ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/946/21)
Провадження №13/913/946/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., за участю секретаря судового засідання Лещенко В.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи за позовною заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейк Ап Юнайтед"
про стягнення заборгованості, пені, інфляційних нарахувань, 3% річних.
Від позивача (в режимі відеоконференції) - Оніпко Т. М., Витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.03.2021.
Від відповідача не прибув
Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейк Ап Юнайтед" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, пені, інфляційних нарахувань, 3% річних.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.12.2021 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Ухвалою суду від 28.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні на 24 січня 2022 року .
24.01.2022 р. суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 14.02.2022 р.
14.02.2022 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції прийняв участь представник позивача. Відповідач участі свого представника не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав.
Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення учасників справи про розгляд судом господарської справи, час та місце засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, надіслані на адреси учасників справи. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.
Господарський суд зі свого боку забезпечив учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.
У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 14.02.2022 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
Згідно п. 3.2. договору відповідач зобов`язаний оплатити послуги впродовж 5 банківських днів від дати їх надання, що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг.
Згідно п. 6.3. договору за порушення строків оплати відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.
28.01.2021 р. сторони уклади додаткову угоду № 1 до договору від 19.01.2021 р. № 22-22-21 якою встановили, що умови договору розповсюджуються на правовідносини сторін, які виникли з 01.01.2021 р.
У встановлений строк відповідач оплату наданих послуг не здійснив.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та річних суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Оскільки ці послуги не були оплачені в передбачений строк, відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати наданих послуг перевезення.
Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України, надає право позивачу на нарахування інфляційних та 3% річних за весь час прострочення.
Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
В п. 6.3. договору сторони передбачили обов`язок відповідача за порушення строків оплати сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.
За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу, пені, 3% річних, інфляційних нарахувань є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 17.02.2022 р.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО