УХВАЛА

м. Київ

15.02.2022Справа № 910/6573/17

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін

заяву Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», м. Львів

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі

За позовом Міністерства оборони України, м. Київ

до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національне антикорупційне бюро України, м. Київ

про стягнення 5 440 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" про стягнення 5 440 000, 00 грн. штрафу за постачання двигунів неналежної якості по договору № 342/3/6/42 від 28.12.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору відповідач повинен був поставити у визначене специфікацією місце поставки матеріальні цінності бронетанкової служби - 40 одиниць двигунів, за умовами договору: продукція повинна бути новою та такою, що не була в експлуатації (використанні), мати відповідні сертифікати якості (етикетки, паспорти) та відповідати конструкторській (технологічній) документації на її виготовлення; за порушення умов договору щодо комплектності, якості продукції постачальник несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% від вартості неякісної продукції. Після приймання продукції, проведення перевірки двигунів на відповідність умов договору, замовником було виявлено що поставлена продукція у кількості 38 одиниць була вже вживана і належить до другої категорії, тобто відповідачем поставлений товар неналежної якості, що стало підставою для звернення з позовом та нарахування штрафних санкцій у заявленому розмірі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 року позов задоволено частково та стягнути з Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" на користь Міністерства оборони України 5 168 000,00 грн штрафу та 77 520,00 грн судового збору.

12.04.2019 року Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 року рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 року залишено без змін.

10.02.2022 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу від 12.04.2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, в заяві заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналу наказу і заборони приймати приватним та державним виконавцям наказ Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 №910/6573/17 до виконання.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Морозову С.М.

Розглянувши клопотання заявника, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Судом встановлено, що в заяві відповідачем не обґрунтовано підстави для витребування оригіналу наказу від 12.04.2019 №910/6573/17 у Міністерства оборони України та заборони пред`явлення цього наказу до виконання.

А тому, враховуючи приписи чинного Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача в зазначеній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 328 ГПК України).

Окрім того, до заяви про визнання наказу таким, що підлягає виконанню відповідачем додано клопотання про розгляд справи №910/6573/17 у режимі відеоконференції у Господарському суді Львівської області.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 статті 197 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у законі не визначені.

Відтак, необхідність проведення відповідного судового засідання у режимі відеоконференції визначається з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасниками справи, які з незалежних від них причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Призначення судових засідань у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник справи не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи. При цьому, постановлення ухвали про участь учасника судового процесу в судовому засіданні в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду.

Стороною в клопотанні зазначається про те, що він територіально знаходиться в місті Львові.

Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства, винесення ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв`язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Проведення відеоконференції позбавляє можливості учасника процесу, який за допомогою відеоконференції бере участь у засіданні суду, подати докази під час судового засідання, знайомитись з матеріалами справи, брати участь в огляді наданих іншою стороною документів. До того ж, під час судового засідання особа, що бере участь у засіданні, встановлюється судом, що розглядає справу, за оригіналом документа, який пред`являється суду. У випадку участі особи у відеоконференції можливість суду перевірити особу стає проблематичною. Тобто всі ці обставини ведуть до звуження обсягу реалізації прав учасників судового процесу, а тому призначення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи. Також суд вважає, що проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції може значно ускладнити розгляд справи та збільшить час проведення судового засідання.

В той же час, відповідно до п. 17.6 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Судом також враховано технічну неможливість у Господарського суду міста Києва на проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявні лише два зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зі щільним графіком проведення судових засідань, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, надходять з усіх регіонів України.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги технічну неможливість у Господарського суду міста Києва на проведення засідання у справі №910/6573/17 в режимі відеоконференції в Господарському суді Львівської області, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» щодо розгляду справи в режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/6573/17.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про витребування оригіналу наказу від 12.04.2019 №910/6573/17 у Міністерства оборони України та заборони приймати приватним та державним виконавцям наказ Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 №910/6573/17 до виконання.

3. В задоволенні клопотання Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про розгляд справи в режимі відеоконференції в справі №910/6573/17 відмовити.

4. Розгляд заяви Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в справі №910/6573/17 призначити на 22.02.22 о 12:50 год.

5. Повідомити сторін про те, що судове засідання з розгляду даної заяви відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва, за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44Б, зал судових засідань №5.

6. Запропонувати учасникам судового процесу надати письмові пояснення що до суті поданої заяви.

7. Попередити сторін, що їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про розгляд заяви про виправлення помилки у виконавчому документі.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С. МОРОЗОВ