ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1668/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: Тарасенко О.В. адвокат за ордером;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (м. Черкаси) до Монастирищенської міської ради Уманського району Черкаської області (м. Монастирище, Уманський район, Черкаська область) про стягнення 48 448,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 48 448,21 грн. з яких: 38 593,00 грн. основна заборгованість, 5 465,40 грн. пені, 3 276,55 грн. інфляційні збитки та 1 113,26 грн. відсотків за користування грошовими коштами на підставі договору № 072-д від 16.06.2020, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В засідання не з`явився представник відповідача, явка учасників не визнавалася обов`язковою. Відзив на позов суду не подано.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи представника позивача і дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити лише частково, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року між «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (Виконавець) та Попуднянською сільською радою (надалі-Замовник) було укладено Договір № 072-д на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт від 16.06.2020 року (а.с. 21).

Загальна вартість робіт за цим договором становить 38593,00 грн. у тому числі ПДВ 6 432, 17 грн. (п. 2.1 договору)

У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобов`язання своїми засобами та за рахунок Замовника виконати зазначені в пункті 1.2 Договору землевпорядні роботи, Замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт (землевпорядну документацію), і оплатити Виконавцеві вартість виконаних робіт. (п. 1.1 договору)

Предметом договору є виконання робіт по розробці землевпорядної документації, а саме (код ДК 021:20-5 «Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги») Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель с. Попудня та с. Забіляни Попуднянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (п 1.2 договору).

Замовник проводить оплату робіт шляхом поетапного перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, або в цілому, згідно акта приймання-передачі робіт (п. 2.3 договору).

Сторонами також підписано протокол погодження договірної ціни та її розрахунок, як додатки № 2 та № 3 до Договору (а.с. 24,25) на суму 38593,00 грн.

Строк виконання робіт складає 6 місяців з дня отримання від Замовника повного пакету документів вихідних даних (п. 4.2 договору)

Виконавець має право виконати роботи достроково. Оплата в цьому разі проводиться у погоджений Сторонами строк (п. 4.3 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (уповноваженими представниками Сторін) строком до 31.12.2020 р. та діє до повного виконання обов`язків по Договору кожною із Сторін. (п. 7.1 договору).

В справу не подано доказів визнання вказаного Договору недійсним чи його розірвання за згодою сторін.

Позивачем у справу надано рішення Монастирищенської міської ради Уманського району Черкаської області від 04.12.2020 № 1-32/УІІІ про реорганізацію Попуднянської сільської ради шляхом приєднання її до Монастирищенської міської ради. Рішенням передбачено, що Монастирищенська міська рада вважається правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Попуднянської сільської ради.

З цих підстав відповідач у справі визначений правильно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, як Виконавцем, зобов`язання за Договором виконані в повному обсязі про що свідчить Акт приймання-передачі робіт (а.с. 26) до Договору № 072-д від 18.12.2020, що був підписаний Попуднянською сільською радою без зауважень, однак, оплата за виконану роботу Попуднянською сільською радою не була проведена, з чого і виник спір.

Отже, Попуднянською сільською радою роботи прийняті від позивача в повному обсязі та підлягають до оплати.

Станом на час вирішення спору кошти позивачу не надійшли, строк виконання зобов`язання по оплаті виготовленої для Попуднянської сільської ради Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Попудня та с. Забіляни Попуднянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області є таким, що настав, тому з Монастирищенської міської ради слід примусового стягнути на користь позивача основний борг в сумі 38593,00 грн.

Претензія позивача на адресу Монастирищенської міської ради від 28.08.2021 (а.с. 27-30) залишена без відповіді та задоволення, чим було порушено права позивача.

За своїм правовим змістом укладений між сторонами Договір є Договором підряду та відповідає положенням ст. 837 ЦК України. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За порушення строків оплати виконаних робіт по Договору позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 5465,40 грн. за період з 18.12.2020 по 03.12.2021 (а.с. 3).

Дані вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого:

Згідно п. 6.7. Договору Виконавець повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості робіт за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до положень ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За належним розрахунком розмірі пені становить лише 5464,19 грн., які й слід стягнути з відповідача на користь позивача.

В решті вимог по пені у стягненні слід відмовити через неправильні розрахунки.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3276,55 грн. інфляційних та 1113,26 грн. як 3% річних.

Дані вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо більший розмір процентів не встановлено договором.

Оскільки така відповідальність за невиконання грошового зобов`язання встановлена законом, то не має значення, чи передбачена вона умовами договору між сторонами.

За розрахунками позивача (а.с. 3-4), за період січня-жовтня 2021 загальна сума інфляційних втрат на суму несплаченого боргу у відповідача складає 3276,55 грн., а трьох процентів річних за період з 18.12.2020 року по 03.12.2021 року - 1113,26 грн.

Належний розрахунок інфляційних складає 3611,99 грн. Однак в цій частині позивач свої вимоги не збільшував, тому суд приймає розрахунки позивача як вірні. Розрахунок процентів річних зроблено вірно та у відповідності до умов договору.

Доказів проведення розрахунку за інфляційними та процентами річних відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 2 276,55 грн. інфляційних втрат та 1113,26 грн. процентів річних.

Крім того, у складі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 8000,00 грн. витрат як гонорар успіху адвоката.

Дані вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого:

За умовами договору № 01-12/21 про надання правової допомоги від 01.12.21 року адвокат Тарасенко О.В. зобов`язалася надати позивачу правову допомогу щодо представництва його інтересів в Господарському суді Черкаської області, судах апеляційної та касаційної інстанції, а також органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях, перед фізичними та юридичними особами під час розгляду справи щодо стягнення з Монастирищенської міської ради, як із правонаступника Попуднянської сільської ради, заборгованості по договору № 072-д від 16.06.2020 в сумі 48 447,81 грн. (а.с. 31).

Згідно розділу 3 Договору № 01-12/21 про надання правової допомоги від 01.12.21 року встановлено гонорар як винагороду адвоката. Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку № 1 до цього договору.

Згідно тарифів (а.с. 36) адвокату сплачується 5000,00 грн. гонорару та додатковий гонорар у разі прийняття позитивного рішення на користь Клієнта в сумі 8000,00 грн.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (а.с. 37) позивач та адвокат підтверджують, що адвокат Тарасенко О.В., яка особисто брала участь у засіданнях при розгляді справи, надала консультації, провела підготовку до розгляду справи, підготувала документи, здійснила представництво інтересів, що дорівнює вартості гонорару в сумі 5000,00 грн. Гонорар за прийняття позитивного рішення в акті визначено у розмірі 8000,00 грн.

Адвокатом Тарасенко О.В. в справу подано ордер та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 42,43).

Позивачем на користь адвоката сплачено 5000,00 грн. за адвокатські послуги згідно Договору № 01-12/21 про надання правової допомоги від 01.12.21 року (а.с. 39).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Статтею 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідач заяви та доводів про не співмірність гонорару адвоката в розмірі 5000,00 грн. суду не направляв.

З цих підстав з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Доказів ненадання таких послуг адвокатом в інтересах позивача чи про те, що вони не відносяться до даної справи, суду не подано.

Велика Палата Верховного Суду, правові висновки якої є обов`язковими для врахування судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

В частині стягнення з відповідача на користь позивача гонорару успіху в розмірі 8000,00 грн. судом встановлено наступне:

За умовами Договору № 01-12/21 від 01.12.2021 про надання правової допомоги позивачем та адвокатом Тарасенко О.В. визначено "гонорар Успіху" в розмірі 8000 грн. Згідно п. 3.8 позивач сплачує адвокату "Гонорар успіху" у разі прийняття позитивного рішення на користь клієнта протягом 30 днів з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції.

У постанові від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду виклала такі правові висновки: розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд вважає, що спір між сторонами не є складним ні за розрахунками, ні за доказовою базою, гонорар адвоката сторони визначили у розмірі 5000,00 грн., що є співмірним із обсягом наданої адвокатом послуги. Суду не доказано, яка потреба була позивача брати на себе зобов`язання сплачувати адвокату ще й "гонорару успіху " в більшій сумі 8000,00 грн.

Суд вважає, що виправданою сумою для "гонорару успіху" з урахуванням розміру основного гонорару, який вже отримав адвокат від позивача, є лише 2000,00 грн., які й потрібно стягнути на користь позивача з відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник через неправильні дії відповідача, з нього на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Монастирищенської міської ради Уманського району Черкаської області (ідентифікаційний код 25769919, м. Монастирище, Уманський район, Черкаська область, вул. Соборна, 117) на користь Державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (ідентифікаційний код 00709709, м. Черкаси, вул. Смілянська, 118) 38 593,00 грн. основного боргу, 5 464,19 грн. пені, 3 276,55 грн. інфляційних збитків, 1 113,26 грн. як 3% річних на підставі договору № 072-д від 16.06.2020 року, 2270,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням гонорару успіху.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2022

Суддя Н.М.Спаських