначення належать об`єкти призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян. Тобто, збереження профілю об`єкта приватизації бази відпочинку передбачає перш за все його функціонування, оскільки лише так, буде досягатися соціально-економічний ефект, який є основною метою приватизації.

Так, в декларації про готовність до експлуатації об`єкту, міститься розділ "Відомості про об`єкт" міститься назва об`єкту, як "Реконструкція будинків відпочинку під садові будинки". Тобто, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будинки відпочинку Бази відпочинку відносились по класифікації будівель до коду 1212.3 Інші будівлі для тимчасового проживання: Центри та будинки відпочинку, а після реконструкції на теперішній час вони відносяться до коду 1110.4 Будинки одноквартирні: Будинки дачні та садові. Отже, вказаний об`єкт відноситься до іншої кваліфікації, що свідчить про зміну профілю діяльності.

Ухвалою суду від 26.10.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме зазначити номер зв`язку із відповідачем виклавши його в заяві та надати опис вкладення із зазначенням кількості примірників відповідно до кількості направлених документів.

До суду 01.11.2021 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 02.11.2021 суд продовжив розгляд справи та призначи підготовче засідання на 15.11.2021 о 15:30 год.

Ухвалою суду від 15.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 30.11.2021 о 10:00 год.

До суду 17.11.2021 надійшли заперечення відповідача в яких зазначає, що у відповідності до вимог законодавства та вбачаючи наявність наведених позивачем порушень умов договору з боку відповідача, позивач мав право звернутися до суду із позовом про стягнення штрафу. В даному ж випадку позивачем обрано не належний спосіб захисту порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. До того ж позивачем не вказано, які саме права порушено.

Також відповідач зазначає, що відповідно до Висновку експерта №63/21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.11.2021, встановлено наступне: "Комплекс будівель та споруд бази відпочинку, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, смт. Обухівка (колишня назва Кіровське), вул. Орельська, 1, на момент дослідження відповідно до державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, відноситься до: 1 Будівлі; 12 Будівлі нежитлові; 121 Готелі, ресторани та подібні будівлі; 1212 Інші будівлі для тимчасового проживання; 1212.3 Центри та будинки відпочинку; Садові будинки відпочинку літ.Б та літ.А, розташовані на території бази відпочинку, після проведення реконструкції так і база відпочинку, використовуються як об`єкт соціально-культурного призначення для задоволення соціальних та культурних потреб громадян".

Крім того, відповідач звертає увагу на той факт, що п.5.3 договору від 25.07.2016 взагалі не містить зазначення який саме профіль діяльності зобов`язується зберегти відповідач. В чинному законодавстві України таке поняття як "профіль діяльності" відсутнє. Також у договорі від 25.07.2016 відсутня дата до якої, або термін протягом якого відповідач зобов`язується зберегти профіль діяльності об`єкту приватизації.

Відповідач вважає, що п.5.3 договору від 25.07.2016 за своїм змістом не може слугувати виключною умовою для розірвання договору, оскільки є неконкретним та відсутній строк виконання такої умови.

Також відповідач зазначає, що станом на теперішній час Товариством з обмеженою відповідальністю "Сосново-1" виконано повну реконструкцію складових об`єкту "База відпочинку", розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Орельська, 1, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, реєстраційний номер документу: ДП 60 від 29.04.2021. На вказану реконструкцію витрачено близько 3 000 000,00 грн. По закінченню будівельних робіт Товариство з обмеженою відповідальністю "Сосново-1" проводить господарську діяльність за вказаним об`єктом та надає частини об`єкту "База відпочинку" - будинки відпочинку у користування фізичним особам. Тобто після проведення будівельних робіт об`єкт "База відпочинку", розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Орельська, 1, використовується за цільовим призначенням.

Позивачем 30.11.2021 до суду подані додаткові пояснення в яких зазначає, що відповідач відповідно до договору купівлі-продажу від 16.07.2016 придбав єдиний майновий комплекс групи Ж, базу відпочинку. Відповідно до класифікації об`єктів приватизації, що міститься в Законі України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, що діяла момент укладання Договору купівлі-продажу") об`єкти групи Ж,- це об`єкти соціально-культурного призначення. До об`єктів соціально-культурного призначення належать об`єкти призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян. Тобто, збереження профілю об`єкта приватизації бази відпочинку передбачає перш за все його функціонування, оскільки лише так, буде досягатися соціально-економічний ефект, який є основною метою приватизації. Тому, ненадання зазначених послуг профілю діяльності приватизованого об`єкта - організація відпочинку та дозвілля громадян, призвело до недосягнення очікуваного ефекту соціально-економічного спрямування та порушення норм чинного законодавства. Покупець своїм листом для підтвердження виконання вищевказаних умов надав до перевірки Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер Декларації ДП 60). Позивач звертає увагу на розділ "Відомості про об`єкт", в якому назва об`єкта будівництва значиться, як "Реконструкція будинків відпочинку під садові будинки відпочинку за адресою: 52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Орельська, буд. 1". Тобто, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будинки відпочинку Бази відпочинку відносились по класифікації будівель до коду 3212.3 Інші будівлі для тимчасового проживання: Центри та будинки відпочинку, а після реконструкції на теперішній час вони відносяться до коду 1110.4 Будинки одноквартирні: Будинки дачні та садові. Отже, вказаний об`єкт відноситься до іншої кваліфікації, що свідчить про зміну профілю діяльності. Контрольним візуальним обстеженням об`єкта встановлено, що розташовані садові будинки на території об`єкта приватизації використовуються третіми особами. Покупець в підтвердження надав копії договорів оренди садових будинків відпочинку від 15.05.2021 та від 01.06.2021. Інших документів по виконанню даної умови до перевірки не надав. Таким чином, позивач стверджує, що об`єкт приватизації використовується не для відпочинку громадян, а взагалі для власних потреб. Підтвердженням цього є надані самим покупцем договори оренди садового будинку відпочинку від 15.05.2021 та від 01.06.2021.

Також позивач стверджує, що збереження профілю об`єкта приватизації організація відпочинку та дозвілля громадян передбачає не тільки збереження його як певного виду майна (нерухомості), але його фактичне функціонування. Серед форм організації відпочинку та дозвілля виокремлюють: водні розваги, кемпінги, послуги з денного перебування на території туристичної бази, спортивна та анімаційна діяльність, показ кінофільмів, бібліотечна справа, шахи та більярд, концертна та екскурсійна діяльність, дитячі розваги тощо. Разом з тим, не виконано умову підпункту 5.10 договору, оскільки покупцем не завершено законне оформлення документів на земельну ділянку. Інших документів, підтверджуючих виконання зазначеної умови до перевірки не надано (оформлення на земельну ділянку покладається на покупця). Отже, представником відповідача не спростовано жодного факту невиконання покладених на покупця обов`язків, що призвело до звернення з позовною заявою до суду Регіональним відділенням для захисту прав Держави.

У підготовчому засіданні 30.11.2021 оголошувалась перерва до 21.12.2021 о 17:00 год.

Ухвалою суду від 21.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 17.01.2022 о 11:00 год.

У судовому засіданні 17.01.2022 оголошувалась перерва до 31.01.2021 о 14:00 год.

До суду 26.01.2022 позивачем надані пояснення в яких зазначає, що виходячи зі змісту звіту експерта, та доводів відповідача вбачається, що висновки експерта зводяться до порівнянь двох технічних паспортів. Однак, Регіональне відділення вважає, що вказаних порівнянь не достатньо для того щоб надати належну оцінку тому чи змінювалось цільове призначення об`єкта приватизації. Отже, технічний паспорт від 27.04.2021 виготовлено на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, в експлікації до схеми розташування будівель та споруд в колонці "Назва будівель та споруд" будівлі вказані, як садові будиночки відпочинку. В плані будинки, на четвертому аркушу технічного паспарту від 27.04.2021, також вказані як садові будинки відпочинку. Проте, у своєму звіті експерт не звертає уваги на вказані зміни та робить хибні висновки, що будинки відпочинку під літ. "А" та літ. "Б" в садові будинки не змінено (ст. 13 звіту експерта). Експерт, дослідивши технічний паспорт від 27.04.2021 який, фактично вказує на зміну цільового призначення та використання будівель та споруд, які були предметом приватизації безпідставно та власний розсуд відносить об`єкт приватизації до іншого класифікатора, не надаючи при цьому ніяких коментарів. Однак, відповідно до цифрових кодів державного класифікатора (Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, який затверджено і введено в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 N 507), що охоплюють класифікаційні угрупування "розділ-клас" споруд та будівель, що були об`єктом приватизації та відповідно предметом договору купівлі-продажу, віднесені до класифікаційного типу під кодом 1212.3 інші будівлі для тимчасового проживання: Центри та будинки відпочинку. Позивач звертає увагу, що вказаний тип не містить будівель-садових будинків відпочинку. В той час, як будинки дачні та садові віднесені до іншого класифікатора під іншим кодом, а саме: 1110.4. Проте, експерт не надає пояснень, що являє собою класифікатор типу 1110.4, та не надає обґрунтувань, чому будівлі та споруди за технічним паспортом виготовленим після продажу об`єкта приватизації станом на 27.04.2021 не відноситься до такого типу.

Крім того, позивач зазначає, що технічний паспорт від 26.10.2012 виготовлено саме на базу відпочинку, а будинки літ. "А" та літ. "Б" вказані як будинки відпочинку. В той час, як технічний паспорт від 27.04.2021 виготовлений безпосередньо на садовий будиночок. Однак, враховуючи вимоги ДК018-2000, яким визначено класифікатор, який визначає функціональне, тобто цільове призначення будівель та споруд, а також зважаючи на спеціально виготовлений під садові будиночки технічний паспорт, є всі підстави вважати, що відповідач порушив умови договору та змінив цільове призначення об`єкта приватизації, а посилання відповідача на висновок експерта є безпідставними та такими, які не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 31.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (далі - Позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Департамент землеустрою, містобудування та оцінки майна", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сосново-1", (далі - Відповідач, Покупець) 25.07.2016 укладено договір купівлі-продажу "Бази відпочинку", розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське вулиця Орельська, 1 (далі - договір), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1547.

Відповідно до п.1.1 договору Продавець зобов`язався передати у власність Покупцю об`єкт державної власності - "База відпочинку", що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вулиця Орельська, будинок 1 (далі - об`єкт приватизації), що належить Державі на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 по справі №2-175/250/15-ц та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 по справі №22-ц/774/5234/15 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45857942 від 19.10.2015, номер запису про право власності 11649054, реєстраційний номер майна - 14), а Покупець зобов`язався прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в цьому договорі умови.

Об`єкт приватизації включає в себе будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 2173,0 кв.м., а саме: будинок відпочинку шлакоблочний літ. А загальною площею 67,1 кв.м.; будинок відпочинку шлакоблочний літ.Б загальною площею 58,0 кв.м.; навіс (тимчасовий) літ.В, метал, шифер; літній душ (тимчасовий) літ.Г, метал; вбиральня (тимчасова) літ.Д, дерево; колодязьліт.К, мет.труби; огорожа №1, 2,Ю метал; замощення І, бетон, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Орельська, буд. № 1.

Покупець зобов`язався внести 750 565,44 грн., у тому числі ПДВ - 125 094,24 грн., у повному обсязі за придбаний об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору (п.2.1 договору).

Передача об`єкта приватизації Покупцю здійснюється Продавцем у триденний строк після сплати Покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації (п.3.1 договору).

Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його Покупцем засвідчується актом передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (п.3.2 договору).

Право володіння, користування і розпорядження Об`єктом приватизації переходить до Покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу Об`єкта приватизації. У разі якщо Об`єктом приватизації є нерухоме майно, право власності на нього переходить до Покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний Об`єкт приватизації, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу Об`єкта приватизації (п.3.3 договору).

Відповідно до розділу 5 договору одними із обов`язків Покупця є:

- використовувати Об`єкт приватизації зі збереженням профілю діяльності (п.5.3 договору);

- право користування, купівлі, оренди земельної ділянки, а також її розмір під об`єктом покупцем вирішується самостійно, в порядку, встановленим чинним законодавством України (п.5.11 договору).

Відповідно до пункту 7.6 договору у разі невиконання Покупцем зобов`язань за договором Продавець має право у встановленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання, стягнення завданих збитків та повернення Об`єкта приватизації за актом приймання -передавання у державну власність.

Відповідно до Акту передачі державного майна об`єкта соціально-культурного призначення (група Ж) - "База відпочинку", що під час приватизації не увійшли до статутного капіталу ТОВ "Дніпропетровська фабрика нетканих матеріалів" від 25.08.2016 Продавець передав, а Покупець прийняв об`єкт державної власності проданий за договором купівлі-продажу "База відпочинку", яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Орельська 1.

Регіональним відділенням ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на виконання статті 27 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" та наказу Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 15.07.2020 №12/1-263 "Про проведення перевірки", здійснено перевірку виконання умов вказаного договору.

За результатами перевірки складено акт №35-05/2021-ДКП поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу "База відпочинку", розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Обухівка (колишнє смт. Кіровське), вул. Орельська, 1, від 25.07.2016 №1547, від 12.07.2021, яким встановлено порушення умов договору купівлі-продажу в частині використання об`єкт приватизації зі збереженням профілю діяльності (п.5.3 договору) та право користування, купівлі, оренди земельної ділянки, а також її розмір під об`єктом покупцем вирішується самостійно, в порядку, встановленим чинним законодавством України (п.5.11 договору).

Регіональним відділенням з метою досудового врегулювання спору на адресу Відповідача скеровано пропозицію про розірвання договору купівлі-продажу від 23.07.2021 № 11-12-04505, однак відповідачем проігнорована дана пропозиція, що і є причиною спору.

Предметом доказування у справі є обставини щодо наявності підстав для розірвання договору купівлі - продажу від 25.07.2016 "База відпочинку" групи Ж та повернення державного майна, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Орельська 1.

З огляду на характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, предмет та підстави позову до спірних правовідносин підлягають застосуванню як загальні норми чинного законодавства, які урегульовують правовідносини щодо розірвання правочинів, так і спеціальні норми, що стосуються приватизації державного майна.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин (на момент проведення позивачем перевірки дотримання відповідачем виконання умов спірного договору, складання акту поточної перевірки від 12.07.2021) чинний Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", положення якого є спеціальними щодо спірних правовідносин у цій справі.

За змістом частин першої та другої статті 27 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Процедура організації та здійснення державними органами приватизації контролю за виконанням власниками об`єктів приватизації умов договорів купівлі-продажу цих об`єктів приватизації визначена Порядком контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженим наказом Фонду Державного майна України № 1327 від 18.10.2018 (далі - Порядок № 1327).

Відповідно до п. 7 розділу II Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого Наказ Фонду державного майна України 18 жовтня 2018 року № 1327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2018 року за № 1349/32801, за результатами перевірки складається акт поточної або підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу.

В матеріалах справи наявний Акт №35-05/2021-ДКП поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу "База відпочинку", розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Обухівка (колишнє смт. Кіровське), вул. Орельська, 1, від 25.07.2016 №1547, від 12.07.2021, в якому зафіксовано, що Покупець своїм листом для підтвердження виконання вищевказаних умов надав до перевірки Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер Декларації ДП 60). В Декларації зазначено, що дата початку будівництва - 16.07.2020, дата завершення будівництва - 29.04.2021, строк введення об`єкта в експлуатацію 16.05.2021. Декларація зареєстрована на основі повідомлення про початок виконання будівельних робіт (код заявки ДП 39 від 22.07.2020). У розділі "Відомості про об`єкт" зазначена назва об`єкта будівництва як "Реконструкція будинків відпочинку під садові будинки відпочинку за адресою: 52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Орельська, буд. 1". Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будинки відпочинку Бази відпочинку відносились по класифікації будівель до коду 1212.3 Інші будівлі для тимчасового проживання: Центри та будинки відпочинку, а після реконструкції на теперішній час вони відносяться до коду 1110.4 Будинки одноквартирні: Будинки дачні та садові. Зазначене суперечить умові договору (підпункт 5.3), відповідно до якої Покупець повинен зберегти профіль діяльності об`єкта приватизації, а саме: використовувати його як Базу відпочинку. Крім того, Покупець в своєму листі, який надав до канцелярії Регіонального відділення та зареєстрований за вх. № 11/04874 від 02.06.2021, повідомив, що після отримання Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області для проведення відповідної реєстрації у Державному реєстрі. Однак, в реєстрації покупцеві відмовлено. Контрольним візуальним обстеженням об`єкта встановлено, що розташовані садові будинки на території об`єкта приватизації використовуються третіми особами. Покупець в підтвердження надав копії договорів оренди садових будинків відпочинку від 15.05.2021 та від 01.06.2021. Інших документів по виконанню даної умови до перевірки не надано.

Також не виконано умову підпункту 5.11 договору, оскільки Покупцем не завершено законне оформлення документів на земельну ділянку. Інших документів, підтверджуючих виконання зазначеної умови до перевірки не надано.

В частині третій статті 26 Закону України "Про приватизацію державного майна і комунального майна" зазначено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, зокрема є: невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк (підп.2).

Відповідно до вимог частини дев`ятої ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду.

Підставою звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем зобов`язань щодо використання об`єкт приватизації зі збереженням профілю діяльності (п.5.3 договору) та право користування, купівлі, оренди земельної ділянки, а також її розмір під об`єктом покупцем вирішується самостійно, в порядку, встановленим чинним законодавством України (п.5.11 договору).

Згідно з п. 11.3 договору купівлі-продажу, сторони встановили, що у разі невиконання однією зі сторін умов договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішення суду. При цьому об`єкт приватизації повертається в державну власність у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 Цивільного кодексу України).

За частинами 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Із матеріалів справи убачається, що дії відповідача з часу укладення спірного договору були направлені на його виконання, а підстав стверджувати про бездіяльність відповідача чи спроб ухилитися від такого виконання немає.

Враховуючи, що шкода є однією з обставин, що підлягає доказуванню під час розгляду справ про розірвання договорів на підставі статті 651 Цивільного кодексу України, а позивач не наводить будь-яких обґрунтувань щодо характеру та розміру такої шкоди, не надав відповідні докази, саме позивач, відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, має нести ризик настання наслідків невчинення ним відповідних процесуальних дій.

З огляду на те, що будь-який період, протягом якого має виконуватися зобов`язання або бути збереженим профіль діяльності приватизованого об`єкта, договором не визначений, що унеможливлює застосування до відповідача відповідальності у визначеному позивачем виді.

Крім того, як встановлено судом, профіль діяльності об`єкта групи Ж - "База відпочинку" не зазнав зміни, і його функціональне призначення залишилося тим же, що і було на момент приватизації надання послуг для задоволення соціальних та культурних потреб громадян.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні підстави вимагати розірвання договору купівлі-продажу "Бази відпочинку" та повернення цього об`єкта позивачу. Окрім того, позивач не був значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, у розумінні положень частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сосново-1" про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 09.02.2022.

Суддя Е.М. Бондарєв