ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 910/3419/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Булгакової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А. М.,

представників учасників справи:

позивача - приватного підприємства «Світова музика» (далі - ПП «Світова музика») - Неволіної А. Ю.,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Медіа Маркет» (далі - ТОВ «Медіа Маркет») - Городецької І. О., Салімчука О. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПП «Світова музика»

на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2021 (суддя Босий В. П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 [колегія суддів: Остапенко О. М. (головуючий), Грек Б. М., Верховець А. А.]

зі справи № 910/3419/21

за позовом ПП «Світова музика»

до ТОВ «Медіа Маркет»

про стягнення 289 635,48 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПП «Світова музика» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ «Медіа Маркет» 289 635,48 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

1.2. Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на приписи статей 1, 15, 32, 33, 50, 51, 52 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон № 3792) та статей 420, 421, 424, 426, 431, 432, 449, 452- 454 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мотивовано неправомірним використанням відповідачем музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» у ефірі радіостанції «ХІТ ФМ» без отримання відповідного дозволу та без виплати винагороди.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

2.2. Рішення місцевого суду зі справи з посиланням на приписи статей 1, 7, 15, 31, 45, 48, 49 Закону № 3792, статей 1, 4, 12, 13, 16 та пункти 1, 6 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.05.2018 № 2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» (далі - Закон № 2415) та статей 11, 418, 421, 424, 426, 432, 433, 435, 436, 440, 441, 443, 1108 ЦК України мотивовано: відсутністю у ПП «Світова музика» виключних прав щодо надання дозволів на використання спірних музичних творів на території України; невилученням ПП «Світова музика» як правовласником спірних творів із дозволів на їх використання у організацій колективного управління; недоведенням позивачем наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення для покладення на ТОВ «Медіа Маркет» відповідальності у вигляді стягнення збитків (шкоди).

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, хоча й визнав наявність у ПП «Світова музика» виключних майнових прав на спірні музичні твори, але залишив рішення місцевого суду зі справи без змін, погодившись з іншими його доводами.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПП «Світова музика», посилаючись на порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Доводи ПП «Світова музика»

4.1.1. Скаржник як підставу для оскарження судових рішень зі справи зазначив відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у системному зв`язку:

частин першої та другої статті 11 bis Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів (Паризького акта від 24.07.1971, зміненого 02.10.1979), частини другої статті 10 ЦК України - щодо належності автору виключного права дозволяти передачу своїх творів у ефір та неможливості встановлення національним законодавством будь-яких обмежень такого використання творів, що зачіпають право автора на одержання справедливої винагороди;

частини третьої статті 15, частини першої статті 45 Закону № 3792, статті 1, частини третьої статті 5, частин першої та п`ятої статті 12, частини восьмої статті 13, частини десятої статті 16, частини дев`ятої статті 19, пункту 2 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2415 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) та частин першої, другої статті 12, частини третьої статті 418 ЦК України - щодо можливості / неможливості правовласника самостійно, без будь-яких формальностей, реалізовувати своє виключне право, дозволяти іншим особам публічне сповіщення музичних творів у разі відсутності акредитованої організації колективного управління у відповідній сфері;

частини третьої статті 418, частини першої статті 509, частини першої статті 614, частини першої статті 627, частини другої статті 1166 ЦК України та частини другої статті 52 Закону № 3792 - щодо можливості / неможливості застосування поведінкової (об`єктивної) концепції вини у цивільному правопорушенні, пов`язаному з використанням об`єктів авторського права без необхідного дозволу.

4.1.2. Суд апеляційної інстанції встановив відсутність акредитованої організації, але підтвердив позицію місцевого суду, що лише після вилучення прав на твори з колективного управління, правовласник набуває самостійності щодо їх реалізації. Отже, суди неправильно застосували приписи статей 15, 45 Закону № 3792, статей 1, 5, 12, 13 Закону № 2415.

4.1.3. Відсутність акредитованої організації у сфері розширеного колективного управління свідчить про відсутність такого управління як явища і, відповідно, про те, що правовласник має можливість реалізовувати свої права особисто без виконання будь-яких формальностей по відношенню до інших осіб, що закріплено у приписах статті 12 ЦК України.

4.1.4. Суди попередніх інстанцій в порушення приписів статті 10 ЦК України та статті 11 bis Конвенції дійшли помилкового висновку, що використання спірних творів у період відсутності акредитованої організації без необхідного дозволу та сплати винагороди є добросовісним.

4.1.5. Проміжки часу, коли Закон № 2415 допускає відсутність акредитованої організації, в жодному разі не можуть тлумачитися на користь безоплатного використання музичних творів та не є підставою для порушення виключних майнових прав правовласника.

4.1.6. Попередні судові інстанції в порушення частини першої статті 614, частини другої статті 1166 ЦК України, поклавши в основу своїх судових рішень концепцію відповідача щодо правомірності його поведінки через вичерпання фактичних можливостей дотримання ним прав правовласників при здійсненні власної господарської діяльності, не встановили вжиття відповідачем заходів із розшуку правовласників для сплати винагороди.

4.1.7. Місцевий та апеляційний господарські суди не встановили всіх обставин, пов`язаних із заявленим до відшкодування розміром компенсації, не досліджували всіх доказів для з`ясування цих обставин та не перевіряли розрахунків щодо стягнення суми компенсації.

4.2. Доводи інших учасників

ТОВ «Медіа Маркет» у відзиві на касаційну скаргу зазначило про безпідставність її доводів та просило рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5.1. Попередніми судовими інстанціями у справі встановлено, що:

01.01.2016 ПП «Світова музика» (ліцензіат) і товариством з обмеженою відповідальністю «Олл Мьюзік Паблішинг» (ліцензіар; ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг») укладено договір № 01/2016-Л на передачу майнових прав на об`єкти авторських прав (далі - Договір), за умовами якого ліцензіар передає ліцензіату на строк дії цього договору виключні майнові авторські права на всі твори, що відносяться до каталогу ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» (Каталог), що є частиною цього договору. Права, що належать ліцензіару на території держав СНД, що передаються за цим договором, - право використовувати, а також дозволяти або забороняти використання творів наступними способами, зокрема, публічного сповіщення, включаючи повторне публічне сповіщення та будь-яку ретрансляцію (пункт 1.1 у редакції додаткової угоди від 01.02.2020 до Договору; далі - Додаткова угода 1);

пунктом 1.2 Додаткової угоди 1 сторони домовилися: у розділі «Визначення термінів» термін «Каталог» вважати - перелік всіх творів, виключні майнові права на які передаються згідно з цим Договором;

відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 Договору:

- ліцензіар передає ліцензіату право укладати на території України договори з юридичними та фізичними особами - користувачами Каталогу, зазначеними в пунктах 1.1, 1.2 способами, та право збирати на користь ліцензіара за вказані види використання винагороду (роялті). Ставки роялті за дозволами, які видаються безпосередньо ліцензіатом користувачам, підлягають погодженню з ліцензіаром шляхом повідомлення або укладення додаткової угоди (пункт 1.3 в редакції Додаткової угоди 1);

- з метою забезпечення прав ліцензіара ліцензіат може укладати договори про взаємне представництво інтересів з іншими підприємствами та організаціями на території України та отримувати від них винагороду на користь ліцензіара за використання творів у способи, зазначені в даному договорі (пункт 1.4 Договору);

- за попередньою згодою ліцензіара ліцензіат має право укладати договори, які передбачають надання прав на видачу дозволів та збір винагороди за використання творів з Каталогу (пункт 1.5 Договору);

відповідно до пункту 2.1 Договору ліцензіар гарантує, що він дійсно має майнові авторські права на всі твори з Каталогу. Каталогом сторони Договору визначили перелік усіх музичних творів з текстом чи без тексту, виключними правами на використання яких на території володіє ліцензіар;

пунктом 2.2 Договору встановлено, що ліцензіар зобов`язується передати ліцензіату для використання Каталог творів; за необхідності ліцензіат має право виводити на друк той або інший фрагмент каталогу;

згідно з пунктом 2.5 Договору ліцензіар зобов`язується надати ліцензіату для ознайомлення договори або інші письмові докази, що підтверджують права ліцензіара на твори;

пунктом 2.6 Договору (в редакції Додаткової угоди 1) передбачено, що захист прав ліцензіата, що виникли у нього на підставі даного договору, здійснюється від імені ліцензіата на його розсуд, що включає право пред`являти претензії і позови, звертатися до суду та інших компетентних органів, захищати свої права і законні інтереси в іншій незаборонений законом спосіб;

відповідно до додаткової угоди від 01.01.2020 до Договору строк його дії встановлений до 31.12.2021;

пунктом 1 додаткової угоди від 10.02.2020 до Договору сторони вирішили згідно з умовами пункту 1.3 Договору встановити мінімальний розмір роялті за надання ліцензіатом користувачам дозволу на виконання творів з каталогу ліцензіара шляхом публічного сповіщення (повторного публічного сповіщення), публічного повідомлення (повторного публічного повідомлення) в ефір та/або будь-якої трансляції або ретрансляції на рівні 900 дол. США за одне таке використання. Перерахунок в національній валюті здійснюється на підставі курсу НБУ на день видачі ліцензії або на день фактичного використання твору;

до Договору сторони підписали додаток (каталог) від 01.06.2020 № 01/06/20 (далі - Додаток каталог), у якому згідно з пунктом 1.7 Договору погодили, що перелік прав, які передаються на підставі Договору включають, але не обмежуються, авторськими правами на твори, зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_5» у виконанні ОСОБА_1 , автори - ОСОБА_5/ОСОБА_6/ОСОБА_7/ОСОБА_8/ОСОБА_9/ОСОБА_10 , частка правовласника твору - 21,25 %; « ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_11, автори - ОСОБА_12/ОСОБА_13/ОСОБА_14/ОСОБА_15, частка правовласника твору - 25,00 %; « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у виконанні ОСОБА_16 feat ОСОБА_17, автори - ОСОБА_5/ОСОБА_18/ОСОБА_19/ОСОБА_20/ОСОБА_21, частка правовласника твору - 45,75 %; « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у виконанні ОСОБА_22 feat ОСОБА_2 , автори - ОСОБА_3 / ОСОБА_4 /ОСОБА_23, частка правовласника твору - 50,00 %;

актом фіксації від 02.06.2020 № 42/02/06, складеним представником ПП «Світова Музика», було зафіксовано факти публічного сповіщення передач ефірного радіо на частоті 96,4 МГц у місті Києві із позивним «ХІТ ФМ» та встановлено використання відповідачем музичних творів, які містяться у каталозі, зокрема: « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у виконанні ОСОБА_1 ; « ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_11; «ІНФОРМАЦІЯ_3» у виконанні ОСОБА_16 feat ОСОБА_17; « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у виконанні ОСОБА_22 feat ОСОБА_2 ;

станом як на момент фіксації порушення авторських прав, так і на момент звернення до суду з даним позовом, позивачем як правовласником не доведено вилучення ним спірних творів із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління особам, що використовують ці об`єкти;

у відповідача відсутня інформація стосовно суб`єктів, яким належать авторські права на твори, що використовуються в ефірі, а пошук правовласників згідно з Законом № 2415 має здійснювати саме акредитована організація колективного управління;

єдиною можливістю для ТОВ «Медіа Маркет» було здійснити самостійний пошук правовласників за допомогою електронної системи адміністрування (реєстрації та обліку), яка є інформаційно-телекомунікаційною системою, що зв`язує за допомогою мережі Інтернет організацію колективного управління з правовласниками й користувачами та забезпечує автоматизоване ведення обліку об`єктів майнових прав, включаючи їх декларування правовласниками, обліку надходжень, розподілу та виплати доходів від прав організацією колективного управління, яка не була створена;

відповідач, не мав можливості виплатити винагороду у сфері публічного сповіщення музичних творів через відсутність інформації про осіб, які володіють правами на ті чи інші музичні твори;

до втрати повноважень організаціями колективного управління - 28.10.2019 - ТОВ «Медіа Маркет» постійно сплачувало винагороду (роялті) за використання об`єктів авторського права всеукраїнській громадській організації «Скарбниця авторів музики» (неприбуткова організація була включена до реєстру організацій колективного управління), яка мала право збирати та розподіляти виплати авторам за публічне сповіщення музичних творів на радіо, відповідно до договору від 29.12.2016 № 14-Р-Ав про виплату винагороди (роялті);

відповідач на постійній основі сплачує винагороду за використання об`єктів суміжних прав об`єднанню підприємств «Український музичний альянс», яке є організацією колективного управління у відповідній сфері відповідно до договору від 31.12.2007 № 09-01/01/08/Е про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників;

позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності неправомірних дій відповідача, заподіяння позивачу шкоди та причинного зв`язку між цими елементами.

5.2. Також місцевим судом було встановлено, що:

за умовами Договору ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» передало ПП «Світова Музика» права, що належать ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг», на території країн СНД;

Україна не входить до регіональної міжнародної організації - Співдружність Незалежних Держав;

у матеріалах справи відсутні укладені ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» з правовласниками спірних музичних творів договори (ланцюг договорів) як доказ наявності у нього права на передачу відповідних виключних прав позивачу;

матеріали справи не містять доказів передачі первинними суб`єктами авторського права прав на спірні музичні твори особам, від яких ПП «Світова Музика» отримало відповідні майнові права.

5.3. Апеляційним судом додатково встановлено, що:

за умовами пункту 1.1 Договору ліцензіар (ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг») передає ліцензіату (ПП «Світова музика») на Територію і на строк дії цього Договору виключні майнові авторські права на всі Твори, які входять до каталогу ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» (Каталог), що є частиною цього Договору; у Договорі Територією визначено територію України;

згідно з пунктом 2.1 Договору ліцензіар гарантує, що він дійсно є володільцем майнових авторських прав на всі Твори з Каталогу та що підписанням цього Договору не порушує прав третіх осіб;

за пунктом 1.2. Додаткової угоди 1 Каталогом є перелік всіх Творів, виключні майнові права на які передаються відповідно до цього Договору;

на обсяг прав, що передавались за Договором, впливала умова про територію України; гарантія щодо належності ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» відповідних авторських прав, що передбачена пунктом 2.1 Договору, стосувалась території України;

ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» листом від 23.04.2021 підтвердило факт укладення з ПП «Світова музика» договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об`єкти авторських прав, а також Додаткової угоди 1, за пунктом 1.1 якої назву Договору змінено на «Договір про передачу майнових прав на об`єкти авторських прав». Станом на 01.02.2020 виключні майнові авторські права на твори, які згодом було передано ПП «Світова музика», згідно з Додатковою угодою 1 належали ТОВ «Олл Мьюзік Паблішинг» як на території України, так і на території країн СНД;

Договір не визнавався у встановленому законом порядку недійсним;

перший конкурс на акредитацію організації колективного управління у сфері публічного сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції, було оголошено 23.09.2019, дата закінчення прийому заяв на цей конкурс 28.10.2019;

з 29.10.2019 усі організації колективного управління, які мали право збирати, розподіляти та виплачувати винагороду авторам у сфері публічного сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, втратили таке право;

за відсутності затвердження Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) рішення щодо акредитації організацій колективного управління у сфері публічного сповіщення музичних творів з початку 2020 року відповідач не мав можливості виплатити винагороду у відповідній сфері, в тому числі й через відсутність інформації про осіб, які володіють правами на ті чи інші музичні твори;

відповідно до наказу Міністерства економіки України від 24.09.2021 № 612-21 «Про акредитацію організації колективного управління» акредитовано організацію колективного управління - громадська спілка «Автори та видавці» (вул. Євгена Коновальця, 44-А, офіс 735, м. Київ, Україна, 01133, код згідно з ) у сфері розширеного колективного управління «публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції», строком на три роки;

30.09.2021 відповідач звернувся до акредитованої організації колективного управління з листом щодо укладення відповідного договору.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

6.1. Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ «Медіа Маркет» компенсації у зв`язку з порушенням майнових авторських прав суб`єктів авторського права.

6.2. Попередні судові інстанції у прийнятті судових рішень виходили з того, що:

- організація колективного управління в рамках розширеного колективного управління щодо збирання винагороди у відповідній сфері наділена правами на її збирання до моменту виключення правовласником своїх майнових прав із її управління; доказів такого виключення позивачем не надано;

- позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків (шкоди), оскільки відповідач за наявності доказів неухильного дотримання ним законодавства України в частині виплати винагороди (роялті) за використання об`єктів авторського права і суміжних прав з початку 2020 року не мав можливості виплатити винагороду у відповідній сфері.

6.3. Статтею 1 Закону № 2415 визначено, що: добровільне колективне управління - це колективне управління, що здійснюється організаціями колективного управління, зареєстрованими у встановленому цим Законом порядку, виключно щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, включених до каталогу відповідної організації колективного управління; розширене колективне управління - це колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Відповідно до частини сьомої статті 5 Закону № 2415 колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав здійснюється у виді добровільного, розширеного та обов`язкового колективного управління.

6.4. Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 2415 добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

6.5. Частиною п`ятою цієї ж статті встановлено, що:

розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами;

розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом;

розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно, зокрема в сфері - публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції.

6.6. Попередніми судовими інстанціями встановлено факт відсутності на час виникнення спірних правовідносин акредитованої у встановленому законом порядку організації колективного управління, яка мала б здійснювати розширене колективне управління об`єктами авторського права у сфері публічного сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції.

6.7. За змістом статей 426, 435, 440, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31- 33 Закону № 3792: виключні права на використання твору та на дозвіл або заборону використання твору іншими особами належать автору або іншій особі, яка одержала відповідні майнові права у встановленому законом порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

6.8. Висновок апеляційного суду щодо наявності у позивача виключних майнових прав на спірні твори не оскаржується.

Спір у даній справі не стосується передбачених законом випадків вільного (без дозволу уповноваженої особи) використання творів.

6.9. З огляду на виключний характер майнових прав автора / правовласника повноваження організацій колективного управління є похідними від них та не мають пріоритету перед ними.

За самим своїм призначенням організації колективного управління мають сприяти підвищенню ефективності реалізації майнових прав правовласників.

6.10. Частиною шостою статті 5 Закону № 2415 зафіксовано право правовласників вилучати свої майнові права з управління організації колективного управління, крім випадків, передбачених цим Законом.

Водночас за відсутності акредитованої у відповідній сфері організації колективного управління посилання попередніх судових інстанцій на невилучення позивачем з її управління спірних творів позбавлені змістовного навантаження і є помилковими.

6.11. З огляду на наведене правомірним використання спірних творів буде лише за наявності необхідного дозволу та зі сплатою відповідної винагороди.

6.12. Відсутність акредитованої у відповідній сфері організації колективного управління, безумовно, ускладнює підприємницьку діяльність відповідача, але не звільняє його від встановленого законом обов`язку одержати необхідний дозвіл на використання музичних (зокрема) творів, як і не дозволяє безоплатно використовувати ці твори.

Закон не містить обмежень правовласників стосовно укладення ними відповідних договорів у таких умовах (статті 440, 443 ЦК України, стаття 15 Закону № 3792).

Таку ж спрямованість має Закон України від 15.12.2021 № 1960-IX «Про внесення змін до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» щодо забезпечення збору доходу від прав організаціями колективного управління».

6.13. У свою чергу, використання твору без дозволу суб`єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону № 3792, у зв`язку з яким пунктом «г» частини другої статті 52 цього ж Закону

визначено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

6.14. Крім того, з огляду на приписи статті 74 ГПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача;

відповідач, у свою чергу, має довести додержання ним вимог ЦК України, Закону № 3792 та Закону № 2415 при використанні ним твору та/або об`єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Також відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

6.15. Попередні судові інстанції наведеного щодо змісту виключних майнових прав, обов`язковості отримання дозволу на використання творів, можливості укладення відповідачем необхідних договорів з правовласниками, презумпції винного заподіяння шкоди - не врахували та дійшли передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення даного позову.

6.16. Ні місцевим, ні апеляційним господарськими судами не було: встановлено факт використання відповідачем спірних творів; перевірено обґрунтованість розрахунку позивачем суми компенсації.

6.17. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам не відповідають.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Доводи ПП «Світова музика» про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права у прийнятті оскаржуваних судових рішень знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

7.2. Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на касаційну скаргу, наведеного не спростовують.

7.3. З огляду на межі повноважень касаційної інстанції щодо встановлення обставин справи і дослідження доказів Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу ПП «Світова музика» задовольнити, оскаржувані рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи місцевому та апеляційному господарським судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, з`ясувати усі істотні обставини справи, дослідити всі надані учасниками справи докази і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення.

8. Судові витрати

Оскільки у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства «Світова музика» задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 зі справи № 910/3419/21 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова