ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4701/21

Господарський суд Харківської області у складі: судді Усатий В.О.,

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.,

учасники справи не з`явились, уповноважених представників не направили,

розглянувши заяву АТ КБ "Приватбанк" (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника, у справі

за заявоюФізичної особи ОСОБА_1
про неплатоспроможність Фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржниці. Призначено керуючу реструктуризацією боржниці арбітражну керуючу Тищенко О.І. (свідоцтво № 318 від 28.02.2013). Призначено попереднє засідання суду у справі на 10.02.2022.

21.01.2022 до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла заява (вх. 1353) з грошовими вимогами до фізичної особи ОСОБА_1 .

В заяві АТ КБ "Приватбанк" просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 33 250,79 грн та судовий збір за звернення із такою заявою 4 962,00 грн.

Заявник вказує, що заборгованість виникла внаслідок користування боржницею послугами кредитного ліміту картки, який не було сплачено.

Ухвалою суду від 24.01.2022 прийнято та призначено до розгляду заяву АТ КБ "Приватбанк" (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника на 10.02.2022.

До суду від боржниці надійшло повідомлення (вх. 3252 від 10.02.2022) про розгляд грошових вимог АТ КБ "Приватбанк", в якому ОСОБА_1 заявлені вимоги в розмірі 33 250,00 грн та 4 962,00 грн визнає в повному обсязі.

Крім того, до суду від керуючої реструктуризації надійшло повідомлення про розгляд грошових вимог до боржниці (вх. 3254 від 10.02.2022). Керуюча реструктуризацією заявлені АТ КБ "Приватбанк" грошові вимоги до боржниці на суму 33 250,79 грн та 4 962,00 грн визнає та вважає такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів. До повідомлення додані докази направлення АТ КБ "Приватбанк" повідомлення про розгляд заявлених грошових вимог листом з описом вкладення, а також інформація про вручення такого повідомлення заявнику за довіреністю 07.02.2022.

АТ КБ "Приватбанк" засобами електронного поштового зв`язку направив до суду заяву (вх. 1024 від 10.02.2022) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника кредитора в іншому судовому процесі. Доказів на підтвердження вказаних у заяві причин неможливості прибуття до судового засідання не додано.

Присутні в судовому засіданні боржниця та керуюча реструктуризацією заявлені АТ КБ "Приватбанк" вимоги визнали, проти задоволення не заперечували.

Заслухавши пояснення учасників справи, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 16:30 години 10.02.2022.

Після перерви розгляд справи продовжено у тому ж складі суду, однак о 16:30 учасники справи не з`явились, уповноважених представників не направили.

Судом враховано, що АТ КБ "Приватбанк" належним чином, завчасно, у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, крім того, явка заявника не визнавалась судом обов`язковою. Зважаючи на вищевикладене, керуючись 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника без представників АТ КБ "Приватбанк" та інших учасників справи та відмову у задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" (вх. 1024 від 10.02.2022) про відкладення.

Розглянувши заяву АТ КБ "Приватбанк" (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до наданих заявником документів, 17.04.2010 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку задля оформлення на ім`я ОСОБА_1 платіжної кредитної картки "Універсальна". З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вказану картку отримала 17.04.2010.

Згідно наданим документам, між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 14.12.2012 був підписаний кредитний договір б/н, відповідно до якого боржниці надавались наступні кредитні картки: № НОМЕР_2 (дата відкриття 14.12.2012, дата закриття 11/2016); № НОМЕР_3 (дата відкриття 09.11.2016, дата закриття 05/2020); № НОМЕР_4 (дата відкриття 17.09.2020).

Протягом користування кредитними картками, ОСОБА_1 неодноразово змінювала кредитний ліміт, шляхом підписання анкет та заяв про приєднання до умов та правил надання послуг зі змінами умов договору та правил надання АТ КБ "Приватбанк" банківських послуг.

З відомостей вказаних у виписці за договором б/н за період з 01.01.1999 по 22.12.2021 боржниця активно користувавалася кредитним лімітом, встановленим на платіжній картці.

Згідно виписки за договором б/н за період з 01.01.299 по 22.12.2021, ОСОБА_1 станом на 01.12.2021 має заборгованість за використання кредитного ліміту на суму 33250,79 грн.

Як зазначено вище, дана заборгованість не заперечується та визнається боржником в повному обсязі.

Керуючою реструктуризацією перевірені підстави подання АТ КБ "Приватбанк" заяви з кредиторськими вимогами, за результатами розгляду таких вимог до суду направлено відповідне повідомлення. Заявлені вимоги керуючою реструктуризацією визнаються в повному обсязі без заперечень.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам у справі, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитором є юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з положеннями частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 5 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Частиною 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 205 ЦКУ визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно із приписами ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік №578/5) згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

У постанові НБУ №705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Таким чином, АТ "КБ "ПриватБанк" надані суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приймаючи до уваги викладені обставини, дослідивши надані АТ КБ "Приватбанк" документи, зважаючи на наявність доказів, які підтверджують заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ "Приватбанк" на суму 33250,79 грн, з урахуванням того, що заявлені вимоги розглянуті та визнані без заперечень керуючою реструктуризацією та боржницею, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника.

З огляду на те, що АТ КБ "Приватбанк" заяву з грошовими вимогами до боржниці подано в межах визначеного законом 30-денного строку, то зазначені вимоги є конкурсними з правом вирішального голосу на зборах кредиторів.

Крім того, судом встановлено, що за звернення із заявою з грошовими вимогами до боржника АТ КБ "Приватбанк" сплачено судовий збір у розмірі 4962,00 грн, який підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 14, 73, 74, 232-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву АТ КБ "Приватбанк" (вх. 1353 від 21.01.2022) з грошовими вимогами до боржника.

Визнати кредиторські вимоги АТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами до боржниці у розмірі 33 250,79 грн та витрати зі сплати судового збору 4 962,00 грн.

Зазначені вимоги є конкурсними з правом вирішального голосу на зборах кредиторів.

Керуючій реструктуризацією боржниці включити зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.02.2022.

Суддя Усатий В.О.