ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1788/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал" до Фізичної особи - підприємця Маргарян Лева Багратовича про стягнення 386506 грн. 24 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Маргарян Лева Багратовича (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року, 299737 грн. 35 коп. боргу, 86768 грн. 89 коп. відсотків, що разом становить 386506 грн. 24 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року щодо повернення кредиту.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1788/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2022 року.

Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки не повідомили. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, ухвала суду від 29.12.2021 року, відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручена особисто відповідачу 31.12.2021 року (а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

07.12.2018 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал", як кредитодавцем, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Маргарян Левом Багратовичем, як позичальником, укладено договір про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної лінії (для фізичних осіб-підприємців) № 7-ЗО/ФОП (далі - Договір, а.с. 6-8), згідно з п.1.1., якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 300000 грн. на засадах строковості, поворотності, цільового характеру використання, оплатності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом , комісії та інші обов`язкові платежі, а також виконати в повному обсязі інші зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором. Періодичність та розміри зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором встановлені в додатку №1 до цього договору.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, та, зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1. - плата за користування кредитом за цим договором становить 32% процентів річних від загальної суми виданого кредиту (виданих траншів) за цим договором;

п. 2.2. - проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня видачі кредиту, та з урахуванням дня повернення кредиту;

п. 2.3. - плата за користування кредитом є фіксованою та незмінною протягом усього строку дії цього договору;

п. 2.4. - нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням кількості днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366);

п. 3.1. - кредит надається строком на 36 календарних місяців з 07.12.2018 року по 06.12.2021 року;

п. 5.1. - протягом строку, передбаченого п. 3.1. договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені згідно графіка платежів, що є додатком № 2 до цього договору та є його невід`ємною частиною;

п. 5.10.1. - дострокове повернення кредиту може відбуватись за ініціативою кредитодавця у випадках, передбачених п. 6.4.4. даного договору;

п. 6.4.5., 6.4.5.2. - кредитодавець зокрема має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом або дострокового розірвання цього договору у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин, а саме, затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує 1 місяць;

п. 7.1. - договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до дати повернення позичальником у повному обсязі суми кредиту та плати за користування кредитом, однак у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний представниками всіх сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

До Договору сторонами укладено зокрема:

Додаток № 1 - Графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії (а.с. 9), в якому погоджено ліміт кредитної лінії у сумі 300000 грн. у період з 07.12.2018 року по 06.11.2021 року, у сумі 150000 грн. у період з 07.11.2021 року по 06.12.2021 року.

Додаток № 2 - Графік платежів (а.с. 10-11), в якому погоджено дати погашення, періоди та суми основної суми кредиту та процентів за користування кредитом.

Із платіжних доручень: № 937 від 07.12.2018 року, № 1153 від 12.03.2019 року вбачається, що позивач перерахував відповідачу 300000 грн. кредитних коштів на виконання договору № 7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року (а.с. 13-14).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 02.12.2021 року наступна (а.с. 15-17): заборгованість за кредитом - 386506 грн. 24 коп., в т.ч. заборгованість по кредиту прострочена - 299737 грн. 35 коп., заборгованість по процентах прострочена - 86768 грн. 89 коп., останнє погашення заборгованості відповідачем здійснено 01.03.2019 року.

Позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів наданих йому за Договором та з урахуванням п. 6.4.5 Договору звернувся до Господарського суду Черкаської області про дострокове повернення кредиту та сплати процентів у заявленому розмірі, вимога позивача про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із договору про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.12.2018 року відповідач підписав договір про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП, яким взяв на себе зобов`язання виконувати його умови.

Всупереч умовам п. п. 3.1., 5.1. Договору та погодженого графіку платежів, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не сплатив заборгованість за кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 02.12.2021 року склала 299737 грн. 35 коп., що стало причиною дострокової вимоги позивача обумовленої п. 6.4.5. Договору про повернення кредиту для відповідача. Наявність вказаної заборгованості і розмір підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростована, тому вимога позивача про їх стягнення судом визнається доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення повністю.

Також позивачем заявлено до стягнення 86768 грн. 89 коп. заборгованості за процентами у розмірі 32 % річних на підставі п. 2.1. Договору за користування відповідачем кредитними коштами.

Пунктом 2.1. Договору сторони обумовили, що плата за користування кредитом за цим договором становить 32% процентів річних від загальної суми виданого кредиту (виданих траншів) за цим договором.

Вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 86768 грн. 89 коп. також є обґрунтованою, її розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом перевірений, тому вимоги позивача про їх стягнення підлягають до задоволення в судовому порядку в повному обсязі.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 299737 грн. 35 коп. заборгованості за кредитом, 86768 грн. 89 коп. заборгованості за процентами, за договором про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №7-ЗО/ФОП від 07.12.2018 року є доказаними, обґрунтованими, тому їх задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 5797 грн. 59 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Маргарян Лева Багратовича, РНОКПП, НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 40860735, місцезнаходження: 20603, Черкаська обл., Звенигородський район, м. Шпола, вул. Таранця, буд. 20 - 299737 грн. 35 коп. заборгованості за кредитом, 86768 грн. 89 коп. заборгованості за процентами, 5797 грн. 59 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09.02.2022 року.

Суддя Грачов В.М.