ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/4610/15 (911/2857/21)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля», м. Мирноград Донецької області

про стягнення грошових коштів

у межах справи №911/4610/15

про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870)

У засіданні суду брали участь:

представник позивача: Артамонов О.І. (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, посвідчення №381 дійсне до 31.12.2022);

представник відповідача: не з`явився

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 28.09.2021 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» (далі ДП «РЕМ», позивач) із позовною заявою №Д1-03/217 від 24.09.2021 (вх. №2843/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля» (далі ТОВ «ЕК «Укренерговугілля», відповідач) про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 3 733 744,65грн, з яких: 3 202 903,00грн заборгованість за послуги з розподілу електроенергії; 18 958,45грн пеня; 77 870,42рн 3% річних; 234 012,78грн інфляційні втрати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Позовну заяву обґрунтовує ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 11, 259, 525-526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов відповідного договору в частині оплати розподіленої позивачем електричної енергії.

07.02.2022 під час судового засідання представник ДП «РЕМ» у вступному слові учасників справи підтримав свою позовну заяву та просив суд її задовольнити з підстав викладених у ній.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

07.02.2022 представник ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце засідання проінформований належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 70-73). Ураховуючи те, що явка відповідача обов`язковою судом не визнавалась, зважаючи на положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути позовну заяву без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

2. Процесуальні дії суду

2.1. У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа №911/4610/15 про банкрутство ДП «РЕМ» на стадії судової процедури розпорядження майном боржника.

2.2. Ухвалою суду від 20.10.2021, на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, прийнято відповідну позовну заяву ДП «РЕМ» до ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» про стягнення грошових коштів до розгляду у межах справи про банкрутство ДП «РЕМ», відкрито провадження у справі №911/4610/15 (911/2857/21) та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.11.2021.

На підставі ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 06.12.2021, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу від 22.11.2021.

2.3. За результатами підготовчого засідання 06.12.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.02.2022 (ухвала суду від 06.12.2021).

2.4. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 07.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. 18.12.2018 між ДП «РЕМ» (оператор системи) та ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» (постачальник) укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №3-П із відповідними доповненнями (далі Договір) шляхом підписання постачальником заяви-приєднання (т. 1 а.с. 18-27).

Відповідно до п. 2.1 Договору, зокрема, оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема, з відключення та підключення споживачів.

Оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи, що зазначається в рахунках на оплату (п. 3.5 Договору).

Цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє до кінця календарного року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднанні. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.1 Договору).

Згідно п. 3 додатку №1 «Порядок розрахунків», який на підставі п. 10.1 Договору є його невід`ємною частиною, до 12 числа, щомісячно, оператор системи визначає обсяги та розраховує вартість послуги з розподілу за фактичними показниками приладів обліку за розрахунковий місяць та надає постачальнику оформлені належним чином документи, зокрема: рахунок на оплату послуг з розподілу за фактичними обсягами споживання в розрахунковому періоді; акт прийому-передачі наданих послуг з розподілу.

За змістом п. 4 додатку №1 «Порядок розрахунків» оплату рахунку послуги з розподілу за фактичними обсягами споживання постачальник здійснює не пізніше 5 банківських днів від дати отримання рахунку, яка зазначається постачальником в рахунку.

На виконання умов договору, між оператором системи та постачальником підписано без зауважень та скріплено печатками акт №10/3 прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за жовтень 2020 року на суму 3 056 437,58грн (т. 1 а.с. 28).

Водночас, у відповідності до п. 3 додатку №1 «Порядок розрахунків» оператором системи засобами поштового зв`язку направлено постачальнику акт №11/3 приймання-передачі послуги з розподілу за листопад 2020 року на суму 1 023 822,10грн та рахунок №Ф-11/3 від 30.11.2020 на оплату відповідних послуг за листопад 2020 року (т. 1 а.с. 29-32). У свою чергу, 15.12.2020 ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» отримано відповідні документи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 33).

3.2. У своєму позові ДП «РЕМ» зазначає, що ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» здійснено оплату наданих позивачем послуг у жовтні 2020 року на загальну суму 877 356,68грн. Залишок вартості неоплачених послуг у жовтні 2020 року становить 2 179 080,90грн.

3.3. Інших доказів, які б підтверджувати або спростовували встановлені обставини учасниками справи суду надано не було.

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не здійснив оплату наданих позивачем послуг, ДП «РЕМ», у тому числі здійснило відповідні нарахування ТОВ «ЕК «Укренерговугілля», та звернулось із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Так, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу.

Частиною 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Згідно п. 1.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах

енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ) оператор системи забезпечує на своїй території діяльності недискримінаційний доступ до електричних мереж електропостачальнику, який має намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є додатком 4 до цих Правил та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

За змістом ст. 1 вказаного Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

Проаналізувавши зазначені положення, суд дійшов висновку, що ДП «РЕМ» є оператором системи розподілу у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії», а ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» - електропостачальником.

На виконання відповідних положень законодавства, у порядку визначеному п. 2.1.16 ПРРЕЕ між сторонами укладений договір розподілу природного газу, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зобов`язаний надавати послуги з розподілу електричної енергії з дотриманням встановлених показників якості надання послуг.

На виконання умов Договору, позивачем надано відповідачу послуги із розподілу електричної енергії у жовтні 2020 року на суму 3 056 437,58грн та у листопаді на суму 1 023 822,10грн (загалом 4 080 259,68грн), що підтверджується відповідними актами прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії, які відповідно до вимог закону та у порядку, визначеному Договором, необхідно відповідачу оплатити.

Згідно із положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, зокрема, сплатити гроші.

У свою чергу, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання виконав лише частково, а саме, здійснив оплату наданих позивачем послуг у жовтні 2020 року на суму 877 356,68грн. Доказів протилежного учасниками справи надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 3 202 903,00грн ((3 056 437,58-877 356,68)+ 1 023 822,10=3 202 903,00).

Ураховуючи зазначене та те, що своєчасна оплата наданих ДП «РЕМ» послуг є одним з основних обов`язків ТОВ «ЕК «Укренерговугілля», належне виконання якого вимагається Договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 3 202 903,00грн.

5.2. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 150 384,67грн за період прострочення оплати на надані послуги у жовтні 2020 року з 18.11.2020 по 18.05.2021 та у розмірі 68 573,78грн за період прострочення оплати за надані послуги у листопаді 2020 року з 23.12.2020 по 23.06.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 6.6 Договору сторони, зокрема, домовились, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, встановленої на день порушення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно п. 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

5.2.1. Так, в абз. 2 п. 4 додатку 1 «Порядок розрахунків», який є невід`ємною частиною Договору, зокрема, визначено, що оплата рахунку за послуги з розподілу здійснюється постачальником не пізніше 5 банківських днів від дати отримання рахунку.

Проте, позивачем за жовтень 2020 року не надано суду відповідних рахунків, які передбачені Договором, а відтак, у суду відсутня можливість встановити строк виконання ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» його договірних зобов`язань в частині оплати наданих ДП «РЕМ» послуг.

За таких обставин, суд не може здійснити перевірку наданого позивачем розрахунку пені за вказаний період, у зв`язку із чим, суд не вбачає правових підстав для задоволення відповідної вимоги ДП «РЕМ» в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 150 384,67грн.

5.2.2. Водночас, зважаючи на встановлені у п. 3.1 цього рішення обставини та перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за листопад 2020 року у розмірі 68 573,78грн за період з 23.12.2020 по 23.06.2021 (т. 1 а.с. 9) суд вважає його правильним та обґрунтованим, а суму пені такою, що підлягає стягненню з відповідача.

5.3. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині оплати наданих ДП «РЕМ» послуг у листопаді 2020 року позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 21 961,02грн за період з 23.12.2020 по 10.09.2021 та інфляційні втрати у розмірі 66 154,03грн за період з січня 2021 року по вересень 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

При цьому, щодо нарахування інфляційних втрат, то судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України береться до уваги правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Так, з огляду на встановлені у п. 3.1 цього рішення обставини, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних (за листопад 2020 року) у розмірі 21 961,02грн та інфляційних втрат у розмірі 66 154,03грн, вважає його правильним та обґрунтованим, а відповідні суми такими, що підлягають стягненню з ТОВ «ЕК «Укренерговугілля».

5.4. Щодо нарахованих ДП «РЕМ» 3% річних у розмірі 55 909,40грн за період з 18.11.2020 по 10.09.2021 та інфляційних втрат у розмірі 167 858,75грн за період з грудня 2020 року по січень 2021 року у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині здійснення оплаті за надані позивачем послуги у жовтні 2020 року, то суд зазначає наступне.

Як указано вище, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитор вправі вимагати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплати суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Поряд із цим, здійсненню нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України має передувати встановлення факту прострочення виконання боржником грошового зобов`язання та виникнення у кредитора права на нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Як встановлено судом, позивачем не надано суду відповідних рахунків, які передбачені п. 4 додатку 22 «Порядок розрахунків», а відтак, у суду відсутня можливість встановити строк виконання ТОВ «ЕК «Укренерговугілля» його договірних зобов`язань в частині оплати наданих ДП «РЕМ» послуг у жовтні 2020 року.

Водночас, ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, доказів того, що позивач звертався до відповідача із відповідною вимогою суду надано не було, а відтак, суд позбавлений можливості встановити день (дату) з якого грошове зобов`язання відповідача вважається простроченим, що, як наслідок, призводить до неможливості з`ясування періоду прострочення зобов`язання в цілому.

Зазначені обставини у своїй сукупності унеможливлюють здійснення судом перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за відповідний період, а відтак, вказана вимога ДП «РЕМ» залишається судом без задоволення.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ДП «РЕМ», то судовий збір у даній справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Укренерговугілля» (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Соборна, буд. 10 літ.А-2, ідентифікаційний код 42473534) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870) 3 202 903,00грн (три мільйони двісті дві тисячі дев`ятсот три грн 00 коп.) основної заборгованості; 68 573,78грн (шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят три грн 78 коп.) пені; 66 154,03грн (шістдесят шість тисяч сто п`ятдесят чотири грн 03 коп.) інфляційних втрат; 21 961,02грн (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна грн 02 коп.) 3% річних; 50 393,88грн (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто три грн 88 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.02.2022.

Станом на 16.02.2022 рішення законної сили не набрало.