ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4884/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Теком", м.Одесса
до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м.Харків
про стягнення коштів 3716,36 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Теком" (позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідач) про стягнення страхового відшкодування 3716,36 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.03.2020р. в м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПрАТ СК "Теком" автомобіля та позивачем було виплачено страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, у зв`язку з чим до нього перейшло право зворотної вимоги до страховика винної особи (відповідача у справі) у сумі виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 922/4884/21, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.12.2021 була направлена на адресу відповідача та отримана останнім 20.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №034478.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2019 року між Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Теком» (Далі - ПрАТ СК «Теком», позивач) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 008-038-19 Д/Т/АТ (далі - Договір страхування), предметом страхування якого є транспортний засіб "Chevrolet" д/н НОМЕР_1 .

27.03.2020 року у м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21101", д/н НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом "Chevrolet" д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем "ВАЗ 21101", д/н НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Московського районного суду м.Харків у справі №643/5384/20 від 25.06.2020 року.

Відповідно до звіту експерта №172/20 про оцінку вартості збитків, заподяних пошкодженням ТЗ від 08.04.2020, страхового акту №463 від 22.04.2020р. ПрАТ СК «Теком» визнала дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняла рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 7850,00 грн., що підтверджується платіжим дорученням №2179 від 29.04.2020.

Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля "ВАЗ 21101", д/н НОМЕР_2 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Харківська муніципальна страхова компанія" (далі -відповідач) за полісом №АО/4470531 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Франшиза по полісу - 2 600, грн.

16.12.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування шкоди в порядку суброгації вих. № 489/20 на суму сплаченого страхового відшкодування. Вказана заява була залишена відповідачем без відповіді та страхового відшкодування.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі ст. 29 та п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

У справі що розглядається, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право вимоги якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, за мінусом франшизи.

У цьому випадку, розмір заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП визначено Страховим актом № 463 від 22.04.2020, який складено позивачем та становить 7850,00 грн. Ця сума відшкодована позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2179 від 29.04.2020.

В силу положень ст. 993 ЦК України, та ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідач має відшкодувати позивачу сплачене ним страхове відшкодування за виключенням франшизи.

Згідно з даних Звіту експерта №172/20 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, складеного 08.04.2020, сума відновлювального ремонту (без врахування коефіцієнту експлуатаційного зносу) пошкодженого автомобіля "Chevrolet" д/н НОМЕР_1 складає 10 159,15 грн., сама матеріального збитку, спричиненого власнику вказаного автомобіля ( з врахуванням коефіцієнту експлуатаційного зносу) складає 6 316,36 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно полісу №АО/4470531 встановлено розмір франшизи 2500,00грн. Таким чином, відповідач має відшкодувати позивачу 3716,36 грн. (6316,36 сумаматеріального збитку - 2500,00 франшиза =3716,36 грн.)

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 7850,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, і реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування, враховуючи фактичний перехід права вимоги відшкодування шкоди від потерпілої особи до страховика, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Харківська муніципальна страхова компанія" згідно полісу №АО/4470531, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м.Харків, вул. Плеханівська, буд.63, ) на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" (65005, м.Одеса, вул. Михайлівська, 44, , п/р НОМЕР_3 у Акціонерному банку "Південний", м.Одеса) 3 716 грн. 36 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору 2 270 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "09" лютого 2022 р.

Суддя С.Ч. Жельне