ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1856/21 (911/2244/21)

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205; )

та відповідача 2 Приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 13, оф. 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідачів 1, 2: Державного підприємства «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6; )

про визнання недійсними результатів прилюдних (електронних) торгів з продажу предмета іпотеки, оформленого протоколом № 547560 проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення приватного нотаріуса

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1856/21

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Булгакової О.В.

За участю представників сторін:

від ОСОБА_1 : адвокат Комісарова К.А.;

від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»: адвокат Савчук О.Г.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1856/21 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність, прийнята до розгляду ухвалою суду від 25.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів Боржника; керуючим реструктуризацією Боржника призначено арбітражного керуючого Сердюк М.М.

На даний час у справі триває процедура реструктуризації боргів Боржника.

02.08.2021 до Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 від 02.08.2021 б/№ (вх. № 210/21) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.08.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021, вказану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00; заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також третім особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно спірного об`єкту нерухомого майна; заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» користуватись та розпоряджатись спірним об`єктом нерухомого майна.

13.08.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 12.08.2021 б/№ (вх. № 2426/21) до відповідачів ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та Приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича про визнання недійсними результатів прилюдних (електронних) торгів з продажу предмета іпотеки, оформленого протоколом № 547560 проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення приватного нотаріуса.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2021 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом надання Господарському суду Київської області: 1) доказів доплати судового збору в сумі 4540,00 грн; 2) належним чином обґрунтованих пояснень, із врахуванням ст. 50 ГПК України, щодо необхідності залучення до участі у справі ДП «Сетам» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

13.09.2021 до суду надійшло клопотання Позивача від 08.09.2021 б/№ (вх. № 21251/21) про залучення до справи доказів усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2021 відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; встановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.10.2021; залучено ДП «Сетам» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідачів 1, 2; встановлено сторонам процесуальні строки для надання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

05.10.2021 до суду надійшов відзив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 04.10.2021 б/№ (вх. № 23201/21) на позовну заяву.

11.10.2021 до суду надійшла відповідь Позивача від 11.10.2021 б/№ (вх. № 23668/21) на відзив Відповідача 1.

В судовому засіданні 12.10.2021 судом постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 02.11.2021, про що Відповідача 2 та Третю особу повідомлено ухвалою суду від 12.10.2021.

01.11.2021 до суду надійшло клопотання представника Позивача від 01.11.2021 б/№ (вх. № 25243/21) про врахування судової практики Верховного Суду.

02.11.2021 до суду надійшло клопотання Відповідача 2 від 01.11.2021 № 3036-65660208/21 (вх. № 25284/21) про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 02.11.2021 судом постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів і відкладення підготовчого засідання на 16.11.2021, про що Відповідача 2 та Третю особу повідомлено ухвалою суду від 02.11.2021.

В судовому засіданні 16.11.2021 судом постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження у справі і призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 21.12.2021, про що Відповідача 2 та Третю особу повідомлено ухвалою суду від 16.11.2021.

В судовому засіданні 21.12.2021 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення судового засідання для розгляду справи по суті на 25.01.2022, про що Відповідача 2 та Третю особу повідомлено ухвалою суду від 21.12.2021.

25.01.2022 в судове засідання з`явились представники Позивача та Відповідача 1. Відповідач 2 і Третя особа в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 550 та № 542 відповідно.

Судом встановлено, що в ході підготовчого провадження Відповідач 1 скористався своїм процесуальним правом подачі відзиву на позов, а Позивач правом подачі відповіді на відзив. Відповідач 2 у встановлений ухвалою суду від 15.09.2021 строк не скористався правом подачі відзиву на позов.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримала і в ході судових дебатів просила суд задовольнити позов повністю, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив Відповідача 1.

В позовній заяві Позивач просить суд:

1) визнати недійсними:

- результати електронних торгів, оформлених протоколом № 547560 від 23.07.2021 щодо продажу майна - предмету іпотеки: трикімнатної квартири, загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (лот 484849);

- Акт № 65660208/21-1 про реалізацію предмета іпотеки від 26.07.2021;

- Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 625, виданий 28.07.2021 приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В.;

2) скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Бочкарьової А.В. «про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», індексний номер: 59524240 від 28.07.2021.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

Позивач є власником квартири, яка перебуває в іпотеці ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та була об`єктом торгів на оспорюваних у даному провадженні електронних торгах.

Зокрема, 02.06.2021 Відповідачем 2 - Приватним виконавцем Івановим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65660208 щодо виконання виконавчого листа № 761/39306/16-ц від 17.03.2021, стягувачем за яким є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та яким передбачено в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 430/П/РП/2007-840 у розмірі 408202,21 доларів США та 885755,12 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_2 .

В подальшому Позивачу стало відомо, що Приватним виконавцем Івановим А.В. передано на реалізацію до ДП «Сетам» предмет іпотеки, а саме: квартиру заг.пл. 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить Боржнику.

23.06.2021 було розміщено публікацію про продаж предмета іпотеки та визначено дату проведення електронних торгів 23.07.2021.

Вказані торги з продажу предмета іпотеки (лот № 484849) не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що ДП «Сетам» сформовано протокол проведення електронних торгів № 547560 від 23.07.2021.

У зв`язку з тим, що торги не відбулись стягувач (іпотекодержатель) вирішив залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною електронних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог. На підставі вказаного рішення іпотекодержателя приватним виконавцем на підставі Протоколу проведення електронних торгів, що не відбулися, складено відповідний Акт про реалізацію предмета іпотеки № 65660208/21-1 від 26.07.2021.

В подальшому, 28.07.2021 приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. на підставі оскаржуваного Акту було видано Свідоцтво про залишення за іпотекодержателем майна реєстровий номер 625 та прийнято рішення «про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», індексний номер: 59524240 від 28.07.2021, щодо реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Представник ОСОБА_1 01.07.2021 звернувся до Приватного виконавця Іванова А.В. із заявою про зупинення виконавчих дій у зв`язку з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність Боржника.

02.07.2021 приватним виконавцем була винесена постанова про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65660208 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому приватним виконавцем зазначено, що оскільки провадження у справі про неплатоспроможність Боржника відкрите пізніше дати оприлюднення інформації про електронні торги з реалізації майна Боржника - квартири заг.пл. 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконавчі дії щодо реалізації вказаного майна не зупиняються.

Внаслідок продовження виконавчих дій з продажу майна, предмет іпотеки було реалізовано за процедурою, передбаченою ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Позивач вважає, що приватний виконавець не мав права продовжувати виконавчі дії щодо продажу предмету іпотеки, зокрема не мав права передавати предмет іпотеки Відповідачеві 1 в порядку ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Позивач звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 903/69/18, в якій досліджено питання поширення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон про банкрутство)), а також зміст поняття «стадія продажу майна» в контексті ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Також Позивач звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20, якою фактично підтверджено актуальність правової позиції у справі № 903/69/18 від 14.05.2020 відповідно до чинних норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того Позивач зазначає про допущення приватним виконавцем порушень під час організації проведення електронних торгів, в частині належної публікації повідомлення в засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки про проведення таких електронних торгів.

Таким чином Позивач вважає, що оспорювані електронні торги з продажу заставного майна ОСОБА_1 відбулись з порушенням законодавства, зокрема ст. 121 КУзПБ, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, наслідком чого є визнання недійсними результатів електронних торгів, складених за результатом торгів документів, а також скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на реалізоване майно за Відповідачем 1.

Представник Відповідача 1 в судовому засідання проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов і в ході судових дебатів просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 1, викладені у відзиві на позов, є наступними.

Виконавче провадження № 65660208 з виконання виконавчого листа № 761/39306/16-ц від 17.03.2021 було відкрите 02.06.2021, а публікація про продаж предмета іпотеки була розміщена 23.06.2021.

Отже, станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника (30.06.2021), нерухоме майно, що є предметом оспорюваних електронних торгів, перебувало на стадії продажу, відтак мораторій на задоволення вимог кредиторів не поширює свою дію на продаж предмету іпотеки, що свідчить про законність дій приватного виконавця в рамках виконавчого провадження № 65660208.

Відповідач 1 звертається до правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 по справі № 923/971/19 (зокрема відносно того, що зустрічне зарахування грошових вимог іпотекодержателя за наслідком оголошення перших торгів такими, що не відбулись, спрощує для іпотекожержателя звернення стягнення на майно, дозволяє зарахувати в погашення боргу грошові вимоги стягувача, що відповідають експертній вартості предмета іпотеки без їх зниження на других та третіх торгах, що відповідає інтересам іпотекодавця), а також у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 по справі № 922/1787/18 (відносно того, що мораторій на задоволення вимог кредиторів не поширює свою дію на правовідносини перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж).

Заперечуючи проти наведених доводів Відповідача 1 Позивач у відповіді на відзив зазначив, що висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.07.2019 по справі № 922/1787/18, не можуть бути застосовані, оскільки постановою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 903/69/18, на яку посилається Позивач, відступлено від висновків Верховного Суду в постанові від 31.07.2019 по справі № 922/1787/18.

Частинами 2, 3 ст. 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 25.01.2022, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представників Позивача та Відповідача 1, судом встановлено наступне.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. від 02.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65660208, відповідно до якого: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 430/П/РП/2007-840 від 02.11.2007 в розмірі 408202,21 доларів США та 885755,12 грн, з яких: 361626,79 доларів США непогашеного кредиту, 46575,42 доларів США несплачених відсотків, еквівалент штрафних санкцій 885775,12 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 51,8 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_1 і трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 98,20 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотримання вимог Закону України «Про іпотеку» встановивши початкову ціну предмету іпотеки при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В подальшому Приватним виконавцем Івановим А.В. передано на реалізацію до ДП «Сетам» предмет іпотеки, а саме: квартиру заг.пл. 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1

23.06.2021 було розміщено публікацію про продаж предмета іпотеки та визначено дату проведення електронних торгів 23.07.2021.

Вказані торги з продажу предмета іпотеки (лот № 484849) не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що ДП «Сетам» сформовано протокол проведення електронних торгів № 547560 від 23.07.2021.

У зв`язку з тим, що торги не відбулись стягувач (іпотекодержатель) вирішив залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною електронних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

На підставі вказаного рішення іпотекодержателя приватним виконавцем Івановим А.В. на підставі Протоколу проведення електронних торгів, що не відбулися, складено відповідний акт про реалізацію предмета іпотеки № 65660208/21-1 від 26.07.2021.

В подальшому, 28.07.2021 приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. на підставі оскаржуваного Акту було видано Свідоцтво про залишення за іпотекодержателем майна реєстровий номер 625, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 430/П/РП/2007-840 від 02.11.2007 в розмірі 4269100,00 грн набув право власності на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. прийнято рішення «про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», індексний номер: 59524240 від 28.07.2021, щодо реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», про що до реєстру внесено запис № 43204785.

В той же час, у зв`язку з відкриттям провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, представник ОСОБА_1 01.07.2021 звернувся до Приватного виконавця Іванова А.В. із заявою про зупинення виконавчих дій.

02.07.2021 приватним виконавцем Івановим А.В. була винесена постанова про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65660208 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому приватним виконавцем зазначено, що оскільки провадження у справі про неплатоспроможність Боржника відкрите пізніше дати оприлюднення інформації про електронні торги з реалізації майна Боржника - квартири заг.пл. 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконавчі дії щодо реалізації вказаного майна не зупиняються.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку з реалізацією приватним виконавцем Івановим А.В. в ході виконавчого провадження нерухомого майна Боржника ОСОБА_1 , зокрема під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, за спеціальною процедурою, передбаченою ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», шляхом залишення заставного майна кредитору (стягувачу) та заліку забезпечених вимог стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в рахунок ціни майна.

Відтак, ключовими питаннями, яким необхідно надати оцінку у даній справі, є питання поширення мораторію на задоволення вимог кредиторів, передбаченого Кодексом України з процедур банкрутства, на спірні правовідносини, а також визначення змісту поняття «стадія продажу майна» в сукупності із застосуванням механізму задоволення вимог кредитора, передбаченого ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», в контексті правовідносин сторін у даній справі.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

З моменту відкриття стосовно боржника провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Такого змісту правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г/10 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна або ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 121 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Задоволення вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Пунктом 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У такому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом, сформованим за результатами електронного аукціону, що не відбувся, та актом про проведення електронного аукціону. Такий акт є підставою для видачі нотаріусом іпотекодержателю свідоцтва про залишення за собою майна з електронного аукціону, що не відбувся.

Надаючи оцінку правовідносинам сторін спору, суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 903/69/18.

У вказаній постанові Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дав відповідь на питання: чи поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство на правовідносини, що склалися у цій справі; чи зміст поняття «стадія продажу майна» (частина третя статті 19 Закону про банкрутство) включає в себе процедуру придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (частина перша статті 49 Закону України «Про іпотеку»)?

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що «з огляду на мету та цілі Закону про банкрутство, завданням мораторію на задоволення вимог кредиторів є забезпечення збереження майнових активів боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів на засадах конкурсу, який би забезпечував максимально можливу ціну предмета продажу на ринку.

У частині третій статті 19 Закону про банкрутство законодавець визначив низку заборон під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зокрема, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства. Однак, встановлені і винятки щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, одним з яких є перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Відповідаючи на питання, чи зміст поняття «стадія продажу майна» (частина третя статті 19 Закону про банкрутство) включає в себе процедуру придбання забезпеченим кредитором у справі про банкрутство предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (частина перша статті 49 Закону України «Про іпотеку»), судова палата виходить з такого.

У статті 41 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

При цьому продаж майна боржника відповідно до Закону України «Про іпотеку» відбувається за загальним правилом у конкурентний спосіб (прилюдні торги, електронні торги) з метою укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з покупцем, який запропонує найвищу ціну.

При проведенні прилюдних торгів визначається найкраща цінова пропозиція одного із зареєстрованих учасників, акцепт якої фіксується у протоколі.

У такому разі прилюдні торги як конкурентний спосіб укладення договору вважаються завершеними із моменту визначення переможця, який запропонував найвищу ціну за предмет іпотеки.

Водночас, статтею 49 Закону України «Про іпотеку» встановлено спеціальну правову конструкцію задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора у разі оголошення торгів такими, що не відбулися. Так, протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Випадки, коли прилюдні торги визнаються (оголошуються) такими, що не відбулися, перелічено у Законі України «Про іпотеку». А саме, якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий (частина четверта статті 45 Закону); якщо переможець прилюдних торгів відмовився від підписання протоколу, наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів, а за його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися (частина восьма статті 45 Закону); якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів, однак за його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися (частина третя статті 46 Закону).

Проаналізувавши наведені вище норми права, судова палата дійшла висновку, що правовим наслідком реалізації іпотекодержателем цього права є не продаж йому предмета іпотеки, а припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання шляхом заліку вимог в рахунок ціни майна. Таким чином, у такій ситуації, тобто при придбанні у порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» предмета іпотеки іпотекодержателем, який є забезпеченим кредитором у справі про банкрутство, жодного прояву засад конкуренції, характерної для продажу майна в розумінні положень Закону про банкрутство, немає.

У подальшому законодавець змінив правову конструкцію частини першої статті 49 Закону України «Про іпотеку» і в редакції Закону від 03.07.2018 № 2478-VIII (введено в дію з 04.02.2019) зазначив, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Це ще раз підкреслює обґрунтованість висновку, що за встановлених судами обставин у цій справі не мало місця продажу майна - предмета іпотеки у розумінні статті 19 Закону про банкрутство.

З урахуванням викладеного судова палата дійшла наступних висновків:

1. Зміст поняття «стадія продажу майна» (частина третя статті 19 Закону про банкрутство) не включає в себе процедуру придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (частина перша статті 49 Закону України «Про іпотеку»).

2.Тому за встановлених судами обставин у цій справі дія мораторію на задоволення вимог кредиторів поширюється на спірні правовідносини.».

При цьому Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.05.2020 у справі № 903/69/18 відступила від протилежного висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/1787/18.

Таким чином суд відхиляє доводи Відповідача 1, викладені у відзиві на позов, про необхідність застосування у справі, що розглядається, висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/1787/18.

Крім цього, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20, зазначено наступне.

«Також Суд ураховує, що правова позиція у справі № 903/69/18 з відступом від протилежної позиції (у справі № 922/1787/18), яка хоча і сформульована щодо визначення «стадії продажу майна» у розумінні частини третьої статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однак підлягає врахуванню у спірних правовідносинах з огляду на те, що зі зміною законодавства (з втратою чинності вказаним Законом та з введенням в дію КУзПБ) законодавець не змінив зміст «мораторію на задоволення вимог кредиторів» та відповідні законодавчі обмеження щодо розпорядження майном боржника, які в чинному КУзПБ стали успадкуванням окремих положень Закону про банкрутство та знайшли своє відтворення у відповідних нормах цього Кодексу: статтях 41, 121.

Таким чином Суд, формулюючи висновки у цій справі з урахуванням наведених висновків в постанові від 14.05.2020 у справі № 903/69/18, не відступає від відповідної правової позиції, однак з урахуванням обставин у цій справі, що не є подібними у справі № 903/69/18, формулює висновки, зокрема в пунктах 7.11, 7.12, на розширення правової позиції в постанові від 14.05.2020 у справі № 903/69/18 (пункт 59) щодо такої категорії як «стадія продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж» у виконавчому провадженні.

Зокрема, (п. 7.11.) За змістом наведених положень, які регламентують процедуру реалізації майна (на яке звернуто стягнення) у виконавчому провадженні з електронних торгів, електронні торги хоча і є єдиним процесом продажу майна, що складається, у разі наявності для цього підстав (частина п`ята статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»), з видів торгів (перші, повторні, треті), однак які в своєї суті є окремими самостійними етапами реалізації майна у виконавчому провадженні з електронних торгів, кожний з яких, в свою чергу, опосередковують відповідні, послідовно визначені законом, стадії.

(п. 7.12.) З урахуванням цього висновку та за змістом положень, зокрема частини третьої статті 41, частин другої, четвертої статті 121 КУзПБ частини першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Наказу Суд доходить висновку, що стадія продажу майна розпочинається із моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів.

При цьому інформація про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги), що була оприлюднена раніше, у межах попереднього етапу реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні - на перших, повторних електронних торгах, якщо вони завершились, однак нерухоме майно не було реалізовано, з подальшим виставленням цього майна на повторні (треті) електронні торги, не береться до уваги при вирішенні питання, чи вважається такою, що розпочалась, стадія продажу майна з моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів.

У цьому висновку Суд виходить з того, що кожний із визначених Законом видів електронних торгів з реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні має тотожну з іншими, однак самостійну стадійність, спрямовану на реалізацію майна боржника та укладення договору купівлі-продажу.».

Проаналізувавши обставини даної справи в їх сукупності, положення ст. 121 КУзПБ та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», а також врахувавши наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 903/69/18 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20, які є релевантними до правовідносин у даній справі та в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню судом у даній справі, суд зазначає наступне.

Зважаючи на те, що:

- ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ;

- публікацію про продаж предмета іпотеки у виконавчому провадженні № 65660208 було розміщено 23.06.2021 та визначено дату проведення електронних торгів 23.07.2021;

- 23.07.2021 електронні торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що сформовано протокол № 547560 від 23.07.2021;

- зміст поняття «стадія продажу майна» (п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 121 КУзПБ) не включає в себе процедуру придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку»);

- на спірні правовідносини поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів,

суд дійшов висновку про те, що реалізація нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , в рамках виконавчого провадження № 65660208, в порядку ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» шляхом залишення заставного майна кредитору (стягувачу) та заліку забезпечених вимог стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в рахунок ціни майна, здійснена під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, чим порушено ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відносно доводів Відповідача 1 про необхідність врахування правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 по справі № 923/971/19, суд зазначає, що обставини справи в наведеній Відповідачем 1 постанові не є релевантними до правовідносин сторін у даній справі, зокрема з огляду на те, що на відміну від статусу учасників у справі № 923/971/19, в даному випадку Позивач/Боржник - ОСОБА_1 перебуває в особливому правовому режимі у зв`язку з неплатоспроможністю, отже загальні норми Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню в сукупності з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, які є пріоритетними у правовідносинах за участю Боржника.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсними результатів електронних торгів, оформлених протоколом № 547560 від 23.07.2021 щодо продажу майна - предмету іпотеки: трикімнатної квартири, загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (лот 484849), а також документів, складених за результатом даних електронних торгів, а саме: Акту № 65660208/21-1 про реалізацію предмета іпотеки від 26.07.2021 та Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 625, виданого 28.07.2021 приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Таким чином, визнання недійсними результатів електронних торгів, оформлених протоколом № 547560 від 23.07.2021, а також документів, складених за результатом даних електронних торгів, а саме: Акту № 65660208/21-1 про реалізацію предмета іпотеки від 26.07.2021 та Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 625, виданого 28.07.2021 приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., тягне за собою скасування рішення приватного нотаріуса КМНО Бочкарьової А.В. «про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», індексний номер: 59524240 від 28.07.2021 щодо реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Враховуючи все викладене вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того суд, оцінивши доводи сторін в їх сукупності та дослідивши наявні в справі докази, враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні (від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України») зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 10215,00 грн (у т.ч. 9080,00 грн за подачу позову та 1135,00 грн за подачу заяви про забезпечення позову) покладаються на Відповідачів 1, 2 та підлягають стягненню з Відповідачів 1, 2 на користь Позивача, порівну, по 5107,50 грн.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати електронних торгів, оформлених протоколом № 547560 від 23.07.2021 щодо продажу майна - предмету іпотеки: трикімнатної квартири, загальною площею 98,2 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (лот 484849).

3. Визнати недійсним Акт № 65660208/21-1 про реалізацію предмета іпотеки від 26.07.2021.

4. Визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 625, видане 28.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В.

5. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової А.В. «про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», індексний номер: 59524240 від 28.07.2021.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 5107 (п`ять тисяч сто сім) грн 50 коп. судового збору.

7. Стягнути з Приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 13, оф. 2; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 5107 (п`ять тисяч сто сім) грн 50 коп. судового збору.

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

9. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 10.02.2022.

Суддя С.Ю. Наріжний