УХВАЛА

11 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 29/5005/6325/2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пєскова В.Г.

за касаційною скаргою Спільного українсько-американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 30.06.2021

та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021

у справі № 29/5005/6325/2011

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2022 у складі колегії суддів Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я. призначено розгляд касаційної скарги Спільного українсько-американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у справі № 29/5005/6325/2011 на 01.02.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2022 у складі колегії суддів Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я., задоволено заяву судді Жукова С.В. від 01.02.2022 про самовідвід у розгляді справи № 29/5005/6325/2011.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2022, справу № 29/5005/6325/2011 розподілено колегії суддів у складі: Білоуса В.В. - головуючого, суддів: Погребняка В.Я., Васьковського О.В.

Розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.02.2022 № 29.3-02/265, у зв`язку з перебуванням судді Погребняка В.Я. на лікарняному, відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 29/5005/6325/2011.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2022, справу № 29/5005/6325/2011 за касаційною скаргою Спільного українсько-американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021, розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 07.02.2022 прийнято касаційну скаргу Спільного українсько-американського підприємства "Європоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у справі № 29/5005/6325/2011, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, суддів: Васьковського О.В., Пєскова В.Г. до свого провадження; призначено розгляд касаційної скарги на 15.02.2022 о 14:15 год.

11.02.2022 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Пєскова В.Г. (КГС ВС вх.№ 7661/2021Д22 від 11.02.2022)

Вказану заяву мотивовано тим, що під час визначення складу суду в даному випадку було порушено порядок автоматизованого розподілу справи № 29/5005/6325/2011, з огляду на те, що в розподілі не приймав участь суддя Картере В.І., який був визначений як резервний суддя, що, на думку заявника, об`єктивно унеможливлює стверджувати те, що даний розподіл проведено у відповідності до норм чинного законодавства України, а отже і викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді при прийнятті рішення, як суду, що сформований не у відповідності до закону.

Враховуючи наведене, на думку заявника, суддя Пєсков В.Г. не є неупередженим та безстороннім суддею, а тому має бути відведений від розгляду справи № 29/5005/6325/2011, в зв`язку з порушенням порядку визначення судді для розгляду справи.

Дослідивши вказані доводи заяви про відвід, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла наступних висновків.

Згідно частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно частини першої статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, враховуючи те, що розгляд касаційної скарги у даній справі призначено на 15.02.2022 та те, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Пєскова В.Г. надійшла до суду 11.02.2022, а 12.02.2022 та 13.02.2022 є вихідними днями, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказану заяву про відвід подано за 2 робочі дні до судового засідання і така заява підлягає розгляду в порядку визначеному абзацом 2 частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Частинами першою, другою, третьою статті 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 6 Господарського процесуального кодексу України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

За змістом частини шістнадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Тобто законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ, так само як і заміну судді, який з поважних причин не може брати участі у розгляді справи (перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні чи закінчення терміну повноважень), із залученням інших суддів цього суду, виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), зокрема, розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів.

Отже, враховуючи наведені норми, судді не мають жодного впливу на формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" наголосив на тому, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, аргументи заявника, викладені у заяві про відвід судді Пєскова В.Г., є безпідставними, оскільки вказані обставини є помилковим ототожненням технічних процесів автоматизованого розподілу справи, на які судді не мають жодного впливу, з фактичним отриманням суддею матеріалів справи після здійснення автоматизованого розподілу справи відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на підставі наказу КГС ВС від 10.01.2022 № 1-кв суддя Картере В. І., станом на 04.02.2022, перебував у відпустці.

Тому, Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи заявника, якими він обґрунтовує наявність підстав для відводу судді Пєскова В.Г. не містять обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу судді, чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Пєскова В.Г.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пєскова В.Г. від розгляду справи № 29/5005/6325/2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков