ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 Справа № 914/3384/21

Господарський суд Львівської області в складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Пришляк М.С., розглянув у відкритому судовому засідання справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА», м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів», м. Червоноград, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 8 486,92 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд» не здійснювалось.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» до Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» про стягнення заборгованості в розмірі 8 486,92 грн.

Ухвалою від 15.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 10.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду 17.01.2022. Розгляд справи 17.01.2022 відкладено на 07.02.2022.

В судове засідання 07.02.2022 сторони явку уповноважених представників не забезпечили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи належне повідомлення про дату та час судового засідання, відсутність будь-яких клопотань щодо процесу розгляду справи, суд не вважає неявку сторін такою, що перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Судом 07.02.2022 прийнято рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 7 200,00 грн. На основну суму заборгованості на підставі п. 8.2 договору поставки нараховану пеню в розмірі 1 286,92 грн.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, пояснень по суті позовних вимог не надав, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

На підставі договору поставки № ЮТ - 0000234 від 25.07.17 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» (позивач по справі) та Приватним акціонерним товариством «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (відповідач по справі) відповідачу поставлено витратний матеріал на загальну суму 7 773,60 грн., що підтверджується завіреними підписом і печаткою видатковими накладними № ПК - 0018409 від 06.11.2018 на суму 1 943,40 грн., №ПК-0018408 від 06.11.2018 на суму 5 830,20 грн. та товаро транспортною накладною № УП - 000002681 від 06.11.2018, УП-000002680 від 06.11.2018. Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання по оплаті за поставлений товар виконав частково.

З позовної заяви вбачається, що на підставі Протоколу №1 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» від 02 квітня 2018 в результаті реорганізації шляхом перетворення Приватного підприємства «ЮНІТ-Т» було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА». Позивач є правонаступником всіх майнових прав, грошових коштів, зобов`язань, інших прав та обов`язків Приватного підприємства «ЮНІТ-Т». Вказані факти підтверджуються долученим до матеріалів справи витягом з ЄДРПОУ.

Позивач зазначає, що станом на 30.09.2020 заборгованість Відповідача перед ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» складає 7 200,00 грн.

Крім того, до матеріалів справи долучено видаткову накладну №ПК-0017334 від 23.10.2018, товаро транспортну накладну №УП-000002539 від 23.10.2018, видаткову накладну №ПК-0013002 від 16.08.2018, товаро транспортну накладну №УП-000001951 від 16.08.2018, видаткову накладну №ПК-0016337 від 09.10.2018, товаро транспортну накладну №УП-000002382 від 09.10.2018, видаткову накладну №ПК-0011621 від 24.07.2018 та товаро транспортну накладну №УП-000001702 від 24.07.2018.

Матеріали справи також містять оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 01.01.18 31.12.2019 та акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2020.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено договір поставки №ЮТ-0000234 від 25.07.2017.

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах даного договору, поставити продукцію, визначену даним договором та додатками до нього, а покупець зобов`язується в порядку і на умовах даного договору прийняти і оплатити таку продукцію (надалі - товар). Загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються за згодою сторін у замовленні, видатковій накладній, рахунку на оплату. Всі документи, за якими здійснюється поставка (приймання - передача) товару після підписання сторонами є невід`ємними додатками до цього договору (п.п 1.1 1.3 договору).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із статтею 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Статтею 665 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Відповідно до статті 669 Цивільного кодексу України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Згідно із статтею 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.п. 2.1 договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі прийнятих Постачальником до виконання замовлень покупця. Партією товару є товар, поставлений по одній видатковій накладній.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами зазначеними у видаткових накладних ( п.п.6.1 договору). Покупець зобов`язується оплатити конкретну партію товару в гривнях України протягом 14 календарних днів з моменту її поставки в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, визначений в даному договорі, або іншим способом, не забороненим законодавством України (п.п. 6.4 договору).

Відповідно до розділу 7 договору постачальник зобов`язаний поставити товару строки, обумовлені сторонами у замовленні, а покупець зобов`язаний сплатити за товар в розмірах і в терміни, обумовлені даним договором.

На виконання умов договору поставки позивачем представлено видаткову накладну № ПК 0018409 від 06.11.2018 на суму 1 943,40 грн., №ПК 0018408 від 06.11.2018 на суму 5 830,20 грн. та товаро транспортну накладну № УП 000002681 від 06.11.2018, УП 000002680 від 06.11.2018. Вказані видаткові та товаро транспортні накладні містять підписи та відтиски печаток сторін та підтверджують поставку товару позивачем відповідачу. Однак з акту звірки та оборотно сальдової відомості вбачається проплата за видатковою накладною №ПК 0018408 від 06.11.2018 на суму 5 830,20 грн., отже спору між сторонами, щодо поставки за вказаною накладною не існує та станом на дату подання позовної заяви не існувало. З оборотно сальдової відомості вбачається можлива заборгованість по інших накладних, однак такі в матеріалах справи відсутні, а позивач в свою чергу не посилається на можливі порушення умов договору за іншими видатковими накладними, що позбавляє суд обєктивної можливості встановити дійсний стан договірних відносин сторін. Позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості виключно на підставі двох накладних, неоплаченою згідно наданих доказів залишається одна накладна № ПК 0018409 від 06.11.2018 на суму 1 943,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за видатковою накладною № ПК 0018408 від 06.11.2018 на суму 5 830,20 грн. задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то пеня відповідно до пункту 8.2 договору поставки підлягає нарахуванню на суму заборгованості за накладною № ПК 0018409 від 06.11.2018 на суму 1 943,40 грн. Провівши перерахунок пені суд встановив, що задоволенню підлягає сума пені в розмірі 351,20 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 613,74 грн. Решта судового збору залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» (79011, місто Львів, вул. Тютюнників, 25/2, ) 1 943,40 грн. основного боргу, 351,20 грн. пені та 613,74 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, у відповідності до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.02.2022.

Суддя Горецька З.В.