ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Справа № 924/714/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцької міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21 (суддя Кочергіна В.О. )

за позовом Фермерського господарства "Лемішевського В.С." с. Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області

до 1.Городоцької міської ради Хмельницької області м. Городок

до 2. Виконавчого комітету Городоцької міської ради м. Городок

про:

- визнання незаконним та скасування рішення Городоцької міської ради Хмельницької області від 09.02.2021 №61 в частині припинення права ОСОБА_1 постійного користування земельною ділянкою площею 13,4187га кадастровий номер :03:015:0016 та в частині визнання таким, що втратив чинність державний акт на право користування землею Б№042525;

- скасування державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 13,4187га кадастровий номер :03:015:0016

за участю представників сторін:

позивача - Лозінський М.В.

відповідача 1 - Черевик К.В.

відповідача 2 - Черевик К.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21 позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Городоцької міської ради Хмельницької області від 09 лютого 2021 року за № 61 в частині припинення права ОСОБА_1 (голови та члена фермерського господарства "Лемішевського В.С.") постійного користування земельною ділянкою площею 13,4187га, кадастровий номер :03:015:0016, яка розташована за межами с. Пільний Олексинець Городоцького району (на даний час - Хмельницького району) Хмельницької області, призначена для ведення фермерського господарства, та в частині визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею серії Б № 042525, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 62 від 1993.

Скасовано державну реєстрацію припинення іншого речового права - права ОСОБА_1 (голови та члена фермерського господарства "Лемішевського В.С.") постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером площею 13,4187га, кадастровий номер :03:015:0016, яка розташована за межами с. Пільний Олексинець Городоцького району (на даний час -Хмельницького району) Хмельницької області, призначена для ведення фермерського господарства, номер запису про інше речове право 41111969 від 18.03.2021.

Стягнуто з Городоцької міської ради Хмельницької області () на користь Фермерського господарства "Лемішевського В.С." () 2270грн. 00коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнуто з Виконавчого комітету Городоцької міської ради (код 38823893) на користь Фермерського господарства "Лемішевського В.С." (код 14164610) 2270грн. 00коп. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 25.10.2021 у справі №924/714/21 Городоцька міська рада звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21 та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області по справі № 924/714/21 від 25.10.2021 є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та нез`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що обставини легітимності ФГ "Лемішевського", дійсність Державного акту серії Б №042525, факт розпаювання частини вищевказаної земельної ділянки членами ФГ "Лемішевського" не мають відношення до позовних вимог та їх обґрунтування, оскільки предметом позову є оскарження рішення Городоцької міської ради від 09 лютого 2021 року № 61, в частині припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 13,4187 га., кадастровий номер :03:015:0016 , яке прийнято на підставі звернення ОСОБА_1 від 29.09.2020.

Вважає застосування судом першої інстанції при розгляді даного спору Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 № 5-рп/2005, на підтримку позовних вимог, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що рішення Городоцької міської ради від 09 лютого 2021 року № 61 прийнято на підставі та за результатом розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 29.09.2020, при цьому жодних звернень щодо незаконності даного рішення або щодо виникнення та можливого врегулювання спору, який виник на підставі прийняття зазначеного рішення, від ОСОБА_1 до Городоцької міської ради не надходило.

Скаржник зазначає, що рішення Городоцької міської ради № 61 від 09.02.2021 жодним чином не порушує прав користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 , оскільки рішенням змінено лише форму користування, при цьому плата за землю залишилась та сама, а переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі гарантовано ст. ст. 123, 126-1 Земельного кодексу України та ст.ст. 32-2, 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Городоцької міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.01.2022 об 14:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.

Запропоновано позивачу - у строк до 18.01.2022 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачам.

Запропоновано відповідачу-2 - у строк до 18.01.2022 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії пояснень та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Також роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріалами справи стверджено, що ухвалу суду від 13.12.2021 отримано учасниками справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи.

25.01.2022 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення позивача в яких з підстав викладених у них, просить суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21, а апеляційну скаргу - без задоволення. Також позивач подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 18 500,00 грн.

В судовому засіданні 25.01.2022 оголошено перерву до 03.02.2022.

У судовому засіданні 03.02.2022 представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав викладених у письмових поясненнях.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги, стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно Державного акту серія Б №042525 від 01.02.1993, ОСОБА_1 с. Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області надано у постійне користування земельну ділянку 27,58га, яка розташована на території Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, для ведення селянського (фермерського) господарства /а.с. 9 у т.1/.

У Акті Республіканського проектного інституту по землевпорядкуванню "Укрземпроект" про встановлення меж ділянки в натурі та план до нього зазначено, що відведення проведено на підставі рішення виконкому Пільноолексинецької сільської ради народних депутатів від 26.11.1992 №10 /а.с. 12 у т.1/.

26.10.2004 Городоцькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №395/2004 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) для передачі у власність членам селянсько-фермерського господарства ОСОБА_1 /а.с. 123 у т.1/.

07.12.2005 розпорядженням Городоцької районної державної адміністрації №477/2005-р. затверджено проекти землеустрою щодо земельних ділянок в розмірі земельної частки паю із земель ФГ " ОСОБА_1 " на території Пільноолексинецької сільської ради (п.1); затверджено протоколи розподілу земельних ділянок між головами та членами ФГ з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки (п.2); передано у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки паю для ведення ФГ головам та членам фермерських господарств з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки (п.3). /а.с. 134 у т.1/.

Відповідно до п. 1.2 Статуту Фермерського господарства "Лемішевського В.С." (в редакції 2018 /а.с. 14-27 у т.1/), засновником господарства є ОСОБА_1 голова фермерського господарства "Лемішевський Василь Станіславович" ідентифікаційний код НОМЕР_1 . Члени господарства ОСОБА_5, дружина.

Згідно з п. 1.6 Статуту, місце знаходження господарства: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.1 Статуту встановлено, що метою діяльності господарства є виробництво сільськогосподарської продукції, розширення товарного ринку сільськогосподарської продукції, отримання законного прибутку шляхом виконання поставлених перед ним завдань, які входять до його правоздатності.

Господарство є юридичною особою з часу його державної реєстрації, має розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банку. На ім`я голови господарства видається відповідний державний акт на право приватної власності на землю або користуватися землею. Від імені господарства його голова вправі укладати з власниками договори про оренду землі, Орендовані землі господарство зобов`язане використовувати за цільовим призначенням. Держава гарантує дотримання і захист майнових та інших інтересів господарства. Втручання в господарську, комерційну або іншу діяльність господарства державних чи інших органів, а також посадових осіб не допускається, за винятком випадків, передбачених законодавством, наприклад, щодо повноти сплати податків. Члени господарства є власниками майна, що належить їм на праві спільної власності, якщо інше не передбачене угодою між ними. В разі вступу (приєднання) до вже створеного (існуючого) господарства нових членів (членів сім`ї, інших родичів) їх майнові права розповсюджуються тільки на майно, внесене ними до господарства. Члени господарства у відповідності до вимог законодавства України володіють, користуються майном, що є у їх власності, виходячи з мети статутної діяльності самого господарства. Майно і активи господарства, частки в майні створених ним підприємств і організацій, а також майно, передане йому в користування і знаходиться на території України не підлягає примусовій націоналізації, конфіскації чи іншому вилученню, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України (рішення суду чи господарського суду) (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.12 Статуту).

Згідно з п.п. 4.1.1 п. 4.1 Статуту, джерелами формування коштів і майна господарства є, зокрема гроші, матеріальні внески і майнові паї членів господарства, в тому числі отримані при виході із колективних та інших недержавних сільськогосподарських підприємств у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 4.2 Статуту встановлено, що володіння, користування і розпорядження майном здійснюється власником (якщо господарство створене однією особою) або членами господарства за взаємною домовленістю.

До земель господарства належать: землі передані господарству у приватну власність, у користування, що посвідчено відповідними актами на право приватної власності на землю та постійного користування землею, виданими на ім`я голови або на ім`я члена господарства;

- землі, придбані господарством (його головою або членом) у власність згідно чинного законодавства України (п.п. 5.1.1, 5.1.4 п. 5.1 Статуту).

Відповідно до п. 5.4 Статуту, господарство здійснює обов`язковий комплекс заходів з охорони земель, передбачених Земельним Кодексом України.

Згідно з п.п. 6.1.1 п. 6.1 Статуту, господарство, як власник земельної ділянки і землекористувач зобов`язано забезпечувати використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Господарство, як власник земельної ділянки і землекористувач має право самостійно господарювати на землі (п.п. 6.2.1 п. 6.2 Статуту).

Статут підписаний головою ФГ "Лемішевський Василь Станіславович" ОСОБА_1., посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області 27.02.2018 та зареєстрований в реєстрі за №293.

Матеріали справи містять належним чином завірені копії із планом меж земельної ділянки /а.с. 29-35 у т.1/:

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_2 , яка знаходиться в с. Пільний Олексинець площею 1,99га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_3 , яка знаходиться в с. Жищинці площею 1,99га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_4 , яка знаходиться в с. Пільний Олексинець площею 1,94га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_5 , яка знаходиться в с. Пільний Олексинець площею 1,78га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_7 , яка знаходиться в с. Пільний Олексинець площею 1,80га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_8 , площею 1,78га;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_1 , яка знаходиться в с. Пільний Олексинець площею 1,99га.

Вказані Державні акти видані на підставі Розпорядження Городоцької районної державної адміністрації від 07.12.2005 №477/2005-р, земельні ділянки розташовані на території Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, призначення: для ведення фермерського господарства. Державні акти видані 30.01.2006 та зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №691/54-21-0.2 від 15.09.2021 адресованого на запит адвоката Лозінського М., площа, що розпайована між членами ФГ " ОСОБА_1 " становить 13,2814га., залишок після проведення розпаювання становить 13,4187га. Поземельна книга та обмінний файл на земельну ділянку площею 27,58га відсутні /а.с. 150 у т.1/.

29.09.2020 гр. ОСОБА_1 , як голова фермерського господарства "Лемішевського В.С.", звернувся до міського голови із заявою про надання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні гр. ОСОБА_1 . Земельна ділянка розташована на території Пільноолексинецької сільської ради /а.с. 54 у т.1/.

Городоцька міська рада на п`ятій черговій сесії восьмого скликання прийняла Рішення №61 від 09.02.2021 яким, серед іншого, вирішено припинити гр. ОСОБА_1 право постійного користування земельними ділянками, загальною площею 27,58га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані за межами села Пільний Олексинець Городоцької міської ради Хмельницької області (колишня адреса: с. Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області), що перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право користування землею серія Б №042525, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею за №62 від 1993 року (п.1 рішення); вважати таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею серія Б №042525, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №62 від 1993 року (п.5 рішення) /а.с. 36-37 у т.1/.

Контроль за виконанням даного рішення покладено на відділ екології та земельних ресурсів (В.Зюбрицький) та на постійну комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

У преамбулі рішення зазначено, що останнє прийнято за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №249341640 від 23.03.2021, 18.03.2021 за заявою ОСОБА_1 від 18.03.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Городоцької міської ради вчинено запис №41111969 про проведення державної реєстрації припинення права ОСОБА_1 щодо постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:015:0016, площею 13,4187га, підстава - Рішення Городоцької міської ради №61 від 09.02.2021 /а.с. 38 у т.1/.

Господарський суд Хмельницької області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позов, зазначивши, що рішення Городоцької міської ради №61 від 09.02.2021 прийнято за відсутності добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою та інших підстав, визначених ст.141 ЗК України. Враховуючи незаконність рішення Городоцької міської ради від 09.02.2021 №61 в частині припинення права постійного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про припинення права постійного користування земельною ділянкою не відновить порушені права ФГ " ОСОБА_1 ", а тому вказаний запис також підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду про задоволення позову враховуючи наступне.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту права встановлені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Державного акту на право користування землею серія Б №042525, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею за №62 від 1993 року гр. ОСОБА_1 надано право на постійне користування земельними ділянками, загальною площею 27,58га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані за межами села Пільний Олексинець Городоцької міської ради Хмельницької області.

Городоцька міська рада на п`ятій черговій сесії восьмого скликання прийняла Рішення №61 від 09.02.2021 яким, серед іншого, за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1 вирішила припинити гр. ОСОБА_1 право постійного користування земельними ділянками, загальною площею 27,58га для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані за межами села Пільний Олексинець Городоцької міської ради Хмельницької області (колишня адреса: с. Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області), що перебувають у постійному користуванні на підставі Державного акту на право користування землею серія Б №042525, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею за №62 від 1993 року (п.1 рішення); вважати таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею серія Б №042525, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №62 від 1993 року (п.5 рішення).

Позивач, з доводами якого погодився суд першої інстанції доводив, що оскільки була відсутні добровільна відмова від земельної ділянки, відповідно до ст. 141 ЗК України, то рішення Городоцької міської ради №61 від 09.02.2021 підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За змістом частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 22 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року № 561-XII (чинного на час видачі державного акта) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Пунктом 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 2001 року визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2005 переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Відповідно до ст. 92 ЗК України (в редакції станом на 09.02.2021) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Тобто, фермерське господарство не відноситься до суб`єктів, які за правилами чинного земельного законодавства можуть мати земельні ділянки на праві постійного користування.

Разом з цим обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 2001 року, визнаний неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005.

Так, Конституційний Суд України Рішенням від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України від 2001 року не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

При цьому Конституційний Суд України вказав на наступне: пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається "відповідно до закону", що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення; Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01.01.2008 потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України; у зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку; громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 2001 року через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені цим Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно зі статтею 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, за вищенаведених висновків Конституційного Суду України право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2020 гр. ОСОБА_1 , як голова фермерського господарства "Лемішевського В.С." звернувся до міського голови із заявою про надання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні гр. ОСОБА_1 .

Колегія суддів розцінює заяву від 29.09.2020, як волевиявлення сторони привести права та обов`язки щодо земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право оренди.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку набуте право користування земельною ділянкою, у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства не втратилось та не припинилось, оскільки відбулось приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право оренди за заявою позивача.

Місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що в даному випадку необхідною є добровільна відмова від права постійного користування земельною ділянкою за ст.141 ЗК України.

Запропонована місцевим судом правова конструкція припинення права користування за окремою заявою (ст. 141 ЗК України) і набуття права за іншою заявою (ст. 116 ЗК України) може призвести до втрати позивачем права користування землею взагалі, оскільки після задоволення заяви про добровільну відмову від права постійного користування, земельна ділянка стає вільною і перебуває у повному розпорядженні органу місцевого самоврядування. В подальшому для отримання цієї ж ділянки в оренду потрібно наявність одночасно двох умов: воля розпорядника землі на передачу її в оренду (ст.124 ЗК України) і дотримання конкурентних засад набуття права на землю (гл. 21 ЗК України). При цьому укладення договору оренди має відбуватись на умовах, що відповідають діючим на час укладення такого договору.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Городоцької міської ради № 61 від 09.02.2021 не порушує права позивача на користування земельною ділянкою, оскільки рішенням змінено лише форму користування (переоформлено право в інший правовий титул), при цьому плата за землю залишилась та сама, а переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі гарантовано ст. ст. 123, 126-1 Земельного кодексу України та ст.ст. 32-2, 33 Закону України "Про оренду землі".

З урахуванням вищевикладеного, є законним і таким, що не підлягає скасуванню рішення Городоцької міської ради Хмельницької області від 09 лютого 2021 року за № 61 в частині припинення права ОСОБА_1 (голови та члена фермерського господарства "Лемішевського В.С.") постійного користування земельною ділянкою площею 13,4187га, кадастровий номер :03:015:0016, яка розташована за межами с. Пільний Олексинець Городоцького району (на даний час - Хмельницького району) Хмельницької області, призначена для ведення фермерського господарства, та в частині визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею серії Б № 042525, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 62 від 1993.

Оскільки не підлягає задоволенню первісна позовна вимога, то і не підлягає до задоволення вимога про скасування державної реєстрації припинення іншого речового права - права ОСОБА_1 (голови та члена фермерського господарства "Лемішевського В.С.") постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером площею 13,4187га, кадастровий номер :03:015:0016, яка розташована за межами с. Пільний Олексинець Городоцького району (на даний час -Хмельницького району) Хмельницької області, призначена для ведення фермерського господарства, номер запису про інше речове право 41111969 від 18.03.2021.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначеного та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим, рішення Господарського суду Хмельницької області підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову не з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустився неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача-1 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви і апеляційної скарги покладаються на позивача, згідно вимог ст.129 ГПК України. У зв`язку із зазначеним, заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 227, 229, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Городоцької міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21 задоволити.

Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/714/21. Ухвалити нове рішення яким у позові відмовити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Лемішевського В.С." ( 32050, Хмельницька обл., Городоцький р-н, село Пільний Олексинець, код 14164610) на користь Городоцької міської ради (Україна, 32000, Хмельницька обл., Городоцький р-н, місто Городок, вул. Грушевського, буд. 53, код 04060708) 6810,00 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Господарському суду Хмельницької області видати наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 09.02.2022

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.