ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/902/21
Провадження №17/913/902/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного письмового провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ», м. Харків,
до Білокуракинського обласного будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, смт. Білокуракине Луганська область,
без виклику представників сторін.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн.
Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито провадження у справі №913/902/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
21.12.2021 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла заява від 20.12.2021 №1790, за якою останній просить долучити до матеріалів справи копії актів приймання-передачі №1291 та № 1340.
Суд долучає надані позивачем докази до матеріалів справи.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Ухвалу про відкриття провадження у справі суду від 13.12.2021 відповідач отримав 17.12.2021, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.30).
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов із викладенням власної правової позиції та будь-яких заяв або клопотань до матеріалів справи не надав.
З огляду на вищевказане, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд встановив таке.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ», як Постачальником (далі позивач) та Білокуракинським обласним будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, як Споживачем, ЕІС код 56HS0000PRJ4000Z (далі відповідач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) від 20.10.2021 №105 (далі Договір).
Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу з 01.10.2021 по 31.10.2021 включно газ обсягом до 500 куб.м.
Розрахунки за поставлений споживачеві таз здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем (п. 3.1 Договору).
У п. 3.3 Договору сторони визначили, що ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, з урахуванням вимог ст. 36 Закону України від 25.12.2015 «Про публічні закупівлі» №922-VII (із змінами).
Як вказано у п. 4.1 Договору, розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.
Відповідно до п. 4.2 Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений Постачальником з урахуванням вимог чинного законодавства, згідно з рахунків Постачальника та підписання актів приймання-передачі природного газу в наступному порядку:
- розрахунок по оплаті місячної вартості фактично спожитого газу здійснюється до 10 (десятого) числа місяця наступного за розрахунковим місяцем на підставі рахунків та з урахуванням підписаних актів приймання-передачі природного газу за наявності своєчасного фінансування.
У випадку затримки фінансування та оплати Споживачем, як бюджетною установою (через відсутність коштів на реєстраційному рахунку), Споживач зобов`язується провести оплату поставленого газу протягом 3-х банківських днів після надходження коштів з бюджету на реєстраційний рахунок Споживача, на цілі визначені цим Договором.
Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п. 4.3 Договору).
Згідно з п. 5.1.1 Договору Постачальник має право отримувати від Споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів III, IV Договору.
Постачальник зобов`язується забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання (п. 5.2.1 Договору).
Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором (п. 5.4.2 Договору).
Відповідно до п. 6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.
У п. 11.1 Договору сторони встановили, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання та, відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 01.10.2021 по 31.10.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.
Сторони цього договору домовились, що у відповідності до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі природного газу на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього договору, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п. 11.2 Договору).
Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (п. 11.5 Договору).
Позивач надіслав на адресу відповідача лист від 15.11.2021 №1645, в якому зазначив, що направляє відповідачу по два екземпляри актів приймання-передачі природного газу №1291 та №1340 за жовтень 2021 року для підписання та просив повернути по одному акту належно оформлених відповідачем, а також позивач просив відповідача оплатити кошти за поставлений природний газ у жовтні 2021 року у встановлені Договором строки. Додатком до цього листа були додані Акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2021 року №1291 та №1340, які підписані тільки позивачем, а також рахунки на оплату №1304 від 31.10.2021 та №1355 від 31.10.2021 (а.с.12).
Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.
Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»:
- постачальник природного газу (далі постачальник) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;
- постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;
- споживач фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
У п. 4.2. Договору сторони визначили, що оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений Постачальником з урахуванням вимог чинного законодавства, згідно з рахунків Постачальника та підписання актів приймання-передачі природного газу в наступному порядку:
- розрахунок по оплаті місячної вартості фактично спожитого газу здійснюється до 10 (десятого) числа місяця наступного за розрахунковим місяцем на підставі рахунків та з урахуванням підписаних актів приймання-передачі природного газу за наявності своєчасного фінансування.
Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п. 4.3 Договору).
Разом з тим, суд зазначає, що оплата робіт прив`язана до фінансування замовника коштами з бюджету не є подією, яка має неминуче настати, тому виконавець може вимагати її негайно. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Вищого Господарського Суду України від 26.10.2016 у справі №910/1459/16.
Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У зв`язку з зазначеним, позов підлягає задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст.165, ст.ст. 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2022.

Суддя Олена ФОНОВА