ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Справа № 906/321/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Войдевич О.А.

від відповідача: Сєвастьянов Є.Г., Слівінський А.О. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 07.09.2021 суддею Тимошенком О.М. у м. Житомир (повний текст рішення складено 10.09.2021) у справі № 906/321/21

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича

про стягнення 145036, 25 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича

до Акціонерного товариства "Укрпошта"

про визнання договору припиненим

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укрпошта" звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовною заявою про стягнення з ФОП Севастьянова Є.Г. 145036,25 грн., з яких: 118959,00 грн. боргу за оренду приміщення по Договору № 206 від 06.03.2018; 8304,08 грн. пені; 5874,94 грн. інфляційних; 1898,23 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що всупереч умовам укладеного між сторонами Договору оренди нерухомості № 206 від 06.03.2018, орендарем не виконуються договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати. Заборгованість складає 118959,00 грн. за період оренди з квітня 2020 по лютий 2021 року. Також за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань орендарю нараховані штрафні санкції.

Ухвалою місцевого господарського суду від 26.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/321/21; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Поряд з цим, ФОП Севастьянов Є.Г. подав до місцевого господарського суду зустрічну позовну заяву до АТ "Укрпошта" про визнання Договору оренди нерухомості № 206 від 06.03.2018 припиненим з 06.03.2020.

Вимога зустрічної позовної заяви ґрунтується на тому, що письмове повідомлення про дострокове припинення Договору було направлене орендарем на початку лютого 2020 року, згідно п. 11.4.3 Договору по причині незгоди зі збільшенням орендної плати на 10%. Однак орендодавець залишив її без відповіді та задоволення.

Ухвалою від 14.04.2021 зустрічний позов ФОП Севастьянова Є.Г. до АТ "Укрпошта" про визнання Договору оренди нерухомості № 206 від 06.03.2018 припиненим з 06.03.2020 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.09.2021 у справі № 906/321/21 первісний позов АТ "Укрпошта" до ФОП Севастьянова Є.Г. про стягнення 145036,25 грн. задоволено частково та стягнуто з ФОП Севастьянова Є.Г. на користь АТ "Укрпошта" 118927,96 грн. боргу, 5539,43 грн. пені, 1690,26 грн. річних, 5874,94 грн. інфляційних, 2066,48 грн. судового збору. Відмовлено в задоволенні вимог первісної позовної заяви в частині стягнення 31,04 грн. боргу, 2764,65 грн. пені, 207,97 грн. 3% річних. Відмовлено в задоволенні зустрічної позовної заяви ФОП Севастьянова Є.Г. до АТ "Укрпошта" про визнання договору припиненим.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ФОП Севастьянов Є.Г. звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задоволити. Також просить судові витрати покласти на первісного позивача.

В обґрунтування скарги апелянт вказує, що з початку лютого 2020 року вів листування з АТ "Укрпошта" щодо можливості дострокового припинення договору оренди нерухомості № 206 від 06.03.2018. Відтак вважає Договір достроково припиненим з 06.03.2020. Зважаючи що така обставина АТ "Укрпошта" не визнається, зазначене підлягає визнанню в судовому порядку. Одночасно скаржник подав до апеляційного господарського суду додаткові докази із обґрунтуванням неможливості їх подання до суду першої інстанції. Таким чином, просить їх прийняти, дослідити та скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 07.09.2021 у справі № 906/321/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Севастьянова Є.Г.; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в судовому засіданні.

Від АТ "Укрпошта" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого Товариство із викладеними в скарзі доводами не погоджується, просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 07.09.2021 у справі № 906/321/21 залишити без змін.

В судовому засіданні присутній апелянт та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник АТ "Укрпошта" вимоги апеляційної скарги заперечував, просив останню залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

За умовами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, судом встановлено наступне.

У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року № 728-р "Про перетворення Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", Наказу Мінінфраструктури України від 11.11.2015 № 465 Українське державне підприємство поштового зв`язку "Укрпошта" (УДППЗ "Укрпошта") реорганізовано 01.03.2017 шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство "Укрпошта".

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 14.12.2018 № 611 "Про затвердження нової редакції Статуту АТ "Укрпошта" та інші питання діяльності", змінено тип публічного акціонерного товариства з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство "Укрпошта".

Відповідно до Статуту Акціонерного товариства "Укрпошта" останнє є правонаступником УДППЗ "Укрпошта", 100 відсотків акцій якого належить державі в особі Міністерства інфраструктури України.

Відповідно до Статуту Товариства, одним з предметів діяльності Товариства є надання в оренду й експлуатацію власного майна.

06 березня 2018 року між Житомирською дирекцією ПАТ "Укрпошта" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Севастьяновим Єгором Геннадійовичем (орендар) укладено Договір оренди нерухомості № 206.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування нерухомість, що розташована в м. Житомирі, на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку по вул. В. Бердичівській, 69/2, загальною площею 58.0 м. кв., для організації торгівлі продовольчими товарами.

За пунктом 11.1 Договору строк дії договору встановлено до 05.02.2021.

Згідно розділу 3 Договору, орендна плата за місяць становить 8166,67 грн. та 20% ПДВ, орендар додатково відшкодовує витрати на утримання майна (електро-, тепло-, та інше) на підставі окремих рахунків; починаючи з 06.03.2019 року, кожного року оренди, ставки плати за користування майном автоматично збільшуються на 10% від ставок, що діяли за попередній рік оренди, без укладення додаткових змін та доповнень до договору; оплата оренди за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду; оплата проводиться на підставі рахунку, не виставляння рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Згідно п. 8.2 Договору, за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Згідно п. 5.2.1 та п. 11.4.3 Договору, договір може бути достроково припиненим орендарем в разі незгоди зі зміною орендної плати за умови направлення орендодавцю повідомлення про дострокове припинення Договору не менше ніж за 30 календарних днів до дати введення нового розміру орендної плати.

АТ "Укрпошта" зазначало, що орендар повернув орендоване майно 06.02.2021. Відтак, згідно наданого розрахунку, борг відповідача за оренду майна, за період з квітня 2020 по лютий 2021 становить 118959,00 грн. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п. 8.2 Договору просить стягнути з відповідача 8304,08 грн. пені, а також 5874,94 грн. інфляційних та 1898,23 грн. 3% річних.

Натомість ФОП Севастьянов Є.Г. із зазначеним не погоджується, заборгованість не визнає та вважає Договір оренди № 206 припиненим з 06.03.2020.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту ст.610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 232 п. 6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судами встановлено, що згідно укладеного між сторонами Договору оренди нерухомості № 206 від 06.03.2018 орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування майно, що знаходиться в м. Житомирі, на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку по вул. В. Бердичівській, 69/2. загальною площею 58.0 м. кв., для організації торгівлі продовольчими товарами. Строк дії договору-до 05.02.2021.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, між сторонами в період з квітня 2020 року по серпень 2020 року відбувалося листування щодо можливості дострокового припинення дії Договору або внесення змін до Договору у зв`язку з погіршенням умов бізнесу. Судами також встановлено, що сторони підписали Акт приймання-передачі майна оренди лише по закінченню дії договору - 06.02.2021.

Посилання ФОІІ Севастьянова Є.Г на те, що ним в лютому 2020 року було направлено до АТ "Укрпошта" повідомлення про розірвання Договору оренди у передбачені його умовами строки, тобто за 30 днів до дати зміни вартості орендної плати, не знайшло свого підтвердження, оскільки такі докази не були подані суду першої інстанції.

Відповідно, суд першої інстанції дослідивши інші подані сторонами докази в сукупності, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для дострокового припинення Договору № 206. Зазначене стало підставою для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції зі скаргою, апелянт вказує, що в суді першої інстанції не міг подати оригінали доказів у вигляді опису вкладення та листа з відміткою про направлення, оскільки такі докази перебували у бувшого бухгалтера, яка тривалий час проживала в Республіці Польща.

Відтак скаржник додав лист від 03.02.2020 № 206/03/02/20, адресований директору Житомирської дирекції АТ "Укрпошта". Зі змісту вказаного листа вбачається, що ФОП Севастьянов Є.Г. просить "прийняти орендоване приміщення у зв`язку з достроковим припиненням договору або розширити мету використання, орендованого мною приміщення площею 58 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська 69/2, яке я орендую за договором оренди № 206 та дозволити в даному приміщенні, окрім продажів товарів продовольчої групи (з продажем підакцизних товарів), продаж непродовольчих товарів". До листа додано опис вкладення про відправку цінним листом зі штемпелем поштового відділення "Житомир 24 - 03.02.20.-20".

Вирішуючи питання про можливість прийняття даного доказу до дослідження згідно ч. 3 ст. 269 ГПК України, судова колегія враховує наступне.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

В силу ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач разом з відзивом. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За умовами ст.ст. 184, 194 ГПК України всі докази мають бути подані учасниками в підготовчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з зустрічною позовною заявою (12.04.2021) ФОП Севастьянов Є.Г. зазначив, що наразі не може надати копію листа датованого лютим 2020 року про дострокове розірвання договору та докази його направлення, оскільки переписка знаходиться у бувшого бухгалтера, який перебуває на лікарняному. Однак такий доказ буде наданий в перше ж судове засідання.

Разом з цим матеріали справи свідчать, що впродовж підготовчого провадження судом призначались слухання справи на 12.05.2021, на 25.05.2021, на 01.07.2021. В жодне з даних засідань апелянт та його представник не з`явились, доказів в підтвердження позовних вимог (лист від лютого 2020) не подали, а також будь-яких пояснень з приводу неможливості подання таких доказів не надано. В послідуючі судові засідання з розгляду справи по суті 21.07.2021 та 07.09.2021 ФОП Севастьянов Є.Г. та його представник не з`являлись. Протягом розгляду справи від апелянта надійшло до суду першої інстанції три клопотання про відкладення розгляду, зокрема, від 24.05.2021 про неможливість явки представника; від 01.07.2021 про неможливість явки представника та від 07.09.2021 про неможливість явки ФОП Севастьянова Є.Г.

Вказане свідчить про неналежне виконання скаржником своїх процесуальних обов`язків.

Твердження апелянта про перебування доказів у бувшого бухгалтера, який тривалий час знаходися в Республіці Польща, жодними доказами не підтверджено.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається скаржник, не доведені та не можуть вважатись такими, що об`єктивно унеможливили подачу доказів до суду першої інстанції. Апелянт не був позбавлений права користувався всіма наданими йому процесуальним законодавством правами, отже не був позбавлений можливості вчасно подати усі наявні в нього докази на обґрунтування заперечень до первісного позову та своїх зустрічних позовних вимог.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 269 ГПК України, додані скаржником до апеляційної скарги докази не приймаються судом апеляційної інстанції до дослідження та оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що наявне в матеріалах справи листування сторін протягом травня-червня 2020 року щодо можливості внесення змін договору, спростовує твердження скаржника про припинення його дії з 06.03.2020 року.

Отже, у спірний період укладений між сторонами Договір оренди № 206 продовжував свою дію, відтак орендар повинен був дотримуватись умов Договору та сплачувати визначену орендну плату.

На підставі викладеного вище, здійснивши перевірку правильності перерахунку судом першої інстанції заявлених позивачем сум заборгованості у період з квітня 2020 по лютий 2021 року, пені, інфляційних та 3% річних, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість і законність їх задоволення місцевим господарським судом у відповідному обсязі, а саме 132032,59 грн., з яких: 118927,96 грн. боргу, 5539,43 грн. пені, 5874,94 грн. інфляційних та 1690,26 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати, понесені у зв`язку із поданням апеляційної скарги, на підставі ст. 129, 282 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 07 вересня 2021 року у справі №906/321/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/321/21 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "09" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.