УХВАЛА

м. Київ

27.01.2022Справа № 37/504

Суддя Н.Плотницька, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Теплові розподільчі мережі Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛА-Д"

про стягнення 42 773 грн 79 коп.

Представники сторін:

від стягувача (скаржника): не з`явились

від боржника: не з`явились

від Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): не з`явились

Встановив:

30.07.2009 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Теплові розподільчі мережі Київенерго" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛА-Д" про стягнення 42 773 грн 79 коп. заборгованості за договором від 30.09.2005 № 136, в тому числі: 39 843, 56 грн основної заборгованості по орендній платі, 2 604, 50 грн пені та 325, 73 грн річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2009 у справі № 37/504 позов задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛА-Д" стягнуто на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Теплові розподільчі мережі Київенерго" 39 843 грн 56 коп. основного боргу, 325 грн 73 коп. річних, 2 538 грн 99 коп. пені, 427 грн 08 коп. витрат по сплаті державного мита та 117 грн 82 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.08.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 № 05-23/1349/21, у зв`язку із відпусткою судді Андреїшиної І.О., заяву у справі № 37/504 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 заяву у справі № 37/504 передано на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задоволено.

15.12.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 № 05-23/2148/21, у зв`язку із відпусткою судді Андреїшиної І.О., заяву у справі № 37/504 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021, заяву у справі № 37/504 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто без розгляду.

15.12.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 37/504, а також видачу його дублікату.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 № 05-23/2147/21, у зв`язку із відпусткою судді Андреїшиної І.О., заяву у справі № 37/504 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021, заяву у справі № 37/504 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 37/504 відновлено втрачене судове провадження у справі № 37/504 у частині видачі наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про відновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 37/504 задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛА-Д" на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Теплові розподільчі мережі Київенерго" 39 843 грн 56 коп. основного боргу, 325 грн 73 коп. річних, 2 538 грн 99 коп. пені, 427 грн 08 коп. витрат по сплаті державного мита та 117 грн 82 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504.

22.12.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 16757315 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 у винесенні постанови Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.12.2010 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження";

- скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.12.2010 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 № 05-23/2186/21, у зв`язку із відпусткою судді Андреїшиної І.О., скаргу у справі № 37/504 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021, скаргу у справі № 37/504 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 37/504 призначено на 13.01.2022.

Судове засідання з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), призначене на 13.01.2022, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 37/504 призначено на 27.01.2022.

У судове засідання 27.01.2022 з розгляду скарги представники учасників судового процесу не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду скарги не подали, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з частинами першої та другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 у справі № 37/504 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задоволено; замінено сторону у справі № 37/504 - Акціонерне товариство "К.Енерго" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"; замінено сторону у справі № 37/504 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2009 у справі № 37/504, яке набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва у справі № 37/054 - Акціонерне товариство "К.Енерго" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" є стягувачем за наказом Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 у справі № 37/504 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2009 у справі № 37/504. Так, стягувач звернувся із запитом від 30.11.2021 № 30-4/11 до органів примусового виконання щодо стану примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 у справі № 37/504, у відповідь на який листом від 06.12.2021 № 55749/2-21 Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомило, що 28.12.2010 державним виконавцем винесеного постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, скаржник зазначає, що доказів направлення відповідної постанови стягувачу не надано. Відтак, скаржник вважає, що Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не вчинялось всіх необхідних дій з примусового виконання наказу. Відповідні відомості відсутні в Автоматизований системі виконавчих проваджень.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

За змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За умовами абзаців один та два статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

У статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) зазначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) унормовано, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їх права і обов`язки; проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; проводити перевірку виконання рішень юридичними особами всіх форм власності, а також громадянами, які провадять підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, що є боржниками за виконавчими документами; здійснювати перевірку виконання юридичними особами рішень стосовно працюючих у них боржників; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; використовувати за згодою власника приміщення, в тому числі, що є в комунальній власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспорт стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз`ясненням рішення з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання; викликати громадян та посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати до проведення виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб у встановленому порядку, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на громадян і посадовихосіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час проведення виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомки; при виконанні судових рішень безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і службових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб відомості та пояснення по фактах невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи інших порушень вимог законодавства про виконавче провадження; повідомляти з метою профілактичного впливу органи державної влади, громадські об`єднання, трудові колективи і громадськість за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі необхідності для проведення чи організації виконавчих дій залучати на платній основі, у тому числі за рахунок авансового внеску стягувача, суб`єктів господарювання, які у встановленому законом порядку одержали ліцензії на: 1) будівельну діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджувальних конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж); 2) надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі); 3) операції у сфері поводження з небезпечними відходами; 4) надання послуг, пов`язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян (крім випадків виконання судових рішень, ухвал про зміну органів управління та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності); 5) проведення землевпорядних та землеоціночних робіт; здійснювати інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Як вбачається з інформації, зазначеної в листі Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.12.2021 № 55749/2-21, на виконані у Солом`янському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 15.01.2010 по 28.10.2020 перебувало виконавче провадження № 16757315 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 у справі № 37/504.

Вказаним листом повідомлено, що 28.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 16757315 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 на підставі пункту 5 частин першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV). Станом на дату надання інформації повторно вищевказаний документ на адресу відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

У листі зазначено, що надати більш детальну інформацію з приводу виконання вищевказаного виконавчого провадження немає можливості, так як матеріали виконавчого провадження № 16757315 знищено за строком їх зберігання.

У статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається: 1) за письмовою заявою стягувача; 2) якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, одержати певні предмети, що повинні бути передані йому від боржника згідно з рішенням; 4) у разі якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (за винятком виконавчих документів, зазначених у частині першій статті 42 цього Закону), а також виконавчих документів, за якими мають бути стягнені грошові кошти чи інше майно, та інших виконавчих документів, які можуть бути виконані без безпосередньої участі боржника; 6) якщо у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, державний виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, встановлених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску із звітом державного виконавця про його використання.

Про повернення виконавчого документа і авансового внеску стягувачеві державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Суд зазначає, що стаття 47 Закону України "Про виконавче провадження", чинна на момент винесення оскаржуваної постанови, не містить підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки регулює винагороду державному виконавцеві. Підстави повернення виконавчого документа стягувачу визначені статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до норм статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

За умови авансування стягувачем в порядку, передбаченому цим Законом, витрат на проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися учасникам виконавчого провадження рекомендованими листами.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам факсимільним зв`язком або електронною поштою.

Документи виконавчого провадження, направлені факсимільним зв`язком або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державним виконавцем або іншою особою, уповноваженою державним виконавцем, документи виконавчого провадження можуть бути вручені особисто сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Належно оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Доказів направлення оскаржуваної постанови стягувачу матеріали скарги не містять. Водночас у листі від 06.12.2021 № 55749/2-21 зазначено, що матеріали виконавчого провадження № 16757315 знищено за строком їх зберігання.

З огляду на вищевикладене та враховуючи наявні в матеріалах скарги докази, суд дійшов висновку, що державний виконавець не вчинив передбачені нормами чинного законодавства дії щодо своєчасного і повного виконання рішення. Докази протилежного в матеріалах скарги відсутні. Листом від 06.12.2021 № 55749/2-21 представнику стягувача не надано інформації щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2010 № 16757315, а також вчинення державним виконавцем всіх необхідних дій для примусового виконання рішення. Також, суд позбавлений можливості встановити, на якій підставі постанова від 28.12.2010 № 16757315 була повернута стягувачу. При цьому, копія оскаржуваної постанови в матеріалах скарги відсутня.

Таким чином, судом встановлено бездіяльність Солом`янського відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Разом з тим, в прохальній частині скарги стягувач просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 16757315 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 у винесенні постанови Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.12.2010 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких підстав, з огляду на встановлення судом бездіяльності Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вимоги скаржника про визнання дій неправомірними визнаються необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Натомість, вимога про скасування постанови Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.12.2010 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" визнається судом обґрунтованою, з огляду на встановлення судом факту бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 339-345, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.12.2010 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 № 37/504 про повернення виконавчого документа стягувачу.

3. В іншій частині скарги відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено: 11.02.2022

Суддя Н.Плотницька