РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа № 910/17125/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморгруп», м. Київ

про стягнення 182 556,30 грн,

Представники:

від позивача: Єремейчук Д.О.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморгруп» (далі - ТзОВ «Приморгруп»/відповідач) про стягнення 182 556,30 грн збитків, завданих внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з реєстрації податкових накладних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.10.2021 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 22.11.2021.

22.11.2021 суд відклав підготовче засідання на 20.12.2021 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

20.12.2021 відповідач вдруге не з`явився у підготовче засідання, при цьому, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином, однак до суду повернувся конверт з поштовим відправленням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.02.2022.

07.02.2022 у судове засідання з`явився представник ДП «АМПУ» та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ТзОВ «Приморгруп» у судове засідання втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приморгруп» (далі - підрядник) укладено договір підряду №170-В-ФДЛ-17, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати роботи, зазначені в п. 1.2. цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно п. 1.2. договору найменування робіт: Реконструкція системи кондиціювання повітря адміністративної будівлі по вул. Лягіна, 27 в м. Миколаїв. Об`єкт будівництва - Реконструкція системи кондиціювання повітря адміністративної будівлі по вул. Лягіна, 27 в м. Миколаїв. Адреса розташування об`єкта - м. Миколаїв, вул. Лягіна, 27.

Пунктом 6.3.13. договору передбачено, що підрядник зобов`язаний скласти, належним чином оформити та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну/розрахунок коригування податкової накладної на суму ПДВ, зазначену у відповідному рахунку/підписаних сторонами актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою №КБ-3, у встановлений законодавством України строк.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 9.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що роботи з реконструкції системи кондиціонування повітря адміністративної будівлі по вул. Лягіна, 27 в м. Миколаїв виконані відповідачем у повному обсязі, про що сторонами підписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, а також акт №7 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року.

На виконання умов договору, відповідач виставив позивачу на оплату рахунок № 12 від 15.11.2018 на суму 1 095 337,79 грн, в тому числі ПДВ в розмірі 182 556,30 грн.

16.11.2018 платіжним дорученням №5864 позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти у розмірі 1 095 337,79 грн.

У відповідності до положень п. 6.3.13. договору відповідач повинен був зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на суму 1 095 337,79 грн, у тому числі ПДВ в сумі 182 556,30 грн.

Проте, в порушення умов договору, відповідач не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на суму 1 095 337,79 грн, чим позбавив позивача прав на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту у сумі 182 556,30 грн.

15.01.2019 позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих. № 143 з вимогою вжити всі необхідні заходи для реєстрації податкової накладної на суму 1 095 337,79 грн, у тому числі ПДВ в сумі 182 556,30 грн.

Проте, ТзОВ «Приморгруп» цю вимогу залишило без відповіді та задоволення.

Отже, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної на суму 1 095 337,79 грн, у тому числі ПДВ в сумі 182 556,30 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТзОВ «Приморгруп» завдало позивачу збитків на суму 182 556,30 грн, оскільки ДП «АМПУ» позбавлено можливості включити цю суму до складу податкового кредиту, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

З наведеного вбачається, що згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №170-В-ФДЛ-17 від 11.08.2017, відповідно до якого відповідачем виконані, а позивачем прийняті та оплачені підрядні роботи на суму 1 095 337,79 грн, в тому числі ПДВ в сумі 182 556,30 грн.

Судом також встановлено, що в п. 6.3.13. договору передбачено обов`язок відповідача скласти, належним чином оформити та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну/розрахунок коригування податкової накладної на суму ПДВ, зазначену у відповідному рахунку/підписаних сторонами актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою №КБ-3, у встановлений законодавством України строк.

З матеріалів справи вбачається, що акт приймання виконаних будівельних робіт № 7 за жовтень 2018 року підписаний сторонами 15.11.2018, відповідно обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідача виник 15.11.2018.

Проте, в порушення умов п. 6.3.13. договору підряду №170-В-ФДЛ-17 від 11.08.2017 відповідач не зареєстрував податкову накладну на суму 1 095 337,79 грн, чим позбавив позивача права на віднесення сплаченого податку на додану вартість у розмірі 182 556,30 грн до складу податкового кредиту на цю суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Отже, з наведеного вище вбачається, що ТзОВ «Приморгруп» не зареєструвало податкову накладну на суму 1 095 337,79 грн, що призвело до неможливості включення суми податку на додану вартість у розмірі 182 556,30 грн до податкового кредиту ДП «АМПУ», чим порушило умови договору та вимоги податкового законодавства.

Таким чином, ураховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього.

Аналогічний висновок також міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статтей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ДП «АМПУ» до ТзОВ «Приморгруп» про стягнення збитків у розмірі 182 556,30 грн, що має наслідком їх задоволення.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморгруп» (04071, місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 51; ідентифікаційний код 39415797) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ідентифікаційний код 38727770) збитки у розмірі 182 556 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) грн 30 коп. та 2 738 (дві тисячі сімсот тридцять вісім) грн 36 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 10.02.2022.

Суддя В.В. Бондарчук