РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2022Справа № 910/13697/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

про стягнення 51 327,49 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"про стягнення збитків у сумі 51 327,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем п. 9 ст. 44 Водного кодексу України, чим заподіяв збитки у розмірі 51 327,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

28.10.2021 від відповідача по справі надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що 03.05.2017 року підприємство звернулося із відповідною заявою до компетентного органу щодо видачі нового дозволу на спеціальне водокористування в зв`язку з закінченням строку дії існуючого. Вина Відповідача у неодержанні вчасно дозволу на водокористування відсутня з огляду на що, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Інспекції від 11.01.2020 № 20-П, направлення Інспекції на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) від 11.01.2020 № 2/7/000019, у період часу з 13.01.2020 по 24.01.2020, за адресою: вул. Московська, 8, Печерський район, м. Київ, 01010, Державною екологічною інспекцією Столичного округу проведено плановий захід державного нагляду (контролю) Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт від 24.01.2020 № 12 (далі-Акт).

Перевіркою встановлено, що у період з 12.06.2017 по 19.07.2017 Казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» здійснював забір води зі свердловини без дозволу на спеціальне водокористування, що порушило пункт 9 статті 44 Водного кодексу України. Згідно з журналами обліку водоспоживання, у період з 12.06.2017 по 19.07.2017 , КП СПБ «Арсенал» було таким чином самовільно забрано 11 813 м3 води.

Як вбачається зі статті 44 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб (стаття 48 Водного кодексу України).

Відповідно до статті 44 Водного кодексу України спеціальне використання здійснюється на підставі дозволу.

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 19 Кодексу України про надра.

Надра у користування для видобування підземних вод надаються на підставі спеціальних дозволів (стаття 21 Кодексу України про надра.)

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначає Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 (п. 1.2 Методики).

Збитки за користування підземними водами без дозволу на користування надрами розраховані за формулою вищезгаданої Методики: Зам = 5 х W х Тар (грн.).

Відповідно зі ст. 255.5.2. за спеціальне використання підземних вод: 86,90 гривні за 100 куб. метрів підземної води для міста Києва.

Отже, кінцевий розрахунок за самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів 12.06.2017 - 19.07.2017 становить 51 327, 49 грн.

Таким чином, збиток, заподіяний державі внаслідок користування підземними водами з добовим перевищенням лімітів водозабору відповідачем становить 51 327, 49 грн.

Суд відхиляє викладені у відзиві заперечення відповідача, оскільки чинним законодавством не передбачено звільнення від відповідальності в разі не вчасного отримання спеціального дозволу на водокористування.

Таким чином, з наданих позивачем доказів, підтверджується факт порушення відповідачем ст. ст. 44, 49 Водного Кодексу України щодо перевищення добових лімітів забору води, що в свою чергу стало підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за завдану ним шкоду.

Суд зазначає, що загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди визначено у ч.1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

З урахуванням викладеного, протиправна поведінка відповідача полягає у порушенні вимог ст. ст. 44, 49 Водного Кодексу України та перевищенні добових лімітів, встановлених у дозволах на спецводокористування.

Вина відповідача полягає у недотриманні умов дозволу та порушенні правил спеціального водокористування, невжитті заходів по контролю за обсягом добового забору води та заходів, спрямованих на уникнення шкідливого результату - виснаженню природних ресурсів.

У свою чергу перевищення добових лімітів забору води спричинило державі шкоду (причинно-наслідковий зв`язок), під якою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи немайнового блага.

Таким чином, шкідливий результат протиправної поведінки товариства - це перевищення лімітів добового забору води, чим заподіяно збитки у розмірі 51 327,49 грн.

На даний час збитки відповідачем не відшкодовано, протилежного матеріали справи не містять, а отже 51 327,49 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, а тому враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції Столичного округу до Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" про стягнення збитків у сумі 51 327,49 грн.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (01010, місто Київ, Московська, будинок 8, ідентифікаційний код 14307357) збитки у розмірі 51 327 (п`ятдесят одну тисячу триста двадцять сім) грн. 49 коп. на розподільчий рахунок доходів державного бюджету Печерської районної ради м. Києва, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

3. Стягнути з Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (01010, місто Київ, Московська, будинок 8, ідентифікаційний код 14307357) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 3, корпус 2, ідентифікаційний код 42163667) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.В. Мандриченко