ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Справа№ 910/4339/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 (повний текст складено 07.06.2021)

у справі № 910/4339/21 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 143 607,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи та короткий зміст судових рішень

Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 143 607,44 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" суму страхового відшкодування в розмірі 143 607,44 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

02.06.2021 до суду першої інстанції надійшла від позивача заява про розподіл судових витрат, в якій останній просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 заяву Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Додаткове рішення мотивоване доведеністю позивачем понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/4339/21 скасувати та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, скаржник просив суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження додаткового рішення, оскільки повний текст вказаного додаткового рішення було вручено скаржнику 14.06.2021, в підтвердження чого скаржник надав копію поштового конверта за трек-номером 247.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що у разі задоволення апеляційної скарги відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у даній справі, підстави для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомоги відпадають, тому на думку відповідача, оскаржуване додаткове рішення від 07.06.2021 по цій справі буде таким, що винесено з порушенням норм процесуального права, зокрема, з порушенням вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнений виклад позиції позивача

Позивач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, хоча був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі № 910/4339/21 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду), справу № 910/4339/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/4339/21. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здіснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого додаткового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження надання правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №520/9408/18.

При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. (Аналогічна правова позицію наведеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 08/02-19/5 від 08.02.2019, укладеного між Приватним підприємством "Транс Логістик" (клієнтом) та Адвокатським об`єднанням "Альянс" (далі - договір про надання правової допомоги);

- копія додаткової угоди від 26.02.2021 до договору про надання правової допомоги № 08/02-19/5 від 08.02.2019;

- копія довіреності № 13/01/2020, виданої 13.01.2020 позивачем адвокату Денисенку В.М. на представництво інтересів, у т.ч. в усіх судових органах України;

- копія детального опису робіт (наданих послуг) від 28.05.2021 по договору про надання правової допомоги № 08/02-19/5 від 08.02.2019;

- копія акту здачі-приймання наданих послуг по договору від 28.05.2021 на суму 10 000,00 грн;

- копія рахунку-фактури № 28/05/21 від 28.05.2021, складеного на підставі акту здачі-приймання наданих послуг та додаткової угоди від 26.02.2021 до договору про надання правової допомоги № 08/02-19/5 від 08.02.2019 на суму 10 000,00 грн;

- оригінал платіжного доручення № 19404 від 31.05.2021 на суму 10 000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що представник позивача Денисенко В.М. є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва серії ДП № 3986 від 23.11.2018, копія якого долучена до матеріалів справи. Вказані відомості розміщені також в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За умовами п. 1.1 договору про надання правової допомоги, адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі, а клієнт - приймати та оплачувати надану адвокатським об`єднанням правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі.

Відповідно до положень п. 1 додаткової угоди від 26.02.2021 договору про надання правової допомоги визначено, що клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу (далі - послуги), яка (-і) передбачена (-і) п.п. 1.1 та 1.2 договору про надання правової допомоги № 08/02-19/5 від 08 лютого 2019 року в судовій справі у спорі між ПП "Транс Логістик" та ПАТ "УПСК" щодо стягнення страхового відшкодування по автомобілю MAN TGM 18.240, у розмірі 143 607,44 грн згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 та додатку № 26 від 27.12.2019.

Згідно з п. 2 додаткової угоди, орієнтовна вартість послуг (гонорар) об`єднання за цією додатковою угодою складає 15 000,00 грн, в тому числі ПДВ.

Послуги, які надаються адвокатським об`єднанням, полягають у наступному: повне супроводження справи при її розгляді у суді першої інстанції (опрацювання матеріалів справи, законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; формування правової позиції; консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи; участь у судових засіданнях; написання відповіді на відзив, заяв; складання клопотань, скарг, вчинення усіх інших необхідних процесуальних дій та складання інших необхідних процесуальних документів) (п. 2.1 договору).

Сторони у п. 3 додаткової угоди узгодили, що остаточна вартість наданих послуг об`єднанням та порядок розрахунків між сторонами за цією додатковою угодою буде зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг.

Послуги за даною додатковою угодою вважаються належним чином наданими адвокатським об`єднанням з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі таких послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг підписується сторонами протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення за результатами розгляду справи (п. 4 додаткової угоди).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Судова колегія констатує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження надання адвокатом послуг з правової допомоги у справі № 910/4339/21 та прийняття клієнтом таких послуг сторони склали акт здачі-приймання наданих послуг за договором від 28.05.2021 на суму 10 000,00 грн з переліком наданих послуг та вартістю кожної з них, який підписаний сторонами без заперечень.

У свою чергу, позивач оплатив надані йому послуги правової (правничої) допомоги за виставленим рахунком-фактурою № 28/05/21 від 28.05.2021, на підтвердження чого подав платіжне доручення № 19404 від 31.05.2021 на суму 10 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 10 000,00 грн, судом першої інстанції правомірно враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом першої інстанції взято до уваги рівень юридичної кваліфікації правовідносин у справі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність покладення на Приватне підприємство "Транс Логістик" витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Також місцевим господарським судом правильно враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Враховуючи, що постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 910/4339/21 залишено без змін, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи викладені відповідачем апеляційній скарзі не можуть бути підставами для скасування додаткового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/4339/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/4339/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко