ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 лютого 2022 року Справа № 903/953/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Любомльське лісове господарство», м.Любомль, Волинська область

про стягнення 18 023 грн. 36 коп.

Суддя М. С. Шум

Без виклику сторін

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Енд Делівері» в позовній заяві від 18.11.2021 просить суд стягнути з Державного підприємства «Любомльське лісове господарство» кошти в розмірі 18 023 грн. 36 коп. а також судові витрати по справі. Судові витрати, які позивач очікує понести складаються із суми судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що правові підстави для утримання відповідачем суми попередньої оплати згідно з договором №П-33-20 від 13.07.2020 відсутні у зв`язку із закінченням строку дії такого договору. Поряд з цим, адвокат позивача зазначила, що суд не позбавлений можливості застосувати інші норми права та захистити інтереси позивача.

Ухвалою суду від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

08.12.2021 на адресу суду надійшов відзив ДП «Любомльське лісове господарство» від 06.12.021 з доказами надіслання позивачу.

Суд приймає відзив та долучає до матеріалів справи.

У відзиві ДП «Любомльське лісове господарство» у позові просить відмовити повністю. Зазначає, що перерахувало ТзОВ «Трейдінг Енд Делівері» кошти в сумі 12 715 грн. 64 коп., тобто суму передоплати на яку не поставлено товар. В свою чергу, відповідач стверджує, що відпустило для позивача деревину в кількості 88,9254 м.куб. на суму 43 783 грн. 36 коп. (тобто на всю суму передоплати). Відтак, ДП «Любомльське лісове господарство» не боргує ТзОВ «Трейдінг Енд Делівері» жодної суми коштів.

Щодо передачі деревини в кількості 88,9254 м.куб. на суму 43 783 грн. 36 коп. відповідач зазначає, що передав деревину ФОП Латковському В. В., як перевізнику для ТзОВ «Трейдінг Енд Делівері», що підтверджується відповідними ТТН . В листі-відповіді від 14.12.2020 №55 ФОП Латковський В. В. повідомив, що прийняв для перевезення від відповідача деревину на суму 43 783 грн. 36 коп. для позивача.

Щодо дати постановлення рішення, суд зазначає, що згідно з Табелем обліку робочого часу суддя Шум М. С. з 26.01.2022 по 09.02.2022 перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування своєї позиції сторонами, господарський суд,

в с т а н о в и в:

13.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдінг Енд Делівері» та Державним підприємством «Любомльське лісове господарство» укладено договір поставки №П-33-20 (далі-договір).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору поставки №П-33-20 від 13.07.2020.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.3, 3.2, 3.4, 6.2 договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність позивача деревину для непромислового використання породи вільха, а позивач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити визначену продукцію. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції визначаються за кожною окремою партією продукції в товарно-транспортних накладних або актах прийому-передачі продукції. Позивач бере на себе обов`язок проводити вивіз продукції власними силами та за власні кошти з верхнього складу відповідача. Розрахунок за продукцію здійснюється на умовах 100% передоплати. Загальна сума даного договору становить 110 400 грн. 00 коп. Строк цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується 31.12.2020.

Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до узгоджених сторонами умов договору позивач в період з 27.07.2020 по 14.09.2020 перерахував відповідачу кошти в якості попередньої оплати за товар на суму 56 500 грн. 00 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

При цьому, відповідач повинен був відпустити позивачу товар в кількості 122, 82 кв.м.

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

В свою чергу, між позивачем та ФОП Латковським В. В. 20.07.2020 укладено договір №28/07/2020 про надання послуг відповідно до п.п. 1.1, 1.3 якого ФОП Латковський В. В. зобов`язався на власний ризик, власними силами, засобами за завданням позивача надати транспортні послуги з навантаження, транспортування і розвантаження дров`яної деревини. Документальний супровід послуг здійснюється за встановленими формами, зокрема, рознарядка щодо об`ємів перевезення лісосировини по споживачах, акти приймання-передачі виконаних робіт.

Сторони у справі такі обставини справи підтверджують.

Відповідні обставини справи встановлені також рішенням Господарського суду Волинської області від 12.04.2021 у справі №903/923/20, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» до Державного підприємства «Любомльське лісове господарство» про стягнення 30 773 грн. 36 коп. попередньо сплачених коштів згідно з договором поставки №П-33-20 від 13.07.2020.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» на рішення Господарського суду Волинської області від 12.04.2021 у справі №903/923/20 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому, рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції (учасником процесу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача був Фізична особа-підприємець Латковський Володимир Володимирович) встановлено таке:

«На виконання договору поставки та на виконання договору про надання послуг з перевезення, ТзОВ «Трейдінг енд Делівері» уповноважив третю особу (перевізника) на отримання від ДП «Любомльське лісове господарство» деревини дров`яної за договором №П-33-20 від 13.07.2020 в кількості 56 м3, що підтверджується довіреністю №16 від 20.07.2020 та №19 від 28.09.2020.

ФОП Латковський В. В. на виконання умов договору про надання послуг з перевезення, що укладений з позивачем у справі та на підставі довіреностей, що виписані позивачем, отримав від ДП «Любомльське лісове господарство» продукцію в кількості 56 м.куб. (довіреності, ТТН та рознарядка транспортування деревини по споживачах знаходяться в матеріалах справи).

Таким чином, позивач оплатив відповідачу товар в кількості 122,82 м.3, уповноважив перевізника на отримання товару в кількості лише 56 м.3, що останнім виконано.».

Суд зазначає, що відповідні документи також містяться в матеріалах відповідної справи №903/953/21.

Північно-західній апеляційний господарський суд у постанові від 03.08.2021 №903/923/20 також зазначив, що відповідач не порушив умови укладеного договору, однак перебування у нього коштів після закінчення строку дії договору (безпідставне зберігання без відповідної правової підстави) може бути предметом окремого судового захисту.

Позивач в претензії від 30.08.2021 №3 до ДП «Любомльське лісове господарство» просить відповідача повернути попередню оплату за товар, що є предметом договору №П-33-20 від 13.07.2020, який не було отримано, а саме грошові кошти у розмірі 30 773 грн. 36 коп. При цьому, ТзОВ «Трейдінг енд Делівері» зазначило, що договір є завершеним 31.12.2020, а отже кошти безпідставно зберігаються ДП «Любомльське лісове господарство» (а. с. 40).

В листі-відповіді від 15.09.2021 №07-06/718 ДП «Любомльське лісове господарство» зазначає, що надало ФОП Латковському В. В. для перевезення ТзОВ «ТЕД» продукцію на суму 43 783 грн. 36 коп., що підтверджується відповідними ТТН та листом ФОП Латковського В. В. від 14.12.2020. Зважаючи на такі обставини, ДП «Любомльське лісове господарство» боргує ТзОВ «ТЕД» 12 716 грн. 64 коп., які будуть погашені найближчим часом (а. с. 41).

Позивач у заяві підтверджує отримання від відповідача коштів в сумі 12 276 грн. 64 коп. 16.09.2021.

Відтак, причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача 18 023 грн. 36 коп. коштів, які сплачені як попередня оплата за договором №П-33-20 від 13.07.2020, який закінчився 31.12.2020.

При цьому, відповідач стверджує, що передав товар на відповідну суму для позивача через перевізника. Такі обставини підтверджує ТТН від 01.08.2020 на суму 11 934 грн. 16 коп., від 29.09.2020 на суму 9 185 грн. 20 коп., від 29.09.2020 на суму 9 207 грн. 28 коп., від 08.10.2020 на суму 3 223 грн. 19 коп., від 12.10.2020 на суму 10 233 грн. 53 коп.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист ФОП Латковського В. В. від 14.12.2020 №55, в якому останній повідомляє, що дійсно прийняв для перевезення від ДП «Любомльське лісове господарство» дров`яну деревину в кількості 88,9254 м.куб. для отримувача ТзОВ «Трейдінг енд Делівері». На даний час частина деревини не доставлена на заявлені отримувачем майданчики в зв`язку з поганими погодними умовами та неготовністю майданчиків для прийняття важкої техніки. Питання доставлення дров буде вирішене найближчим часом.

Позивач стверджує, що уповноважив перевізника на отримання лише 56 м. куб. деревини, а передання йому більшої кількості товару не може вважатися належним виконанням своїх обов`язків за договором. При цьому, обставина про те, що позивач видав перевізнику довіреність на отримання товару в кількості 56 м. куб. встановлена рішенням суду у справі №903/923/20.

При цьому, позивач долучив до позовної заяви, зокрема, ТТН від 01.08.2020 на суму 11 934 грн. 16 коп., від 29.09.2020 на суму 9 185 грн. 20 коп., від 29.09.2020 на суму 9 207 грн. 28 коп., від 08.10.2020 на суму 3 223 грн. 19 коп., від 12.10.2020 на суму 10 233 грн. 53 коп.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №904/2357/20 зауважив, що тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд з врахуванням ст. 79 ГПК України дійшов висновку, що факт передання перевізнику позивачем товару для відповідача на суму 43 783 грн. 36 коп. згідно з договором поставки №П-33-20 від 13.07.2020 мав місце бути.

До таких висновків суд дійшов у зв`язку з таким:

ТзОВ «Трейдінг енд Делівері» (позивачем у справі) до позовної заяви долучено товарно-транспортні накладні на загальну суму 43 783 грн. 36 коп. (загальна кількість товару 88, 925 м.куб.), а саме: від 01.08.2020 на суму 11 934 грн. 16 коп., від 29.09.2020 на суму 9 185 грн. 20 коп., від 29.09.2020 на суму 9 207 грн. 28 коп., від 08.10.2020 на суму 3 223 грн. 19 коп., від 12.10.2020 на суму 10 233 грн. 53 коп. із зазначенням у всіх накладних про те, що вантажоодержувачем є саме ТзОВ «Трейдінг енд Делівері».

При цьому, суд звертає увагу, що в додатках до позовної заяви позивачем зазначено про долучення до позовної заяви документів на підтвердження отримання продукції в кількості 56 м.куб. (ТТН та рознарядка транспортування деревини).

Дослідивши відповідні ТТН судом встановлено, що в жодній накладній немає посилань на довіреність, доручення тощо в тому числі і ті, що містяться в матеріалах справи (№19 від 28.09.2020, №16 від 20.07.2020

Проте є підпис водіїв про прийняття товару, а також вказано вантажоодержувач ТзОВ «Трейдінг енд Делівері». Позивач, як зазначено вище, надає суду в якості документів на підтвердження отримання продукції ТТН на загальну суму 43 783 грн. 36 коп. та на загальну кількість товару 88, 925 м.куб., проте не в кількості 56 м.куб. При цьому, позивач не зазначає та взагалі не обґрунтовує які з відповідних ТТН ним не визнаються в якості доказу отримання товару перевізником для ТзОВ «Трейдінг енд Делівері».

Та обставина, що в рішенні суду встановлено про те, що ТзОВ «Трейдінг енд Делівері» упововажив перевізника на отримання товару в кількості 56 м.куб., оскільки суду надані відповідні довіреності не спростовують того факту, що відповідач відпустив для відповідача через перевізника більшу кількість товару.

Про це підтверджують надані обома сторонами ТТН, лист перевізника, а також та обставина, що в жодній ТТН немає посилань на довіреності, що свідчить про відповідну практику, яка склалася між сторонами.

Суд вважає, що недоліки в оформленні первинних документів про господарську операцію за наявності інших достатніх та переконливих фактів/доказів, не можуть бути формальною підставою невизнання такої господарської операції та в даному випадку для задоволення позову.

Згідно з п. 2.3 договору поставки №-33-20 від 13.07.2020 позивач бере на себе обов`язок проводити вивіз продукції власними силами та за власні кошти з верхнього складу відповідача.

В свою чергу, відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 18 023 грн. 36 коп. коштів, які сплачені як попередня оплата за договором №П-33-20 від 13.07.2020, який закінчився 31.12.2020, оскільки відповідач свої зобов`язання виконав та не може нести негативні наслідки невиконання третьою особою (перевізником) перед позивачем (замовником послуг перевезення) своїх зобов`язань за договором про надання послуг №28/07/2020 від 20.07.2020.

Сплачений судовий збір та інші судові витрати у справі покладаються на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Суддя М. С. Шум