ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1664/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: Пахомова О.А. - адвокат за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область) про стягнення 654 120,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 654 120,00 грн. з яких: 240 120,00 грн. пені та 414 000,00 грн. штрафу за прострочення поставки товару на підставі договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в останнє засідання не з`явився, явка обов`язковою не визнавалася. Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву № 29/12/21-2 від 29.12.2021 (а.с. 83-85) в якому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з підстав, що прострочення виконання зобов`язання сталося через обставини непереборної сили.

В судовому засіданні 31.01.2022 в порядку ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд відхилив заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 106), оскільки відсутні докази складності справи чи неможливості її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за правилами ГПК України.

Також ухвалою від 18.01.22 суд повернув відповідачу зустрічний позов про стягнення з позивача 207000,00 грн. отриманих ним коштів згідно банківської гарантії.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності і заслухавши доводи та заперечення представників обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

30.12.2020 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - покупець, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (далі - постачальник, відповідач у справі) укладено договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів), відповідно до якого постачальник зобов`язався у визначений цим договором строк передати у власність покупця "Мототранспортні вантажні засоби (Автомобіль вахтовий)" код згідно ЄЗС ДК 021:20-7, зазначені в специфікації, яка наведена в Додатку 1 до цього договору, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити такі товари ( п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

У відповідності до п. 3.1., п. 3.2. договору загальна сума цього договору становить 4 140 000 грн., ( чотири мільйони сто сорок тисяч гривень 00 коп.) в тому числі ПДВ - 690 000,00 ( шістсот дев`яносто тисяч гривень ). Загальна сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 4.2.1. договору Покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 50 % від ціни договору, що складає 2 070 000,00 грн. (два мільйони сімдесят тисяч гривень 00 коп.) протягом 10 ( десяти) робочих днів з дати отримання від Постачальника оригіналів належним чином оформленого рахунку та безумовної безвідкличної банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу, вимоги до якої зазначені в додатку 2 до договору, на суму авансу у розмірі 2 070 000,00 грн. У разі ненадання постачальником безвідкличної банківської гарантії повернення авансового платежу на суму 2 070 000,00 грн. відповідно до пункту Договору та рахунку протягом 30 календарних днів з дати укладення Договору попередня оплата покупцем не здійснюється ( аванс не надається).

В п. 5.1. договору зазначено, що постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.

Датою поставки товарів за цим договором є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13 цього договору та передача постачальником покупцю на кожну окрему партію товарів в повному обсязі наведених нижче документів:

- видаткової накладної;

- оригіналу паспорту якості або сертифікату якості виробника Товарів на кожну одиницю (або партію) товару;

- документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар ( у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифіката якості на товар);

- інструкції з експлуатації (або інший аналогічний документ);

- рахунку - фактури;

- товарно-транспортної накладної ( п.п. 5.8., 5.8.1., 5.8.2, 5.8.3., 5.8.4., 5.8.5., 5.8.6. договору).

В п. 5.13 договору сторони зазначили, що Постачальник-відповідач здійснює передачу товару покупцю-позивачу на умовах цього договору на підставі Акту приймання товарів за кількістю та якістю щодо приймання товару, в якому зазначаються місце і дата складання акту приймання товарів за кількістю та якістю, реквізити цього договору.

За умовами підписаної обома сторонами Специфікації до Договору (а.с. 16), відповідач повинен був поставити позивачу товар (два автомобілі) протягом 180 днів з дати укладення договору (29.06.2020 року).

Позивач повністю розрахувався за товар, сплативши на користь відповідача 4140000,00 грн. платіжним дорученням № 12060 від 27.09.2021 (а.с. 29), що не заперечується відповідачем.

Доказів визнання недійсним чи розірвання сторонами договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020 в справу не подано.

За своїм правовим змістом укладений між сторонам правочин є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Такі ж положення передбачені і ст. 526 ЦК України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товару понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено.

Договір між сторонами набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки товарів по 31.08.2021, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 13.1 договору).

Яку вбачається з матеріалів справи, відповідач постав позивачу товар за Договором лише 27 серпня 2021, що підтверджується наявними в справі копіями видаткових накладних № РН-0000031 та № РН-000032 і товарно-транспортними накладними (а.с. 20-23).

На виконання умов Договору сторонами також підписано Акт № 51 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 28.08.2021 (а.с. 24).

Вказані первинні документи містять посилання на договір між сторонами № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020, в акті вказано, що у позивача претензій по якості, кількості, комплектності автомобілів немає. Документи підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками.

Оскільки поставка товару повинна була відбутися до 28 червня 2021 включно, а фактично відповідач поставив товар лише 27.08.2021, то прострочення склало 59 днів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На підставі п. 7.2. Договору позивач просить стягнути з відповідача пеню з розрахунку 0,1% від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення на суму 244260,00 грн. та 414000,00 грн. штрафу як 10% від вартості товару, поставку якого прострочено, якщо прострочення склало більше 10 днів.

Розрахунок штрафу та пені зроблено вірно та у відповідності до обставин справи (а.с. 27).

Право на стягнення пені за прострочення виконання майнового зобов`язання передбачено ст. 230, ч. 4 ст. 231 ГПК України, якими визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 по справі № 910/12876/19 виклала правову позицію про те, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. Водночас щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу. Відповідно, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, оскільки вважає, що у нього мало місце настання обставин непереборної сили, а саме - захворювання працівників підприємства на Ковід.

За умовами Договору між сторонами (розділ 8), обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, невичерпний перелік яких сторонами вказано у п. 8.1. Договору.

За правилами п. 8.2. та 8.3. Договору, які є істотними умовами і повинні неухильно виконуватися сторонами, Сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону в письмовій формі.

Доказом існування обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема, документ (Сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк надання відповідних документів - протягом 30 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (п. 8.3.).

Згідно умов п. 8.4. та 8.5. Договору сторонами погоджено, що у випадку невиконання ними п. 8.2 та 8.3. Договору Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс- мажорну обставину) як на таку, що виключає її відповідальність.

Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за договором продовжується на строк, відповідно строку дії вказаних обставин.

На доказ виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які завадили відповідачу вчасно виконати свої зобов`язання, відповідач надає копію листа на адресу позивача від 15.06.2021 (а.с. 89), який вручено 22.06.2021 (а.с. 90), в якому відповідач підтверджує свої зобов`язання виконати поставку автомобілів до 28.06.2021. Відповідач ставить до відома позивача, що у нього на підприємстві збільшилася динаміка захворювань працівників, зайнятих на виробництві автомобілів, на Ковід, внаслідок чого на підприємстві було встановлено карантин та оголошено простій до 25 червня 2021 року.

Сторонами не вносилися зміни до строків поставки автомобілів на прохання відповідача.

В подальшому, 13.07.2021 відповідач направив позивачу лист № 13/07/21-1 з Висновком Запорізької торгово-промислової палати від 07.07.2021 про істотну зміну обставин (а.с. 97) в якому викладено, що у відповідача є первинні документи про хворобу його працівників на Ковід. На підприємстві вводився простій, мало місце відправлення на самоізоляцію більшості працівників, які задіяні на виробництві, починаючи з 24.05.21 по 07.06.2021 та з 10.06.2021 по 24.06.2021.

За висновком Запорізької ТПП, надані відповідачем документи та інформація свідчать про те, що всі ці обставини впливають на можливість ТОВ "Завод спеціального обладнання" вчасно та у повному обсязі виконати свої зобов`язання за договором. Тобто це є свідченням настання істотної зміни обставин при виконанні договору, які можуть бути підставою для перегляду та внесення змін до умов договору , Специфікації в частині строків виготовлення та поставки товару.

29.07.2021 відповідачу також було надано Сертифікат № 3100-21-0715 про форс-мажорні обставини ( непереборної сили) - а.с. 101.

Згідно висновків із Сертифікату - карантин, встановлений Кабінетом міністрів України унеможливив для відповідача виконання договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020 року.

При цьому визначено, що датою настання форс-мажорних обставин для позивача є 24 травня 2021 року, а датою закінчення є 07 червня 2021 року.

З урахуванням таких строків Позивач слушно вказує на пропуск відповідачем 10денного терміну для повідомлення ним про форс-мажорні обставини, про що сторони домовилися у п. 8.2. Договору.

У 10денний строк з 24 травня 2021 відповідач ніякого повідомлення про настання форс-мажоржних обставин позивачу не надсилав.

Лист від відповідача на адресу позивача від 15.06.2021 (а.с. 89), який вручено 22.06.2021 (а.с. 90) не містить ніякої інформації про настання обставин непереборної сили (форс-мажоржних обставин) та дату їх виникнення. Даний лист фактично був клопотанням відповідача перед позивачем про продовження строку поставки товару до 30 липня 2021 року.

При цьому відповідач не виконав і вимоги п. 8.3. Договору про надання позивачу документів щодо настання форс-мажорних обставин протягом 30 календарних днів з моменту їх виникнення.

Якщо такі обставини у відповідача виникли 24 травня 2021 (як вказано в Сертифікаті), то повідомити позивача про них слід до 03 червня 2021, а до 24 червня 2021 відповідач повинен був подати позивачу Сертифікат ТПП про настання форс-мажорних обставин.

Такий Сертифікат відповідач отримав лише 29.07.2021 (а.с. 101).

Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 07.07.2021 стосується не підтвердження настання форс-мажорних обставин, а має висновки про істотну зміну обставин у відповідача, якими він керувався при укладенні договору, що є підставою для внесення до нього змін, а не для звільнення від відповідальності відповідача за прострочення виконання зобов`язання.

Отже, з урахуванням п. 8.4. Договору, недотримання відповідачем 10денного строку для повідомлення про форс-мажорні обставини і 30денного строку для надання Сертифікату про їх настання, позбавляють відповідача права посилатися на ці обставини для звільнення від відповідальності перед Позивачем.

Спір в добровільному порядку між сторонами вирішено не було.

На підставі викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути 240 120,00 грн. пені, 414 000,00 грн. штрафу на підставі договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020 року.

Правові підстави позову доведені зібраними у справі доказами, позов підлягає до повного задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 9811,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (ідентифікаційний код 40876326, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, вул. Прикордонна, 3) на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ідентифікаційний код 30019801, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) - 240 120,00 грн. пені, 414 000,00 грн. штрафу на підставі договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 30.12.2020 року та 9811,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2022

Суддя Н.М. Спаських