СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/567/19(913/652/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивач Гусакова І.О.;

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача (вх. №3513Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року (повний текст складено 21.10.21, суддя Яресько Б.В.) по справі №913/567/19 (913/652/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

до Фермерського господарства «Криничне»

про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фермерського господарства «Криничне» (відповідач) про відшкодування збитків в сумі 77182 грн, 68 коп. заподіяних порушення Правил роздрібного ринку електроенергії.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.11.2021 (суддя Яресько Б.В.) по справі №913/567/19 (913/652/21) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою від 15.12.2021 по справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" на рішення Господарського суду Луганської області від 15.11.2021 у справі №913/567/19(913/652/21). Фермерському господарству Криничне встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Призначено справу №913/567/19(913/652/21) до розгляду на 31 січня 2022 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132.

У судовому засіданні 31 січня 2022 р. оголошено перерву до 14 лютого 2022 р. о 10:30 год., вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції.

У судове засідання з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", яке підтримало апеляційну скаргу, зазначило, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

ТОВ Луганське енергетичне об`єднання вважає, що рішення Господарського суду є необґрунтованим та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушенням норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Представник відповідача у засідання суду не з`явився.

Зважаючи на те, що явка сторін не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності відповідача, за наявними матеріалами у справі.

Колегія суддів зазначає, що при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, вислухавши представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 10.01.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" та Фермерським господарством «Криничне» був укладений договір № 89 про постачання електричної енергії.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2018 р. № 1587 позивач з 01.01.2019 р. проводить діяльність з розподілу електричної енергії на території Луганської області.

Позивачем 06.11.2019 р. був складений акт №071589 технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1000 В/пломбування на об`єкті відповідача ТОК Журавська, відповідачем були прийнятті на відповідальне збереження пломби, зокрема на клемної кришці № 21983709.

Відповідачем 20.07.2020 р. була подана заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2020 р.

У свою чергу, позивачем 22.10.2020 р. було складено акт контрольного огляду, за яким порушень виявлено не було.

Відповідач 17.11.2020 р. звернувся до позивача з заявою, в якій просив направити інспектора для проведення позапланової технічно перевірки у зв`язку з вигоранням автомату. Як вбачається з адвокатського запиту Яковець К.І. вигорання автомату мало місце 13.11.2020 р.

Сторонами 18.11.2020 р. був укладений договір № 271 на виконання робіт: позачергова технічна перевірка правильності роботи 3-фазного електролічильника прямого включення в електроустановках до 1000 В за ініціативою споживача.

При здійсненні позапланової перевірки на об`єкті відповідача у с. Журавське 01.12.2020 р. було виявлено відсутність пломби №21983708, а також самовільне встановлення ввідного пристрою АВ-2056МІ-100,125А, про що, в присутності відповідача, складено акт про порушення №005863 від 01.12.2020 р. в якому зазначено про порушення відповідачем п.п. 8 п. 5.5.5. ПРРЕЕ.

У п. 5 акту зазначено, що споживач відмовився увімкнути всі струмоприймачі на максимальну потужність та не надав їх паспортних даних. Дозволена потужність споживання відповідно до умов договору 40 кВт.

У п. 11 акту вказано, що комісія оператора з розгляду акту відбудеться 10.12.2020 р. Акт підписано керівником відповідача Батирсултановим М.Д. із зауваженнями: з моєї сторони втручання не було.

10.12.2020 р. на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, оформленим протоколом №62 від 10.12.2020 р., було прийнято рішення про визнання акту про порушення ПРРЕЕ від 01.12.2020 р. №005863 складеним правомірно та виконано розрахунки збитків відповідно до глави 8.4. ПРРЕЕ у сумі 77182 грн 68 коп. виходячи з дозволеної потужності за договором 40 кВт.

Відповідач в. 5.1. зазначив про свою незгоду з прийнятим рішенням; добровільно оплату вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення ПРРЕЕ не здійснив.

Вказані обставини дали підстави ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" звернутись з позовом за захистом своїх порушених інтересів у вигляді стягнення з відповідача на користь позивача вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ у розмірі 77 182 грн 68 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що рішення Господарського суду відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Спірні правовідносини у сфері електроенергетики регулюються ст. 275-277 Господарського кодексу України, відповідно до яких абоненти користуються енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Правовідносини з енергопостачання, які виникли між сторонами на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, регулюються нормами Закону України Про ринок електричної енергії, Кодексу комерційного обліку електроенергії (надалі - ККО) затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №311, Правилами роздрібного ринку електроенергії (надалі ПРРЕЕ), затверджених 14.03.2018 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) №312.

Статтею 26 Закону України Про електроенергетику передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 27 Закону України Про електроенергетику правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає, зокрема, електроенергію споживачеві, який зобов`язується оплатити її та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання. Особливості постачання електроенергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У ч. 3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії зазначено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електроенергії, умов укладених договорів.

Статтею 77 Закону України Про ринок електричної енергії визначена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 5.6.18, та 5.6.19 Кодексу комерційного обліку електроенергії будь-які роботи, що можуть призвести до пошкодження пломб та/або пломбувального матеріалу, встановлених на ЗВТ та пристроях вузла обліку, повинні бути погоджені з власниками ЗВТ та вузла обліку. Такі роботи мають проводитися у присутності уповноважених представників заінтересованих сторін, чиї пломби можуть бути пошкоджені. У випадку пошкодження встановлених на ЗВТ та пристроях вузла обліку пломб або пломбувального матеріалу в результаті ліквідації аварійної ситуації суб`єкт, який виконував аварійні роботи, повинен повідомити про цей факт заінтересованих осіб не пізніше наступного робочого дня.

Як вбачається з матеріалів справи, пошкодження пломби відбулося 13.11.2020 р. у п`ятницю, наступним робочим днем є понеділок 16.11.2020 р., а відповідач повідомив про цей факт позивача лише 17.11.2020 р. тобто з порушенням вимог Кодексу комерційного обліку електроенергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електроенергії (надалі - ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електроенергії між електропостачальником та споживачем, а також їхні взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електроенергії.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - це документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Згідно з пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ в акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

У акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В п. 5 акту про порушення № 005863 від 01.12.2020 р. зазначено, що споживач відмовився увімкнути всі струмоприймачі на максимальну потужність, та не надав їх паспортних даних. Дозволена потужність споживання відповідно до умов договору 40 кВт.

Пунктом 8.4.10 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою: W доб. = P · t доб. · K в, де:

Р - потужність (кВт), визначена як:

- 1) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складення акта про порушення струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);

- 2) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);

- 3) дозволена потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначена в договорі з оператором системи (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів 1 або 2 цього пункту, перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби, що визначається на підставі договору з оператором системи (год). У разі відсутності в договорі даних про тривалість роботи обладнання споживача tдоб приймається рівним 8 год;

Kв - коефіцієнт використання струмоприймачів (приймається рівним 0,6).

Позивачем при розрахунку необґрунтовано застосовано найбільшу величину Р - потужність (кВт) (40 кВт), яка визначена згідно дозволеної потужності для цієї точки комерційного обліку, зазначеної в договорі з оператором системи.

Положеннями п. 8.4.10 ПРРЕЕ встановлено, що відповідна величина може бути застосована виключно за умови дотримання певних умов, а саме:

1. якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів 1 або 2 п. 8.4.10 ПРРЕЕ , перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку.

2. ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів.

3. недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів.

4. відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність.

Проте, ні акт про порушення, ні протокол не містять зафіксованого факту наявності відповідних умов.

Так, відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ відмова в доступі до об`єкта споживача - дії та/або бездіяльність споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на якій розташований/розміщений об`єкт споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника, оператора системи розподілу (передачі) щодо виконання своїх функцій, передбачених цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про не допуск.

Таким чином, належним доказом недопуску представників оператора системи на територію відповідача є акт про не допуск. Зазначений акт позивачем не надано.

Акт про не допуск не складався, відповідно представники позивача були допущені на територію позивача та мали відповідно можливість визначити сумарну максимальну потужності струмоприймачів.

Крім того, згідно п. 5 акту зазначено, що відповідач відмовився не здійснювати вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, а відмовився увімкнути всі струмоприймачі на максимальну потужність.

За таких обставин, позивач необґрунтовано застосував дозволену потужність 40 кВт.

Розрахунок вартості недоврахованої енергії на підставі некоректних вихідних даних є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція наведена також в постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №906/585/17, в якій досліджувалось питання обрахунку необлікованої електричної енергії за невірно визначену кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, в результаті чого невірно визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, що за висновками Верховного Суду є безумовною підставою для визнання недійсним рішення комісії з розгляду акту про порушення правил користування електроенергією.

На підставі наведеного, колегія суддів підтримує висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, позивачем, всупереч вищенаведених норм права, не було подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, а наведені доводи не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року по справі №913/567/19 (913/652/21) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.02.2022.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.