У Х В А Л А

14 лютого 2022 року м. Чернігівсправа № 927/556/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви від 06.01.2022 фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №927/556/21,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АНД-ГРУП, вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 04053, код 34795962

до фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни, АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1

про видачу судового наказу

за участю представників учасників: в судове засідання не з`явились;

Обставини справи.

07.06.2021 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АНД-ГРУП видано судовий наказ у справі №927/556/21 про стягнення з фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни, АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АНД-ГРУП, вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 04053, код 34795962, заборгованість у сумі 7355 грн. 10 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки продукції №1069 від 21.09.2020 в частині оплати поставленого товару за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.2020, а також судового збору у сумі 227 грн. 00 коп.

20.01.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява фізичної особи-підприємця Капустян Д.О. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.22, у зв`язку з перебуванням судді Демидової М.О. у відпустці, справа №927/556/21 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду у відповідності до положень статті 328 Господарського процесуального кодексу України заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 28.01.22.

За наслідками розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у судовому засіданні 28.01.22, у зв`язку з відсутністю станом на момент розгляду справи доказів повідомлення учасників по справі про час та місце розгляду справи, судом постановлено, із занесенням до протоколу судового засідання від 28.01.22, ухвалу про відкладення розгляду заяви до 14 лютого 2022 р.

Примірники ухвали суду від 28.01.22, направлені на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю АНД-ГРУП та фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни, без вручення адресату з відміткою відділу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 44/227-б).

Враховуючи викладене вище, а також направлення судом ухвал на офіційну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю АНД-ГРУП та фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни у справі та повернення вказаних ухвал із відмітками поштових відділень "адресат відсутній за адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення останніх про розгляд справи.

Одночасно до початку судового засідання 10.02.22 від заявника - фізичної особи підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Судом заяву залучено до матеріалів справи та задоволено.

Згідно зі ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як зазначалось вище, судовий наказ від 07.06.21 було видано Господарським судом Чернігівської області на стягнення з Боржника на користь Стягувача боргу у сумі 7355 грн. 10 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання боржником умов укладеного сторонами договору поставки продукції №1069 від 21.09.2020 в частині оплати поставленого товару за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.2020, а також судового збору у сумі 227 грн. 00 коп.

Вказаний судовий наказ набрав законної сили 02.08.2021р.

Заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню обґрунтована тим, що з боку Боржника перед ТОВ «АНД-ГРУП» відсутня заборгованість по Договору поставки продукції № 1069 від 21.09.2020, в тому числі за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.20, про стягнення якого зазначено в судовому наказі.

В якості доказів відсутності заборгованості Боржником надано копії:

-товарний чек від 11.12.20;

-накладна від 27.11.20 б/н;

-акт звірки (розгорнутий);

-прибутковий касовий ордер від 22.12.20 на суму 550,00 грн (підстава: видаткова накладна №ЧЕР-147951 від 22.09.20);

-прибутковий касовий ордер від 16.12.20 на суму 1641,00 грн (підстава: видаткова накладна №ЧЕР-149029 від 25.09.20);

-прибутковий касовий ордер від 14.12.20 на суму 1690,00 грн (підстава: видаткова накладна №ЧЕР-147951 від 22.09.20);

-лист ТОВ «АНД-ГРУП» від 17.03.21 вих.№31, адресований боржнику з повідомленням, що станом на 17.03.21 заборгованість ФОП Капустян Д.О. перед ТОВ «АНД-ГРУП» з поставки товару по Договору №1069 від 21.09.20 за товаротранспортними накладними №ЧЕР-147951 від 22.09.20, №ЧЕР-149029 від 25.09.20 на загальну суму 10591,26 грн відсутня.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Належність доказів по суті це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі №922/4125/19.

Враховуючи зазначені вище вимоги процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що надані фізичною особою-підприємцем Капустян Д.О. товарний чек від 11.12.20, накладна від 27.11.20 б/н, акт звірки (розгорнутий), прибутковий касовий ордер від 22.12.20 на суму 550,00 грн (підстава: видаткова накладна №ЧЕР-147951 від 22.09.20), прибутковий касовий ордер від 14.12.20 на суму 1690,00 грн (підстава: видаткова накладна №ЧЕР-147951 від 22.09.20), лист ТОВ «АНД-ГРУП» від 17.03.21 вих.№31, не підтверджують факт перерахування грошових коштів саме за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.20 за Договором поставки продукції № 1069 від 21.09.2020, суд не приймає їх у якості належних доказів оплати за вищевказаною видатковою накладною.

Крім того, суд зазначає, що не є належним доказом відсутності заборгованості боржника перед стягувачем за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.20 наданий лист ТОВ «АНД-ГРУП» від 17.03.21 вих.№31, оскільки зі змісту останнього йдеться мова про відсутність заборгованості за Договором поставки продукції № 1069 від 21.09.2020, в тому числі за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.20 станом на 17.03.21, тобто до звернення стягувача із заявою про видачу судового наказу (09.06.21).

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1-2 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.03.2021 у справі №910/8794/17 зазначив, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особоюабо з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/8665/17).

Судом встановлено, що згідно поданого боржником прибуткового касового ордера від 16.12.20 на суму 1641,00 грн зобов`язання заявника (боржника) в частині сплати 1641,00 грн заборгованості за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.20 за Договором поставки продукції № 1069 від 21.09.2020 відсутнє, а тому вказаний факт є підставою для визнання наказу Господарського суду Чернігівської області від 07.06.21 у справі №927/556/21 у відповідній сумі таким, що не підлягає виконанню. Наведене повністю узгоджується із нормою ч. 2 ст. 328 ГПК України, якою передбачено можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, а також судовою практикою Верховного Суду. Водночас, стягувачем не спростовано належними та допустимими доказами факту часткової сплати боржником заборгованості відповідно до наказу Господарського суду Чернігівської області від 07.06.21 у справі №927/556/21.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність визнання наказу Господарського суду Чернігівської області від 07.06.21 у справі №927/556/21 в частині стягнення 1641,00 грн заборгованості у сумі 7355 грн. 10 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки продукції №1069 від 21.09.2020 в частині оплати поставленого товару за видатковою накладною №ЧЕР 149029 від 25.09.2020, таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 233, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву фізичної особи-підприємця Капустян Дар`ї Олександрівни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №927/556/21 задовольнити частково.

2.Визнати судовий наказ Господарського суду Чернігівської області від 07.06.21 у справі №927/556/21 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення основного боргу у розмірі 1641 грн.

3.У задоволенні решти вимог заяви про визнання судового наказу Господарського суду Чернігівської області від 07.06.21 у справі №927/556/21 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/