ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4639/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Трейдінг", м.Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Балцем", м.Балаклія Харківської обл.
про стягнення 469866,10 грн.
за участю представників:

позивача - Палкін А.Ю. (адвокат, ордер АЕ №1111773 від 23.12.2021 року);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НС Трейдінг" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Балцем" про стягнення 469866,10 грн. за договором поставки №22/07-01 від 22.07.2021, з яких 438798,49 грн. боргу з ПДВ, 18509,73 грн. пені, 9258,62 грн. інфляційних, 3299,26 грн. 3% річних, крім того витрати на професійну правничу допомогу у попередньо визначеному розмірі 10000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7048,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 23.12.2021 року, яке протокольною ухвалою було відкладено на 18.01.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2022 року.

Позивачем надано до суду наступні документи:

- попередній розрахунок судових витрат позивача (а.с.96-106);

- клопотання позивача про долучення доказів (а.с.114-143);

Надані документи судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

20.12.2021 року відповідач надав до суду відзив без доказів направлення його копії позивачу (а.с.152-155).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2021 року було залишено без розгляду відзив відповідача, як такий, що подано з порушенням вимог ч.5 та п.2 ч.6 ст.165 ГПК України.

Відповідачем отримано ухвалу суду про залишення відзиву без розгляду (а.с.169), однак, до суду не надано відзиву з доказами направлення його копії позивачу.

Відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 01.02.2022 року представник позивача позов підтримував та просив його задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи (а.c.176).

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності відповідача, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.07.2021 року між ТОВ «НС Трейдінг» (Позивач, Постачальник) та ПрАТ "Балцем" (Відповідач, Покупець) був укладений договір №22/07-01 поставки (далі - Договір), відповідно до положень п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язався своєчасно оплатити та прийняти клінкер цементний (далі - Товар).

Відповідно до п.2.1. Договору на кожне відвантаження Покупець направляє Постачальнику Заявку на відвантаження, а загальні умови постачання визначаються у специфікації до Договору.

Згідно з п.2.2. Договору поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року з урахуванням особливостей, встановлених цим Договором. Поставка здійснюється автомобільним або залізничним транспортом.

Згідно з п.4.3. Договору покупець оплачує Товар протягом 5 банківських днів з дати прибуття товару до пункту призначення на підставі рахунку.

Відповідно до специфікації №1 від 22.07.2021 року відповідач здійснює оплату товару за цією специфікацією протягом 5 банківських днів з дня прибуття товару на станцію Шебелинка.

В рамках договору сторонами складено Специфікацію №1 від 22.07.2021, в якій узгоджено постачання товару загальною кількістю 2000-3000 т. та визначено вартість Товару в розмірі 2378,10 грн. з урахуванням ПДВ за 1 тону.

На підставі укладеного Договору, відповідно до специфікації №1, позивачем на адресу відповідача був поставлений товар наступними партіями:

1) 08.08.2021 року ТОВ "НС Трейдінг" передало у власність ПрАТ "Балцем" товар у кількості 68,6 т. на загальну суму 161334,85 грн., що підтверджується видатковою накладною №34 від 08.08.2021 року, залізничною накладною №40265233 від 08.08.2021 року, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №07/21 від 08.01.2021 року, виданою ПрАТ "Балцем" на ім`я Юркова В.В.

2) 09.08.2021 року ТОВ "НС Трейдінг" передало у власність ПрАТ "Балцем" товар у кількості 1319,5 т. на загальну суму 3103226,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №35 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40294258 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40306896 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40293383 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40305229 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40320764 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40293391 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40293391 від 09.08.2021 року, залізничною накладною №40305237 від 09.08.2021 року, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №07/21 від 08.01.2021 року, виданою ПрАТ "Балцем" на ім`я Юркова В.В.

3) 11.08.2021 року ТОВ "НС Трейдінг" передало у власність ПрАТ "Балцем" товар у кількості 621,3 т. на загальну суму 1461185,77 грн., що підтверджується видатковою накладною №36 від 11.08.2021 року, залізничною накладною №40367112 від 11.08.2021 року, залізничною накладною №40378960 від 11.08.2021 року, залізничною накладною №40377699 від 11.08.2021 року, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №07/21 від 08.01.2021 року, виданою ПрАТ "Балцем" на ім`я Юркова В.В.

4) 16.08.2021 року ТОВ "НС Трейдінг" передало у власність ПрАТ "Балцем" товар у кількості 69,75 т. на загальну суму 164039,45 грн., що підтверджується видатковою накладною №37 від 16.08.2021 року, залізничною накладною №40587719 від 16.08.2021 року, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №07/21 від 08.01.2021 року, виданою ПрАТ "Балцем" на ім`я Юркова В.В.

5) 18.08.2021 року ТОВ "НС Трейдінг" передало у власність ПрАТ "Балцем" товар у кількості 20,84 т. на загальну суму 49011,92 грн., що підтверджується видатковою накладною №38 від 18.08.2021 року, товаро-транспортною накладною №180821-1 від 18.08.2021 року, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №07/21 від 08.01.2021 року, виданою ПрАТ "Балцем" на ім`я Юркова В.В.

Таким чином, позивачем на адресу відповідача був поставлений товар у кількості 2099,99 т. на загальну суму 4938798,49 грн.

Поставлений Товар був прийняти покупцем без будь-яких зауважень щодо кількості, якості, комплектності та асортименту, про що свідчать належним чином підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні, повернень товару не було.

Проте, покупець здійснив оплату за поставлений за зазначеними накладними Товар лише частково на загальну суму 4500000,00 грн., у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем наявний борг в сумі 438798,49 грн.

Позивачем направлялись на адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості, які залишилися без відповіді, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності дост.265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідач оплату здійснив частково.

Частково неоплаченим залишився товар з видатковою накладною №36 від 11.08.2021 року на суму 225747,12 грн. та повністю не сплачений товар за видатковими накладними №37 від 16.08.2021 року на суму 164039,45 грн. та №38 від 18.08.2021 року на суму 49011,92 грн.

Таким чином, відповідачем не було сплачено за поставлений товар на загальну суму 438798,49 грн.

При цьому суд зазначає, що з урахуванням п.4.3. Договору та п.11. Специфікації №1 строк оплати по вказаним накладним є таким, що настав, а саме кінцевий день оплати:

- за накладною №36 від 11.08.2021 року на суму 225747,12 грн. - 20.08.21, прострочення з 21.08.21;

- за накладною №37 від 16.08.2021 року на суму 164039,45 грн. - 30.08.21, прострочення з 31.08.21;

- за накладною №38 від 18.08.2021 року на суму 49011,92 грн. - 27.08.21, прострочення з 28.08.21.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору позивач свої зобов`язання по поставці товару виконав у повному обсязі згідно з умовами договору, повернень товару або претензій щодо кількості та якості товару від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст.610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та повністю не розрахувався за поставлений товар у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на суму 438798,49 грн.

Крім суми боргу позивачем заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні втрати.

Щодо пені.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.5.2. Договору у разі невчасного внесення покупцем належної оплати, окрім передоплати, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати отриманого товару, суд визнає дії позивача щодо нарахування відповідачу пені за термін прострочення оплати за кожною з видаткових накладних такими, що відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що позивачем невірно здійснено розрахунок пені (а.с.6) на суму боргу 438797,00, починаючи з 21.08.21, в той час, як загальний борг в сумі 438798,49 виник лише з 31.08.21.

Однак, здійснивши перерахунок пені на суми боргу за кожною накладною окремо, з урахуванням періодів початку прострочення та по 24.11.21 як визначено позивачем, суд встановив, що загальна сума пені позивачем визначена вірно.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 18509,73 грн. пені підлягають задоволенню.

Щодо річних та інфляційних.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за отриманий товар підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення в порядку, визначеному ст. 625 ЦК України.

Перевіривши відповідні розрахунки позивача (а.с.7-8), суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3299,26 грн. 3% річних та 9258,62 грн. інфляційних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які відповідачем не спростовані, отже, позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Щодо витрат на правничу допомогу суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

06.12.2021 року позивач надав до суду попередній розрахунок судових витрат (вх.№28781) та просив стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу з доказами понесених витрат, а саме: договір від 23.11.21 про надaння правової допомоги, акт надання послуг №66 від 30.11.21, рахунок на оплату №66 від 23.11.21, платіжне доручення.

Судом встановлено, що позивачем та адвокатським об`єднанням "Білі комірці" укладено договір про надання правової допомоги від 23.11.2021 року, відповідно до умов якого 30.11.2021 року складено Акт наданих послуг на загальну суму 10000,00грн.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (в т.ч. пов`язані з наданням професійної правничої допомоги) покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу, на підставі акту наданих послуг.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги, актом наданих послуг, рахунком на оплату, платіжним дорученням (а.с.100-104).

Отже, позивачем надані до суду належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги.

На підставі викладеного, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-80, 86, 123, 126, 129, 232-233, 236-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Балцем" (адреса: 64200, Харківська область, м.Балаклія, вул.Цемзаводське шосе,3; ; п/р НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК»; ІПН 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Трейдінг" (адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Лісопильна, 12; ; п/р НОМЕР_2 в AT «АКБ «КОНКОРД», м.Дніпро; ІПН 21) 438798,49 грн. боргу (з ПДВ) за поставлений товар за Договором поставки №22/07-01 від 22.07.2021, 18509,73 грн. пені, 9258,62 грн. інфляційних, 3299,26 грн. 3% річних, 7048,00 грн. судового збору, 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" лютого 2022 р.

Суддя К.В. Аріт