ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"09" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/409/22

Суддя Конюх О.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця Періг Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача приватного підприємства «Термобуд-Київ» (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, проспект Свободи, буд. 35, ідентифікаційний код 33699440)

про стягнення 178 317,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач фізична особа-підприємець Періг Андрій Володимирович звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 05.02.2022 до відповідача - приватного підприємства «Термобуд-Київ», якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 178 317,62 грн., з яких 149 907,64 грн. основного боргу, 5 849,66 грн. 3% річних, 22 560,32 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи поданий позов, позивач вказує, що між ФОП Періг А.В. (виконавець) та ПП «Термобуд-Київ» (замовник) виникли зобов`язальні відносини з поставки товару та виконання робіт (надання послуг).

03.01.2020 між ними було укладено Договір на виконання робіт (надання послуг) №01/20, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується, у відповідності до умов даного Договору, виконати роботи (надати послуги) транспортними засобами дорожньо-будівельною технікою, а замовник оплатити виконані роботи (надані послуги) (п. 1 Договору); замовник оплачує роботи виконавця згідно затверджених сторонами Актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та/або виставлених рахунків (п. 3.1 Договору).

Крім того, між сторонами існувала домовленість про поставки товару, які є договором поставки, укладеним у спрощений спосіб, і виконання якого підтверджується видатковими накладними.

Позивач твердить, що надав відповідачу послуги за Актами здачі-прийняття робіт та поставив відповідачу товар за видатковими накладними всього на суму 916 456,00 грн. Відповідач свої зобов`язання з оплати виконав частково, перерахувавши лише частину вартості 766 548,36 грн.

У зв`язку із цим позивач просить суд стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 149 907,64 грн. (916 456,00 грн. мінус 766 548,36 грн.), 5 849, 66 грн. 3% річних та 22 560,32 грн. інфляційних втрат, нарахованих за прострочення оплати.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката та 2 674,76 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви від 05.02.2022, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відтак, процесуальний закон передбачає такі випадки, коли вимоги можуть бути об`єднані в одній позовній заяві: 1) позовні вимоги об`єднані підставою виникнення та/або 2) позовні вимоги об`єднані поданими доказами та/або 3) основна та похідна вимоги.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України).

Підставами звернення до суду є неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за різними договорами, а саме: 1) за Договіром на виконання робіт (надання послуг) №01/20 від 03.01.2020 та за 2) за договором поставки, який укладений у спрощений спосіб, за якими позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сукупному розмірі.

Разом із тим, суду не подано доказів того, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами пов`язані підставою їх виникнення та/або поданими доказами та/або стягнення коштів за цими договорами є між собою основною та похідною вимогою.

Позовні вимоги, хоча і заявлені до одного відповідача, однак не пов`язані підставою виникнення, оскільки виникли з різних договорів різної правової природи, які мають різний предмет регулювання та регламентуються різними правовими нормами. Господарські операції за кожним з договорів оформлюються різними первинними документами, які мають відповідати Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, і які між собою не пов`язані, а саме: акти виконаних робіт за договором про надання послуг та видаткові накладні за договором поставки.

Позивачем не обґрунтовано та у позові не зазначено, чи об`єднуються вказані вимоги іншими спільними доказами, та якими саме. Зокрема, оплата відповідачем могла здійснюватися загалом за обома договорами. Разом із тим, на такі обставини позивач не посилається; рахунки, посилання на які містять призначення платежу платіжних доручень (СФ-0000135, СФ-0000141, СФ-0000083, СФ-0000097, СФ-0000098, СФ-0000085, СФ-0000198 та інші), і які могли б підтвердити пов`язаність заявлених вимог спільними доказами, до позову не подає.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд має досліджувати умови та обставини виконання кожного із договорів окремо, перевіряти факт наявності та розмір заборгованості за кожним з договорів окремо за різними первинними документами, тобто фактично ухвалювати два рішення за двома не пов`язаними договорами.

З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що позивачем належно не обґрунтовано необхідність об`єднання позовних вимог за різними договорами в одному позові.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, позовна заява від 05.02.2022 фізичної особи-підприємця Періг Андрія Володимировича підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 8 ст.174 ГПК України позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з даним позовом, роз`єднавши позовні вимоги, що виникли з різних договорів, відповідно подавши дві окремі позовні заяви, оформлені відповідно до вимог 162-164 ГПК України, або подати одну позовну заяву, належним чином обґрунтувавши на підставі письмових доказів необхідність об`єднання позовних вимог за різними договорами в одному позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця Періг Андрія Володимировича від 05.02.2022 разом з доданими до неї документами (всього на 72 арк., в тому числі, оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 28.01.2022 №911 на суму 2 674,77 грн., оригінали накладної Укрпошти від 08.02.2022 №461, опису вкладення від 08.02.2022 №461) повернути заявнику.

Ухвала підписана 09.02.2022, набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та в порядку п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх