УХВАЛА

м. Київ

03.02.2022Справа № 910/5091/18

За скаргою Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (м. Київ)

на дії та бездіяльність головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

За позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення 19.096,04 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання: Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від стягувача: Боднарюк М.П .

Від боржника: не з`явився.

Від ВДВС: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.12.21. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (далі - КП "Київавтошляхміст") надійшла скарга на дії та бездіяльність головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - державний виконавець).

Ухвалою від 13.12.21. розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 11.01.22., запропоновано учасникам судового процесу надати суду у строк до 31.12.20. включно: письмові пояснення по суті скарги та докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності), зобов`язано скаржника та державного виконавця надати суду всі матеріали виконавчого провадження № 62705521 у строк до 31.12.20. включно.

04.01.22. до суду від державного виконавця надійшов відзив від 28.12.21., в якому виконавець повністю заперечує проти скарги.

У судове засідання 11.01.22. представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою від 11.01.22. розгляд скарги відкладено на 03.02.22., встановлено скаржнику строк до 31.01.22. включно для подання пояснень щодо скарги з урахуванням відзиву та матеріалів виконавчого провадження, наданих державним виконавцем.

У судовому засіданні 03.02.22. представник скаржника підтримав вимоги і доводи скарги.

Боржник явку свого повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Державний виконавець у засідання не з`явився, проте в прохальній частині відзиву виклав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до частини 2 частини 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану стягувачем скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця, заслухавши пояснення представника скаржника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана скарга, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду цієї скарги, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 19.096,04 грн, у тому числі: 15.522,41 грн - страхове відшкодування, 1.850,00 грн - витрати, понесені на проведення експертизи та 1.723,63 пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.18. позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" 15.522, 41 грн - страхове відшкодування, 1.850,00 грн - витрати, понесені на проведення експертизи, 1.723, 63 - пені та 1 762,00 грн - витрати по сплаті судового збору.

11.07.18. на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

04.08.20. виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62705521 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/5091/18 від 11.07.18. про стягнення коштів з ПрАТ "СТ "Іллічівське" на користь КП "Київавтошляхміст".

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, 02.07.20. виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 62705521 до зведеного виконавчого провадження з примусового виконання до № 61967111, яке знаходилось на виконанні Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків).

Під час виконавчого провадження виконавцем встановлено, що ПрАТ "СТ "Іллічівське" за місцем реєстрації: м. Маріуполь, пр. Нікопольський, 54, не знаходиться.

Згідно з довідкою ДФС боржник має відкритті рахунки в установах банків: АТ "Укрексімбанк", АТ "Кристалбанк", ПАТ "Промінвестбанк", але грошові кошти на виявлених виконавцем рахунках відсутні. На вказані рахунки виконавцем 04.05.20. накладено арешт.

Згідно відповіді АТ "Укрексімбанк" від 14.05.20. залишок коштів на рахунку боржника складав 20.919,19 грн. Виконавцем були виставлені платіжні вимоги до АТ "Укрексімбанк" для списання коштів з рахунку боржника.

30.09.20. на рахунок Кальміуського ВДВС надійшли грошові кошти у розмірі 20.919,19 грн, які відповідно до ст. ст. 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" були здійснено розподілені між стягувачами в порядку черги. Платіжним дорученням №5643 від 07.10.20. було перераховано 153,52 грн стягувачу в рахунок боргу по ВП № 62705521.

У рамках виконавчого провадження №59433057, яке входило до складу зведеного виконавчого провадження №61967111, виконавець звертався до начальника Кальміуського ВДВС із заявою про вирішення питання про порушення відносно посадових осіб кримінальної справи за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

У відповідь на дану заяву 09.12.20. виконавець отримав лист про відсутність у діях представників боржника ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. У разі встановлення фактичного місцезнаходження боржника буде проведено додаткову перевірку та прийнято остаточне рішення.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за боржником зареєстровано 7/100 будинку АДРЕСА_1 .

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" були внесені зміни в пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" про запровадження мораторію на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків за рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності; що увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації (у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб).

Виконавець звертався до ГУ ДПС у Донецькій області та ДФС із запитами щодо надання ідентифікуючи відомостей про керівника боржника - ОСОБА_2 , проте вказаними органами відповідної інформації надано не було. Відсутність відомостей про дату народження, РНОКПП, місце реєстрації ОСОБА_2 унеможливило звернення виконавця до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

16.11.21. виконавцем було винесено постанову ВП № 62405521 про повернення виконавчого документа стягувачу, яку й оспорює стягувач у даній скарзі.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Зі змісту статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При цьому, положеннями частин 3, 5 вказаної статті Закону встановлено, що виконавець має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

З наданих виконавцем до матеріалів справи доказів вбачається належне вчинення ним дій, передбачених Законом, для належного виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.18. № 910/5091/18.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Оскільки виконавцем у ході виконавчого провадження № 62705521 встановлено, що оголошенні в розшук 02.06.20. транспорті засоби не виявлено протягом року з дня оголошення в розшук, і в боржника відсутнє інше майно, на яке можливо звернути стягнення, постанова від 16.11.21. ВП № 62705521 була прийнята у відповідності до ст. 37 Закону в межах повноважень виконавця, при чому право стягувача не було порушено.

За результатом дослідження матеріалів справи судом встановлено, що виконавцем були вчинені усі передбачені Законом обов`язкові дії для примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.18. № 910/5091/18.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо наявності правових підстав для визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.21. ВП № 62705521.

У своїй скарзі стягувач також просив суд зобов`язати виконавця відновити виконавче провадження та вжити всіх заходів для стягнення заборгованості за рішенням суду. Проте, скаржник не зазначив, які саме виконавчі дії слід зобов`язати виконати вказаний орган державної виконавчої служби. За таких обставин вказана скарга у цій частині також не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що після отримання від виконавця відзиву з доданими матеріалами виконавчого провадження, скаржнику було надано можливість подати свої пояснення з приводу вчинених виконавчих дій. Проте стягувач таким правом не скористався, доводи виконавця щодо повноти вчинених виконавчих дій, викладені у відзиві, не спростував у встановленому законом порядку.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, внаслідок чого право заявника порушено не було, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги стягувача.

Разом із тим, суд звертає увагу скаржника на положення ч. 5 ст. 37 Закону, за якими повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону.

Вказані законодавчі приписи були враховані державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесенні оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.21. ВП № 62705521.

З урахуванням наведеного вище, скарга Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" в задоволенні скарги на дії та бездіяльність головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

3. Повний текст ухвали складено 09.02.22.

Суддя Т.М. Ващенко