ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м.Дніпро Справа № 904/6023/19 (904/6514/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 (суддя Камша Н.М.)

у справі №904/6023/19 (904/6514/21)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56,

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ", м. Нікополь, в якій просило з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог стягнути заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за січень 2020 - червень 2021 року у розмірі 398 155,72 грн. (триста дев`яносто вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 72 копійок) в т.ч. по СП №1 - 84 326,60 грн. та по СП №2 - 313 829,12грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/6023/19(904/6514/21) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 і № 2 за січень 2020 - червень 2021, а саме суму у розмірі 398 155, 72 грн. (по списку №1 - 84 326, 60 грн., по Списку №2 - 313 829, 12 грн.) та 5 972, 34 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/6023/19(904/6514/21) та ухвалити нове, яким у задоволені позовної заяви відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Так розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є документами, що підтверджують понесення органом Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки вони не є розрахунковими документами, що підтверджують факт сплати органом Пенсійного фонду України пільгових пенсій та витрат на їх доставку, а тому кожна сума повинна бути обґрунтована та підтверджена первинними документами. Окрім того відповідно до приписів пп.6.4 п.6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Апелянт не отримував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у порядку встановленому чинним законодавством. Також апелянт вважає, що надані позивачем розрахунки сум заборгованості не відповідають формі, встановленій Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (додатки №6 та 7), а складені у довільній формі з зазначенням лише сум заборгованості за місяцями за період з 25.01.2020 до 25.06.2021. З огляду на викладене апелянт вважає, що суд безпідставно задовольнив позовні вимоги, не перевіривши факт понесення органом Пенсійного фонду України витрат на пільгові пенсії та витрат на їх доставку та прийняв розрахунки позивача, які не відповідають вимогам законодавства щодо змісту і оформлення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/6023/19 (904/6514/21). Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 31.01.2022.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого зазначає, що згідно вимог діючого законодавства відшкодування фактичних витрат підприємствами проводиться на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а-б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п.6.4. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Відповідно до п. 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Таким чином діючим законодавством передбачено необхідність надавати підприємствам розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень закону. Окрім того позивач зазначає, що управління відповідно до вимог інструкції надсилало розрахунки своєчасно такі розрахунки містять необхідну інформацію, відповідачем отримувалися розрахунки та жодних зауважень не заявлялося.

Апелянтом 31.01.2022 було подано доповнення до апеляційної скарги, згідно яких останній стверджує про відсутність обов`язку сплачувати заявлені до стягнення позивачем суми та додатково просив витребувати у позивача докази набуття пільгового стажу по кожній особі, що зазначені у розрахунках, докази щодо обґрунтування формування розрахунків з січня 2020 до червня 2021, докази щодо обґрунтування, відповідно до якого пункту ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» має бути здійснено відшкодування, а також просив зобов`язати позивача надати детальний розрахунок по кожній особі, зазначеній у розрахунках, формування сум відшкодування з законодавчим обґрунтуванням таких суми.

Зазначені доповнення судом не враховуються, оскільки апелянтом пропущено строк для подання доповнень до апеляційної скарги, встановлений ст. 266 Господарського процесуального кодексу України та не надано доказів надіслання таких доповнень іншому учаснику справи.

В судове засідання 31.01.2022 з`явився представник апелянта.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду України в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро звернулось з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ", м. Нікополь, суми заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за січень 2020 - червень 2021 року у розмірі 398 155,72 грн. (триста дев`яносто вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 72 копійок) в т.ч. по СП №1 - 84 326,60 грн. та по СП №2 - 313 829,12грн.

Позивачем в матеріали справи надано розрахунки, які надсилалися на адресу відповідача та згідно яких останній мав відшкодувати витрати на виплату та доставку пенсій своїм співробітникам, які були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списками №1 та №2.

Несплата відповідачем заявленої до стягнення суми і стала причиною виникнення спору.

Господарський суд задовольняючи позовні вимоги дослідивши матеріали справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 і № 2 за січень 2020 - червень 2021, а саме суми у розмірі 398 155, 72 грн. (по списку №1 - 84 326, 60 грн., по Списку №2 - 313 829, 12 грн.).

Колегія погоджується з висновком господарського суду з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.

Відповідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом другим розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 (в редакції Закону №2148), фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів «б», «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначені в якості об`єкта оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

В розумінні пунктів 1 і 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є:

1) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, встановлена на рівні 100% від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абз. 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997).

Таким чином ті пенсії на пільгових умовах, які призначались відповідно до пунктів б з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», після набрання ним чинності призначаються відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.

Проте як в одному, так і в іншому випадку, фактичні витрати на виплату і доставку таких пенсій, у відповідності до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 (в редакції Закону №2148), визначені в якості об`єкта оподаткування для суб`єктів підприємницької діяльності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян, інших юридичних осіб (їх філій), а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників (крім тих, що віднесені до четвертої групи платників єдиного податку).

При цьому імперативною нормою пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених на пільгових умовах, за раніше діючим порядком.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1.

Відповідно до п. 6.1. Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до пункту 6.5 Інструкції, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.7 вказаної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

В матеріалах справи наявні розрахунки по кожній особі, якій було призначено пенсію на пільгових умовах.

Зазначені розрахунки надсилалися на адресу відповідача, про що додано поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, які підтверджують отримання представниками відповідача вказаних розрахунків.

Таким чином господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії особам, що були зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 і № 2 за січень 2020 - червень 2021, а саме суми у розмірі 398 155, 72 грн.

Доводи апеляційної скарги, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надані розрахунки сум заборгованості не за формами встановленими інструкцією, а в довільній формі, колегією відхиляються, оскільки в наданих позивачем розрахунках зазначено інформацію передбачену Додатками №6, 7 Інструкції та вказано інформацію по кожній особі щодо дати призначення пенсії, пенсійного віку, дати призначення пенсії, стажу роботи на підприємстві, витрати на доставку пенсій за попередні періоди та іншу інформацію, передбачену вказаними додатками.

Щодо доводів апеляційної скарги, що розрахунковими документами, що підтверджують факт сплати органом Пенсійного фонду України пільгових пенсій та витрат на їх доставку є первинні документи, якими в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» є платіжне доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога тощо колегія зазначає, що Верховний Суд в постанові від 20.11.2018 у справі №815/3939/15 зазначив, що єдиною підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, повідомлення про направлення та вручення розрахунку. Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідачем не надсилалися на адресу органу пенсійного фонду будь-яких заперечень щодо призначення пільгових пенсій, а вказані розрахунки не були оскаржені в судовому порядку.

В суді першої інстанції, під час розгляду даної справи відповідачем не було подано відзив на позовну заяву із викладенням будь-яких заперечень щодо зваленої до стягнення суми та не спростовано доводи позивача.

Колегія звертає увагу що пільгові пенсії, призначені особам, які працювали на підприємстві відповідача призначалися за попередні періоди починаючи з 2011 року. Жодних зауважень щодо перебування пенсіонера у трудових відносинах з боржником, відсотка пенсії, яка підлягає відшкодуванню боржником та стажу роботи пенсіонера на підприємстві, боржником до управління не заявлялось.

Пенсійний фонд України є єдиним органом, на який покладено обов`язок призначення та виплати пенсій особам, які набули такого права. Виключно до повноважень Пенсійного фонду України віднесено перевірку даних особи, що звернулась із заявою про призначення пенсії, наданих документів та визначення чи має така особа право на пенсію.

Дані, що містяться в розрахунках здійснюються в автоматизованому режимі, а отже, розрахунки заявника складені на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного Фонду України та інших пенсійних управлінь, на обліку в яких знаходяться працівники боржника та містять всі дані про пенсіонера, дату з якої призначена пенсія, дату досягнення пенсійного віку, стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, стаж роботи на підприємстві, загальний місячний розмір пенсії, розмір, який підлягає відшкодуванню, також відсоток відшкодування відповідно до стажу та інше.

Для призначення пільгової пенсії заявник разом з іншими документами надає органу Пенсійного фонду довідку, що підтверджує пільговий стаж роботи осіб на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідна довідка видається самим підприємством за встановленим зразком.

Отже, у тому числі, на підставі наданої інформації відповідачем щодо пільгового стажу на посаді, особам, зазначеним в розрахунках, органом пенсійного фонду було призначено пенсії.

При цьому апелянтом не доведено та не надано будь-яких доказів, що особам, які працювали на підприємстві ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ», зазначеним в поданих розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, пільгові пенсії повинні бути відшкодовані будь-яким іншим шляхом ніж визначено позивачем.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції та не доведено порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/6023/19 (904/6514/21) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/6023/19 (904/6514/21) залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.02.2022

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А.Коваль

Суддя А.Є.Чередко