ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 лютого 2022 року м. Тернопільсправа № 921/773/21
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Хома С.О.,

Розглянувши матеріали за Заявою №без номера від 25.11.2021 (вх.№858 від 26.11.2021)

Боржника: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 07.12.2011

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)

ВСТАНОВИВ.

Боржник ОСОБА_2 звернувся до суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з загрозою неплатоспроможності.

Ухвалою від 01.12.2021 Заяву №без номера від 25.11.2021 (вх.№858 від 26.11.2021)боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 07.12.2011про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишено без руху.

Заявнику надіслано ухвалу від 01.12.2021 про залишення позовної заяви без руху. Ухвала суду від 01.12.2021 направлялась позивачу на зазначену ним у Заяві адресу. Факт направлення даної ухвали позивачу 03.12.2021 підтверджує список № 6046 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Тернопіль-25, складений відповідальними працівниками Господарського суду Тернопільської області (номер відправлення 674).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Окрім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Господарського суду Тернопільської області суду від 01.12.2021 було оприлюднено 02.12.2021.

Судом з`ясовано, що поштове відправлення не вручено адресату (заявнику у даній справі) та повернуто 13.01.2022 до суду по причині закінчення терміну зберігання.

Судом повторно було направлено ухвалу від 01.12.2021 та станом на 26.01.2022 відправлення не вручене під час доставки відповідно до трекінгу Укрпошти, який міститься в матеріалах справи.

09.02.2022 на електронну адресу суду надійшла Заява про усунення недоліків від 08.02.2022 (вх. №965), в якій боржник вказує наступне.

Щодо 1 вимоги.

Поданий до суду конкретизований список кредиторів та боржників, містить загальну суму заборгованості та суму кредиту, отриману з виписки УБКІ, що дозволяє визначити хоча б показники заборгованості за договором, при цьому, безпосередньо договори не містять такої інформації, знову ж таки з подачі кредиторів не без умислу.

Щодо 2 вимоги.

Боржник посилається на п.37 Постанови ВСУ у справі №910/726/20 від 19.11.2020, а саме, що місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обгрунутвання неплатоспроможності фізичної особи», а отже враховуючи, що надання такої Угоди з арбітражним керуючим є саме мирним врегулюванням правовідносини щодо оплати його послуг, то питання виплати такої винагороди (в тому числі порядок та розмір оплати) повинно перебувати та врегульовуватись лише у площині відносин, саме між арбітражним керуючим та боржником.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи і додатків до неї, до заяви боржником додано Конкретизований список кредиторів і боржників ,який не відповідає всім вимогам Кодексу України з процедур банкрутства. В зазначеному списку не вказані окремо, заборгованість за основними зобов`язаннями і суми неустойки (штрафу, пені). Також по кредиторах: позиція 13. ТОВ «СС ЛОУН», позиція 14 ТОВ «Містер КЕШ, позиція 15 ТОВ «Смартівей ЮКРЕЙН» взагалі не зазначено суму грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованість за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо).

Ухвалою від 01.12.2021 встановлено спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом подання до суду конкретизованого списку кредиторів із зазначенням, зокрема, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені окремо).

Боржник в Заяві №без номера від 08.02.2022 (вх. №965 від 09.09.2022) не усунув недоліки, які було зазначені в ухвалі суду від 01.12.2021 та не надав повний конкретизований список кредиторів із зазначенням,зокрема, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені окремо) (хоча ОСОБА_1 є позичальником та стороною кредитних договорів), що перешкоджає визначення загальної суми заборгованості боржника, що є необхідним для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутсва).

Також ухвалою від 01.12.2021 встановлено спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом подання до суду доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Боржник також не усунув визначені недоліки та не надав до суду докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Замість цього, боржником надано Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22.09.2021 укладений між боржником та арбітражним керуючим. Однак, суд не може взяти даний договір до уваги, оскільки п.3.1. передбачає, що оплата послуг розпорядника майна становить 17 842,50 грн. за весь строк виконання повноважень сторони-1, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна.

Суд зауважує, що комітет кредиторів не приймає рішення про встановлення оплати послуг, оскільки в ч.2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства чітко визначений розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним різних повноважень.

Відповідно до абз. 3, 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Заявником не надано до заяви доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. Наданий заявником договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22.09.2021, укладений між арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем та Бондарчуком Юрієм Петровичем суд не приймає як належний доказ виконання обов`язку щодо авансування основної винагороди керуючому реструктуризацією з огляду на таке.

Інститут авансування винагороди арбітражному керуючому є гарантією права учасника справи про банкрутство (керуючого реструктуризацією) на отримання ним грошової винагороди за виконання наданих йому повноважень. Обов`язок здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому є безумовним, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено жодних підстав для звільнення від здійснення такого авансування при звернені до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

У п. 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020, на який посилається заявник як на підставу можливості альтернативного врегулювання питання авансування, зазначено наступне: 37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Вказана правова позиція касаційного суду допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Таким чином, суду необхідно встановити наявність у боржника майна, яке може бути реалізоване у справі, та за рахунок якого можливо (з відстроченням) оплатити грошову винагороду керуючому реструктуризацією за три перших місяці.

Крім цього, інші додані до заяви документи мають свідчити про реальну можливість досягнення стадії реалізації майна у справі - виконання плану реструктуризації боргів або перехід до процедури погашення боргів, оскільки норма ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає умови закриття провадження у справі і стадія реалізації майна боржника у справі не відбувається у той час, якщо заборгованість за основною грошовою винагородою керуючого реструктуризацією вже виникла.

У заявника відсутня спроможність мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору, оскільки судом встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність, про що боржником самостійно зазначено у заяві про відкриття провадження у справі та підтверджено відповідними довідками. Наявність на розгляді суду заяви про неплатоспроможність ОСОБА_1 є додатковим непрямим доказом неможливості врегулювання боржником своїх фінансових боргових зобов`язань самостійно.

У п. 3.4. договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22.09.2021 встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати стороною-2 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3. даного договору, за умови надсилання стороною-1 поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Проте, згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства заявник зобов`язаний здійснити авансування виключно основної винагороди арбітражному керуючому, розмір якої визначено ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Абзацами 5-7 ч. 2 ст. 30 КУзПБ встановлено, що право вимоги основної винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Із наведеного вбачається, що право вимоги сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання покладених на нього повноважень є беззастережним, здійснюється за рахунок коштів авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У випадку закінчення авансованих коштів основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, зокрема, з 1 січня 2022 - 2270 грн.

Таким чином, загальний розмір грошової винагороди керуючого реструктуризацією за три місяці виконання повноважень станом на дату звернення заявника до господарського суду становить: 2270 х 5=11350,00 грн. (за один місяць), 34 050,00 грн. - за три місяці.

З огляду на викладене, враховуючи основні засади господарського судочинства, надані заявником документи щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи те, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, суд приходить до висновку про її повернення.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України,суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Заяву №без номера від 25.11.2021 (вх. №858 від 26.11.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства) з доданими документами та Заяву №без номера від 08.02.2022 (вх №965 від 09.02.2022) про усунення недолікв ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,а копію Заяв залишити в суді.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена в строк та порядок, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу підписано: 15 лютого 2022 року.

Суддя С.О. Хома