РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 м. КиївСправа № 910/19123/21

За позовом: акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК";

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ЕКОРЕСУРСИ";

до відповідача-2: ОСОБА_1 ;

про: стягнення 379.034,39 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ЕКОРЕСУРСИ" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) про стягнення 379.034,39 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач-2, як поручитель, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором поруки № Т 09.07.2019 І 7732 (анкета поручителя від 26.09.2019), за умовами якого поручитель зобов`язаний солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26.09.2019 № ID7046790, укладеного між позивачем та відповідачем-1, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів 379.034,39 грн., з яких: 250.000,00 грн. - основна заборгованість, 119.625,00 грн. - заборгованість по відсоткам та 9.409,39 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/19123/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідачі відзивів на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не подали, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як банком, та відповідачем-1, як позичальником, укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26.09.2019 № ID7046790 (анкета-заява про надання кредиту юридичній особі від 06.09.2019) (далі - Кредитний договір), відповідно до предмету якого позивач відкриває відповідачу-1 відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості і надає в рамках відкритої кредитної лінії грошові кошти в розмірі та на умовах, передбачених цим договором, а відповідач-1 зобов`язується повернути позивачу отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі, у строки та на умовах цього договору. Кредитні кошти надаються позивачем окремими частинами - траншами (п. 1.1 Кредитного договору).

Пунктом 2.4 Кредитного договору визначено, що кредитна лінія відкривається для відповідача від дати укладення договору, у валюті кредитування - гривня, в розмірі 250.000,00 грн.

Положеннями пункту 2.5 Кредитного договору передбачено, що кредитна лінія відкривається на термін 12 місяців з дати укладення договору.

Відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними траншами складає: для траншів строком до 30 днів - 23 % річних, строком до 60 днів - 25 % річних, строком до 90 днів - 26 % річних, строком до 180 днів - 27 % річних та є фіксованою процентною ставкою у вказаний період.

Умовами пункту 8.2 Кредитного договору передбачено, що у разі непогашення або несвоєчасного погашення відповідачем-1 всієї суми заборгованості по основному боргу після закінчення терміну користування кредитом в цілому, або кредитним траншем окремо, та/або після закінчення терміну погашення заборгованості або порушення терміну сплати процентів за користування кредитом, відповідач-1 сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування за кожен календарний день прострочення, а також штраф за кожен факт порушення зобов`язання за договором у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості на дату нарахування.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так позивачем здійснено перерахування грошових коштів на користь відповідача-1 в сумі 250.000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача-1, яка наявна в матеріалах справи.

Проте, відповідачем-1 не здійснено повернення вказаних коштів на користь позивача.

Між відповідачем-2, як поручителем та позивачем, як кредитором, укладено договір поруки № Т 09.07.2019 І 7732 (анкета поручителя від 26.09.2019) (далі - Договір поруки), відповідно до предмету якого відповідач-2 зобов`язується відповідати перед позивачем, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі відповідачем-1 зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1 Договору поруки).

Пунктом 2.1 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання або прострочення виконання боржником (відповідачем-1) зобов`язань, що випливають із Кредитного договору, відповідач-2 відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник (відповідач-1).

Приписами ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вказані вище обставини позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 379.034,39 грн., з яких: 250.000,00 грн. - основна заборгованість, 119.625,00 грн. - заборгованість по відсоткам та 9.409,39 грн. - пеня.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Так позивач, звертався до відповідача-1 та відповідача-2 з вимогами про сплату заборгованості від 09.08.2021 № 12698/70.2.2 та від 09.08.2021 № 12699/70.2.2, які були направлені на адреси місцезнаходження відповідачів, що підтверджується описами вкладення до поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Проте, такі вимоги залишені відповідачами без виконання.

Будь-яких доказів сплати відповідачами на користь позивача заборгованості за Кредитним договором в сумі 250.000,00 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 119.625,00 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми основної заборгованості в сумі 250.000,00 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 119.625,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідач-1 не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Кредитним договором, заявлена позивачем позовні вимога про стягнення з відповідачів пені в сумі 9.409,39 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ЕКОРЕСУРСИ" (Україна, 02225, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАШТАНОВА, будинок 14-А, квартира 126, ідентифікаційний код: 41248901) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30, ідентифікаційний код: 09806443) основну заборгованість в сумі 250.000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 119.625 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., пеню в сумі 9.409 (дев`ять тисяч чотириста дев`ять) грн. 39 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5.685 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 52 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац