ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2022 р. Справа № 911/408/22

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, оф. 337, код 40887322)

до Фізичної особи-підприємця Дасюк Віталія Петровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 245 752,00 грн, що виникла внаслідок порушення умов Договору поставки товару № 08/09 від 04.09.2018

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу з вимогою до Фізичної особи-підприємця Дасюк Віталія Петровича про стягнення заборгованості за Договором поставки товару № 08/09 від 04.09.2018 в розмірі 245 752,00 грн.

Вимоги заявника обґрунтовані порушенням боржником умов договору в частині своєчасної оплати товару поставленого згідно видаткової накладної № 16 від 06.09.2018.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з вимогами частин другої, третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із змісту заяви, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" слідує, що заявник просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Дасюк Віталія Петровича заборгованість за Договором поставки товару № 08/09 від 04.09.2018.

Викладені обставини заявник підтверджує наступними документами: копією Договору поставки товару № 08/09 від 04.09.2018, копією видаткової накладної № 16 від 06.09.2018.

Як вбачається з долученого заявником договору поставки, предметом договору є товар, а саме генератор Genmac Daily G7000KS-M5, 5.6 кВт, 2 шт., який (товар), ТОВ "Імпорт Партс" зобов`язався передати у власність ФОП Дасюк В.П., а ФОП Дасюк В.П. в свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити товар (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, продавець зобов`язаний передати товар покупцю не пізніше 5 днів після підписання цього договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, ціна товару становить 245 752,00 грн. Оплата товару здійснюється покупцем в гривнях протягом двох календарних днів з дати отримання товару покупцем від продавця. Доказом отримання товару покупцем від продавця є видаткова накладна підписана сторонами.

Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та закінчується виконанням сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункти 4.1, 4.2 Договору).

Заявником долучено до заяви видаткову накладну № 16 від 06.09.2018 про поставку товару на суму 245 752,00 грн, тобто враховуючи умови договору стосовно оплати, остання повинна була бути проведена покупцем до 08.09.2018 (включно). Період прострочення почався з 09.09.2018.

Згідно з положеннями статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Наявними матеріалами заяви, не доведено той факт, що сторони у передбаченому законодавством порядку, погодили іншу позовну давність, ніж передбачена законодавством.

Враховуючи приписи статті 257 Цивільного кодексу України, позовна давність до вимоги про стягнення заборгованості за видатковою накладною № 16 від 06.09.2018 закінчилась у вересні 2021 року. Із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду 04.02.2022 року. За таких обставин, суд вважає, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" до Фізичної особи-підприємця Дасюк Віталія Петровича про стягнення заборгованості за Договором поставки товару № 08/09 від 04.09.2018 в розмірі 245 752,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи-підприємця Дасюк Віталія Петровича заборгованості за Договором поставки товару № 08/09 від 04.09.2018 в розмірі 245 752,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 10/02/2022