ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2022 р. м ХарківСправа № 922/483/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова
до 1) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради , 2) Харківської міської ради , 3) Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича , 4) Фізичної особи ОСОБА_1
про скасування рішення, визнання недійсним договору та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича та Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п.57 Додатку до рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про відчуження об`ємів комунальної власності територіальної громади м. Харкова від 26.10.2016 № 412/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.03.2017 №5463-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Волковим Євгеном Олександровичем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В., і зареєстрований в реєстрі за №658;

- витребувати у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) нежитлове приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності Гаркушова Валентина Сергійовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на нежитлове приміщення першого поверху №18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ.Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 та закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- судовий збір у розмірі 9 924,00 грн. та судові витрати по справі стягнути з відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

У пункті 2 частини 3 статті 162 ГПК України закріплено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч.6 ст.162 ГПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ГПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Частиною 8 статті 176 ГПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вимог статті 176 ГПК України, 10.02.2022 судом сформовано інформаційну довідку із застосуванням програмних засобів на підставі відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 , з якої вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, з 20.10.2000 по 14.07.2018.

Тобто, станом на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_1 за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, не зареєстрований.

Разом з цим, згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича вказав адресу: АДРЕСА_4 .

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в графі "місцезнаходження" Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича вказана інша адреса.

Отже, позивач при поданні позовної заяви порушив вимоги статті 162 ГПК України, що відповідно до статті 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Разом з цим, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір».

У преамбулі цього Закону зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За змістом п.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до п.п.1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Станом на 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова у п.5 позовних вимог просить суд витребувати у ОСОБА_1 нежитлове приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовна вимога керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова про витребування у ОСОБА_1 нежитлове приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , свідчить про її майновий характер.

Отже, позовна вимога про витребування у ОСОБА_1 нежитлове приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , має вартісну оцінку, носить майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею; з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій, а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем за позовну вимогу про витребування у ОСОБА_1 нежитлове приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , визначено ціну позову у розмірі 79 733,00 грн., яку вирахувано останнім на підставі п.3 та п.4 договору купівлі-продажу від 27.04.2017.

За дану позовну вимогу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Тобто, позивач вираховує ціну позовної вимоги про витребування нежитлових приміщень та, відповідно, судовий збір за звернення до суду з зазначеною позовною вимогою, виходячи з умов договору купівлі-продажу станом на 27.04.2017, ринкова вартість майна в якому визначена у розмірі 79 733,00 грн., що не є належним підтвердженням вартості майна станом на день подання даної позовної заяви.

Належних доказів розрахунку ринкової вартості нежитлового приміщення першого поверху № 18-1, загальною площею 21,0 кв.м. в будинку літ. Б-1, що розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , станом на момент звернення до суду матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, позивачем не надано доказів в обґрунтування ціни позову станом на момент подання даної позовної заяви, що унеможливлює здійснення належного розрахунку судового збору за звернення з означеною позовною вимогою.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та, за необхідності, надати квитанцію про доплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, яке він просить витребувати у ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх.№483/22 від 07.02.2022) керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:

- надання до суду належних відомостей щодо адреси відповідачів Фізичної особи-підприємця Волкова Євгена Олександровича та Фізичної особи ОСОБА_1 , у відповідності до статті 162 ГПК України;

- зазначення ціни позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та, за необхідності, надання квитанції про доплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна.

3. Попередити позивача про те, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, згідно частини четвертої статті 174 ГПК України має наслідком визнання заяви не поданою і повернення її позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформація по справі може бути одержана на офіційному веб-порталі судової влади України - court.gov.ua.

Дата підписання: 11.02.2022.

Суддя Т.О. Пономаренко