УХВАЛА

м. Київ

27.01.2022Справа № 910/2754/19

Суддя Н.Плотницька, розглянувши скаргу Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва

про зобов`язання включити грошові вимоги

Представники сторін:

від стягувача: не з`явились

від боржника (скаржника): не з`явились

від Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): не з`явились

Встановив:

04.03.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київгаз" з вимогами до Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва про зобов`язання включити грошові вимоги, відповідно до якої позивач просить зобов`язати Комунальне підприємство "Мостицький" Подільського району міста Києва в особі голови комісії з реорганізації Самсонова Костянтина Миколайовича включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Київгаз" в сумі 24 059, 72 грн. до передавального акту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/2754/19 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача - Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва на користь Позивача - Публічного акціонерного товариства "Київгаз" грошові кошти в розмірі 24 059,72 грн та судовий збір в розмірі 1 921 грн, в решті позовних вимог відмовлено.

27.06.2019, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 (повне рішення складено 06.06.2019), яке набрало законної сили 27.06.2019, видано наказ.

29.12.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. щодо невжиття заходів по припиненню арешту майна (коштів) Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва в межах виконавчого провадження № 61348116;

- зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. зняти арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва, зокрема на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", що накладені в межах виконавчого провадження № 61348116.

Згідно з статтею 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржником до скарги додано клопотання про поновлення строку для подання скарги, обґрунтоване тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 скаргу Комунального підприємства "Мостицький" на бездіяльність головного державного виконавця Подільського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (місто Київ) повернуто без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 3, 4 та 6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе поновити скаржнику пропущений процесуальний строк на подання скарги.

Відповідно до протоколу передачі судового справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2021 скаргу у справі № 910/2754/19 передано на розгляд судді ОСОБА_1

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 29.12.2021 № 05-23/2244/21, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 , скаргу у справі № 910/2754/19 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 скаргу у справі № 910/2754/19 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2022 розгляд скарги Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/2754/19 призначено на 27.01.2022.

У судове засідання 27.01.2022 з розгляду скарги представники учасників судового процесу не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду скарги не подали, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з частинами першої та другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В обґрунтування поданої скарги боржник зазначає, що постановою головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 19.11.2021 № 61348116 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення. Разом з тим, в порушення норм Закону України "Про виконавче провадження", головним державним виконавцем не знято арешт з коштів (майна) боржника.

Заперечуючи проти задоволення скарги, у відзиві на скаргу головний державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. зазначила, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 60686982, боржником за яким є Комунальне підприємство "Мостицький" Подільського району міста Києва, та заборгованість по якому не сплачено, з огляду на що, державний виконавець вважає, що на підставі п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, оскільки заборгованість з примусового виконання наказу у справі № 910/8432/14 від 22.07.2014 не сплачена.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

За змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями пункту 6 розділу І. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

25.02.2020 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61348116 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19.

21.09.2021 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про арешт коштів боржника виконавчого провадження № 61348116 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

19.11.2021 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61348116 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення.

У пункті 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

За змістом частини 2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Судом встановлено, що в постанові головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 19.11.2021 про закінчення виконавчого провадження № 61348116 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19 не зазначено про зняття арешту з майна (коштів) боржника.

У пункті 2 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіхстягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Головний державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. зазначила, що арешт з усього майна (коштів) боржника не було знято з огляду на те, що на примусовому виконанні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває наказ Господарського суду міста Києва від 22.07.2014 № 910/8432/14 про стягнення з Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва грошових коштів в межах виконавчого провадження № 60686982.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Разом з тим, судом встановлено, що виконання рішень про стягнення з Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2014 № 910/8432/14 та наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19 здійснювалося не в рамках зведеного виконавчого провадження.

За таких підстав, суд вважає, що оскільки постановою головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 19.11.2021 виконавче провадження № 61348116 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 № 910/2754/19 було закінчено, відповідно, у рамках наведеного виконавчого провадження № 61348116 арешт з коштів боржника повинен був бути знятий.

Так, головний державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. не була позбавлена права накласти відповідний арешт на грошові кошти (майно) боржника в межах виконавчого провадження № 60686982 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2014 № 910/8432/14.

Крім того, посилання головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. на те, що станом на 24.01.2022 на виконанні в органі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 60686982 відхиляються судом, оскільки в матеріалах скарги та відзиві на скаргу відсутні відповідні докази, а також з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається , що виконавче провадження № 60686982 завершено. Більше того, скаржником долучено до матеріалів скарги постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.03.2021 № 60686982. Водночас, коли саме було завершено виконавче провадження № 60686982 суд позбавлений можливості встановити, відповідні докази не подано.

З огляду на вищевикладене та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. в порушення частини 2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", не знято арешт з коштів боржника у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення, з огляду на що скарга на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якої скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. щодо невжиття заходів по припиненню арешту майна (коштів) Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва в межах виконавчого провадження № 61348116; зобов`язання головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. зняти арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва, зокрема на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", що накладені в межах виконавчого провадження № 61348116, визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 339-345, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. щодо невжиття заходів по припиненню арешту майна (коштів) Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва в межах виконавчого провадження № 61348116.

3. Зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. зняти арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках Комунального підприємства "Мостицький" Подільського району міста Києва, зокрема на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Ощадбанк", що накладені в межах виконавчого провадження № 61348116.

Відповідно до частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено: 10.02.2022

Суддя Н.Плотницька