ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" лютого 2022 р. Справа № 909/1345/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

розглянувши заяву Гаражного кооперативу "Соколи", вих.№27/01-04 від 04.02.2022

про відвід суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б.

від розгляду апеляційної скарги Гаражного кооперативу "Соколи", вих.№23/01-04 від 24.01.2022

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2021

у справі №909/1345/14

за позовом Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ

до відповідача-1 Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача-2 Акціонерного товариства відкритого типу "Родон", м. Івано-Франківськ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1) Гаражного кооперативу "Соколи", м. Івано-Франківськ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Х-Адванс", с. Вовчинець, Івано-Франківська область

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С. "ЯК БЛАГО", с. Клубівці Тисменицького району Івано-Франківської області

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ", с. Вовчинець, м. Івано-Франківськ

про скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 07.02.2008 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки площею 6,3201 га по вул. Вовчинецькій 225, с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради в оренду АТВТ "Родон"; скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 29.02.2008, яким погоджено звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 6,3201 га по вул. Вовчинецькій, 225, с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради; визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.2008, укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2008 укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :09:003:0118, виданого АТВТ "Родон" 04.06.2008

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2022 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Гаражного кооперативу "Соколи" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2021 у справі №909/1345/14.

Справу №909/1345/14 розподілено колегії суддів: Якімець Г.Г. (головуючий суддя), судді Бонк Т.Б. та Гриців В.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.02.2022, у зв`язку з відсутністю в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту оскаржуваного рішення та відсутністю у Західному апеляційному господарському суді матеріалів справи, витребувано з Господарського суду Тернопільської області матеріали справи №909/1345/14. Поряд з тим, вказаною ухвалою відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Гаражного кооперативу "Соколи" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2021 у справі №909/1345/14.

10.02.2022 від Гаражного кооперативу "Соколи" до суду надійшла заява про відвід суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. від розгляду цієї справи. Заява мотивована тим, що вказані судді вже брали участь у розгляді справи №909/1345/14 в суді апеляційної інстанції, що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019. Зокрема, заявник посилається на ст.36 ГПК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бонк Т.Б., Гриців В.М. наведені у заяві підстави відводу суддям Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. визнано необґрунтованими, у зв"язку із чим заяву Гаражного кооперативу "Соколи" вих.№23/10-04 від 24.01.2022 передано для вирішення іншому складу суду, який не розглядає справу №909/1345/14 і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Для розгляду вказаного питання автоматизованим розподілом 11.02.2022 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А, суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В

Відвід мотивовано тим, що судді Якімець Г.Г та Бонк Т.Б. вже брали участь у розгляді справи №909/1345/14 в суді апеляційної інстанції, що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019, зокрема, заявник посилається на ст.36 ГПК України.

Щодо поданої заяви про відвід, судова колегія зазначає наступне.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).

Як зазначено Конституційним судом України в рішенні від 23.05.2001р. №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Згідно з ст.36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Цим же Законом (ст.56) на суддю покладено обов`язок, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Газета Україна-центр" проти України" наголошував, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Як зазначалося вище, заявник, як на підставу відводу суддів, зазначає, що судді Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. вже брали участь у розгляді справи №909/1345/14 в суді апеляційної інстанції, що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та посилається на ст.36 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що заявником не наведено відповідних обставин, передбачених зазначеними вище статтями, які б слугували підставою для відводу суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. у цій справі.

Наведені заявником обставини, якими він обґрунтовує заяву про відвід, зокрема, участь вказаних суддів у розгляді справи №909/1345/14, не можуть слугувати підставою для відводу суддів у цій справі.

Посилання заявника на ч.3 ст.36 ГПК України є безпідставним, оскільки у вказаній нормі йде мова про неможливість участі судді у розгляді цієї самої справи, в тому числі і у новому розгляді, однак, за умови скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що судді Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. дійсно брали участь у розгляді справи №909/1345/14 в апеляційному порядку. Так, постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі №909/1345/14 (колегією суддів у складі: Якімець Г.Г., Бойко С.М. та Бонк Т.Б.) задоволено апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Родон" та Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської області, скасовано ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.01.2019 у справі №909/1345/14, а останню направлено для розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області.

Судом також встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №909/1345/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гаражного кооперативу "Соколи" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі №909/1345/14, тобто вказана постанова апеляційного суду не була скасована судом касаційної інстанції та залишилась чинною.

З огляду на наведене вище, вказані в заяві підстави для відводу суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. у справі №909/1345/14, суд вважає необґрунтованими.

Названі підстави відводу свідчать саме про незгоду представника скаржника з процесуальними рішеннями суду у даній справі.

Відповідно до ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обставини щодо відводу, на які посилається заявник в заяві про відвід, є процесуальними діями суддів при розгляді справи, не є тими підставами, які передбачені ст. 36 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 35, 36, 38, 39, 234 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Гаражного кооперативу "Соколи", вих.№27/01-04 від 04.02.2022 про відвід суддів Якімець Г.Г. та Бонк Т.Б. відхилити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.02.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.