ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Справа № 918/344/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача (за первісним позовом): Гуща С.В., представника, згідно із розпорядженням міського голови від 02.12.2020 №122-к

відповідача (за первісним позовом): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 10.11.21р. суддею Заголдною Я.В. о 13:01 у м.Рівному, повний текст складено 23.11.21р. у справі № 918/344/21

за позовом Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області

до Адвокатське бюро "Бернацький і партнери"

про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та стягнення неустойки в розмірі 20 004,95 грн.

та за зустрічним позовом Адвокатського бюро "Бернацький і партнери"

до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області

про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

07.05.2021 на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (далі - позивач) надійшов позов до Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" (далі - відповідач) , у якому позивач вказує, що відповідач у визначений Договором купівлі-продажу строк не виконав вимоги щодо оплати коштів за об`єкт приватизації, відтак позивач посилаючись на ч. 4 ст. 29 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", ст. ст. 6, 11, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 626, 628, 629, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216, 230 Господарського кодексу України, просить розірвати нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкта приватизації від 18.09.2020, укладений між позивачем та відповідачем, та стягнути з відповідача 20 004 грн 95 коп. неустойки в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта.

11.06.2021 у межах процесуального строку, встановленого судом, на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" у справі № 918/344/21 надійшов, зустрічний позов до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом вчинити дії.

Зустрічна позовна заява обґрунтована таким.

Приватизація окремо стоячої будівлі розташованої на земельній ділянці, яка перебуває в оренді або постійному користуванні третьої особи, є підставою для дострокового припинення договору оренди з такою третьою особою (припинення права її користування) в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування і використання приватизованого об`єкта за призначенням.

Власник такої земельної ділянки зобов`язаний укласти договір оренди з покупцем приватизації, що є окремо стоячою будівлею, відповідно до Земельного кодексу України, у тримісячний строк з моменту реєстрації покупцем права власності на об`єкт приватизації.

У разі, якщо право користування земельною ділянкою, на якій розміщено об`єкт приватизації, не оформлено, оформлення прав на земельну ділянку має відбутися у шестимісячний строк з моменту реєстрації покупцем права власності на об`єкт приватизації (п. 6 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації місцевої ради.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 Земельного кодексу України.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що відповідач не передав йому технічний паспорт згідно з п. 11 Договору та не уклав договір оренди з покупцем.

28.05.2020 року Адвокатське бюро "Бернацький і партнери" звернулося до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області із заявою (вих. № 28-05/21-03) про вжиття невідкладних заходів щодо укладення з покупцем об`єкта приватизації договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт приватизації площею 0,0482 га.

Однак, як зазначає позивач за зустрічним позовом Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області на вказане звернення відповіді не надала, що на думку Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" унеможливлює використання належного йому об`єкта приватизації за Договором за призначенням та виконання умов Договору щодо проведення повного розрахунку згідно з п. 3 Договору.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що передача права використання земельної ділянки, на якій розташований об`єкт приватизації, є обов`язковою умовою Договору, яку Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області як власник земельної ділянки та продавець - не виконує.

При цьому, Адвокатське бюро "Бернацький і партнери" посилається також на п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", згідно з яким виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

Адвокатське бюро "Бернацький і партнери" стверджує, що на його переконання, виконання п. 3 Договору можливе виключно при здійсненні наступних дій: укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт приватизації або отримання її у власність, передачі технічного паспорту згідно з п. 11 Договору.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що прийняло у власність не просто об`єкт нерухомого майна, а об`єкт приватизації, який розташований на земельній ділянці площею 0,0482 га, кадастровий № :01:013:0325.

Тобто, на думку позивача передача права на використання земельної ділянки, на якій розташований об`єкт приватизації, є обов`язковою умовою Договору, яку Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області як власник цієї земельної ділянки і продавець не виконує.

Відтак Адвокатське бюро "Бернацький і партнери" просить суд про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом вчинити дії, а саме:

1) передати позивачу за зустрічним позовом технічний паспорт на предмет Договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491;

2) укласти із позивачем за зустрічним позовом договір оренди земельної ділянки площею 0, 0482 га, кадастровий номер :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРИНМ за № 58 та на якій розташований об`єкт приватизації згідно Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.11.21 у справі №918/344/21 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов`язано Радивилівську міську раду Дубенського району Рівненської області передати Адвокатському бюро "Бернацький і партнери" технічний паспорт на предмет Договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області укласти із Адвокатським бюро "Бернацький і партнери" договір оренди земельної ділянки площею 0, 0482 га, кадастровий номер :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРИНМ за № 58 та на якій розташований об`єкт приватизації згідно Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491 відмовлено.

Стягнуто з Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області на користь Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

В обґрунтування рішення щодо відмови у задоволенні первісного позову, суд з посиланням на ст.ст. 188, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 614, 627, 655, 692 ЦК України, Порядок здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, ст.ст.26, 27, 29 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", ст. 5 Закону України "Про Фонд державного майна України", ст. 19 ГПК України вказав, що Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області не вжила перед зверненням до суду належних заходів контролю за виконанням оспорюваного Договору, а саме: не приймала рішення про проведення перевірки виконання умов Договору (п. 2 розділ ІІ Порядку); не здійснювала контроль за виконання умов Договору та не проводила перевірки виконання його умов (п. 6 розділ ІІ Порядку); не повідомляла письмово власника об`єкта приватизації про проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу (не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку її проведення) з дати відправлення рекомендованого листа (п. 3 розділ ІІ Порядку); не складала акта за результатами проведення перевірки (п. 1 розділ ІІ Порядку); не здійснювала заходів з досудового врегулювання спору відповідно до вимог чинного законодавства та договору, після складання акта за результатами проведення перевірки (п. 1 розділ ІІ Порядку); звернулася до суду із позовом для застосування санкцій, передбачених законом та договором, без проведення перевірки виконання умов Договору та належного її оформлення (п. 2 розділ ІІ Порядку); звернулася до суду із позовом для застосування санкцій, передбачених законом та договором, без здійснення заходів досудового врегулювання спору, передбачених законом (п. 2 розділ ІІ Порядку), а тому дійшов висновку про передчасне звернення позивача за первісним позовом до суду, оскільки відсутні докази досудового врегулювання спору.

Крім того, суд з посиланням на ст. ст. 256, 257, 258, 261, 267 ЦК України, ст. 129 Конституції України, зазначив про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" щодо спеціального строку позовної давності в 3 місяці, на чому наполягав відповідач за первісним позовом, враховуючи, що позов стосується розірвання договору в порядку ч. 4 ст. 29 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" та стягнення неустойки, а не стосується відмови в затвердженні протоколу аукціону, визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації або договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. А отже, позивачем подано до господарського суду позов у даній справі в межах строку загальної позовної давності в 3 роки.

Щодо зустрічного позову, суд з посиланням на ст.ст. 11, 13, 16, 509, 526, 610, 626, 627, 628 ЦК України, ст.ст. 116, 124 ЗК України, ст.ст. 179, 187 ГК України, вказав, що у продавця за Договором виник обов`язок із передання технічного паспорту та який повинен був бути виконаний Радивилівською міською радою Дубенського району Рівненської області невідкладно, а тому суд прийшов до висновку про задоволення зустрічного позову в цій частині. Разом з тим, суд вказав, що Адвокатським бюро "Бернацький і партнери" не надано текст проекту договору оренди, який позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти із ним, а тому дійшов висновку про те, що позивачем за зустрічним позовом не надано умови, на яких він просить зобов`язати укласти договір оренди земельної ділянки, а відтак у суду відсутні законні підстави для задоволення таких позовних вимог.

Не погодившись із ухваленим рішенням, Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області звернулася з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року у справі № 918/344/21 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача за первісним позовом у повному обсязі та відмовити у частковому задоволенні позовних вимог позивача за зустрічним позовом. Стягнути з Адвокатського бюро Бернацький і партнери" на користь Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області суму сплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок ) гривень та апеляційної інстанції в розмірі 10 215 ( десять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень.

В обґрунтування скарги вказує, що ним було здійснено дотримання досудового врегулювання спору, а саме відповідачу за первісним позовом було направлено претензії від 19.10.2020 та 19.11.2020. Крім того, вказує, що досудове врегулювання спору є правом сторони а не її обов`язком.

Зауважує, що те, що у претензіях не враховано висновків із повідомлення фінансового відділу №02-25/17 від 08.04.2021, оскільки вони оформлені раніше ніж інформація фінансового відділу №02-25/17 від 08.04.2021 не свідчить про відсутність права Радивилівської міської ради на досудове врегулювання спору будь-яким незабороненим законом способом.

З посиланням на ст.ст. 11, 526, 611, 651 ЦК України, ст. 174 ГК України, ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного майна», рішення Конституційного суду України від 01.07.98 №01/1501-97, Порядок здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, вказує, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації є несплата протягом 60 днів коштів за такий об`єкт з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов. При цьому вказаний вище Порядок встановлює процедуру організації та здійснення органами приватизації контролю за виконанням власниками об`єктів приватизації умов договорів купівлі- продажу таких об`єктів приватизації, а не порядок звернення до суду із позовами про розірвання договорів купівлі-продажу.

Разом з тим, скаржник звертає увагу, що в оскарженому рішенні судом було встановлено факт виникнення у відповідача за первісним позовом права власності на об`єкт приватизації з 18.09.2020, що суперечить ч. 6 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного майна», відповідно до якої право власності на об`єкт переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта разом із неустойкою (у разі її нарахування).

На переконання скаржника, оскільки покупець не набув права власності на об`єкт приватизації у зв`язку із несплатою коштів, договір підлягає розірванню і в органу приватизації були відсутні підстави для взяття такого договору на контроль.

Крім того, з посиланням на ч.1 ст. 75 ГПК України, зазначає, що визнання відповідачем за первісним позовом факту порушення ним умов п. 3 договору не потребує додаткового доказування.

Також, щодо задоволення зустрічного позову в частині зобов`язання передачі позивачу за зустрічним позовом технічного паспорту на предмет договору купівлі- продажу об`єкта приватизації вважає, що судом порушено вимоги ч.ч. 1,2,3 ст. 13, ст. 74, ст. 86 ГПК України.

Зауважує, що судом не взято до уваги доказів передачі технічного паспорту позивачу за зустрічним позовом в момент укладення договору, зокрема, п.п. 11,12 договору, не отримавши техпаспорту покупець не зміг би оглянути об`єкт приватизації.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити рішення Господарського суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року у справі № 918/344/21 без змін, а апеляційну скаргу Радивилівської міської ради - без задоволення.

Крім того, від скаржника надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, у яких наводить додаткові міркування на спростування доводів відповідача.

31.01.2021 на електронну адресу суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленням у Рівненській області з 27.01.2021 «червоного рівня» епідемічної небезпеки у зв`язку із захворюваністю на COVID-19. Просить судове засідання відкласти на іншу дату з урахуванням дії «червоної» зони на території Рівненської області.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія приходить до висновку про його відхилення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, п. 3 ст. 2 ст. 202 ГПК України передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та з огляду на належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

При цьому, відповідач за первісним позовом не був позбавлений права подати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції як у приміщенні суду так і поза межами приміщення суду.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача за первісним позовом, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Гуща С.В. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав викладених у ній та запереченнях на відзив та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу задоволити.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Радивилівську міську раду у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" від 16.04.2020 року № 562-ІХ, Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій" від 17.11.2020 року № 1009-ІХ, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 722-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області" перейменовано на Радивилівську міську раду Дубенського району Рівненської області.

21.08.2020 відбувся електронний аукціон, організатором якого є Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області з продажу лоту частина адмінбудинку. Опис: А-1 за адресою: м. Радивилів, вул. Почаївська, буд. 20, Рівненської області, за ціною продажу 400 099 грн 00 коп., який оформлений протоколом про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3, затвердженого розпорядженням органу приватизації № 231 від 04.09.2020.

Переможцем вказаного аукціону стало Адвокатське бюро "Бернацький і партнери".

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

18.09.2020 між Радивилівською міською радою Дубенського району Рівненської області (далі - продавець) та Адвокатським бюро "Бернацький і партнери" (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта приватизації (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору продавець на підставі рішення № 184 Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області від 30.07.2020 року передав у власність, а покупець прийняв у власність шляхом приватизації нерухомого майна згідно протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3, затвердженого розпорядженням органу приватизації № 231 від 04.09.2020 року, частину адмінбудинку, що позначена в плані А-1, загальною площею 108,55 кв.м. зареєстровану в ДРРПНМ за № 258, що знаходиться в м. Радивилів, вул. Почаївська, буд. 20, Рівненської області, розташовану на земельній ділянці площею 0,0482 га, кадастровий № :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРПНМ за № 58, та знаходиться в комунальній власності Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області

Згідно з п. 2 Договору відчужуваний предмет договору належить продавцю на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Рівненської області № 15-41 від 21.10.2009 року та зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 258.

Відповідно до п. 3 Договору ціна продажу предмету договору станом на 21.08.2020 року, згідно з протоколом про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3, затвердженого розпорядженням органу приватизації № 231 від 04.09.2020 року становить 400 099 грн, які будуть повністю сплачені продавцю покупцем протягом 30 днів з моменту укладення цього договору.

Згідно з п. 4 Договору право власності на предмет Договору у покупця виникає з дня державної реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 11 Договору технічний паспорт на предмет договору передається покупцю.

Згідно з п. 12 Договору покупець свідчить, що предмет договору їм оглянутий, відповідає технічному паспорту, перебудови і самовільне будівництво відсутні та потреби для додаткової інвентаризації будівлі немає.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх.

Вказаний договір посвідчено 18.09.2020 приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1491.

У відповідності до ч. 14 ст. 19 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" № 2269-VІІІ від 18.01.2018 року (із змінами) покупцеві, який придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу, гарантійний внесок зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт приватизації.

Згідно з інформації фінансового відділу Радивилівської міської ради від 08.04.2021 року вих. № 02-25/17 вбачається, що з загальної суми за Договором на рахунок позивача за первісним позовом надійшов гарантійний внесок в розмірі 833 грн 70 коп.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" з моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Зважаючи на викладене, та у відповідності до протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3, затвердженого розпорядженням органу приватизації № 231 від 04.09.2020 відповідач зобов`язаний сплатити на рахунок продавця суму, яка дорівнює ціні продажу лоту за вирахуванням гарантійного внеску, а саме 399 265 грн 30 коп.

19.10.2020 на адресу Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" Радивилівською міською радою була направлена претензія щодо необхідності оплати на рахунок міської ради коштів згідно з договором та оплати неустойки в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта та попереджено про те, що у випадку несплати коштів договір підлягає розірванню. Зазначену претензію вручено відповідачу 23.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу № 216.

19.11.2020 на адресу Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" Радивилівською міською радою була направлена повторна претензія, яку вручено 27.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу № 887.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповіді на вказані претензії від відповідача за первісним позовом отримано не було.

За наведеного, у зв`язку із несплатою коштів за об`єкт приватизації та неустойки позивач звернувся до суду із позовом про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу об`єкта приватизації від 18.09.2020, укладений між позивачем та відповідачем, та стягнення з відповідача 20 004 грн 95 коп. неустойки в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта.

Відповідач в свою чергу звернувся із зустрічним позовом про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом вчинити дії, а саме:

1) передати позивачу за зустрічним позовом технічний паспорт на предмет Договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491;

2) укласти із позивачем за зустрічним позовом договір оренди земельної ділянки площею 0, 0482 га, кадастровий номер :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРИНМ за № 58 та на якій розташований об`єкт приватизації згідно Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.11.21 у справі №918/344/21 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов`язано Радивилівську міську раду Дубенського району Рівненської області передати Адвокатському бюро "Бернацький і партнери" технічний паспорт на предмет Договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області укласти із Адвокатським бюро "Бернацький і партнери" договір оренди земельної ділянки площею 0, 0482 га, кадастровий номер :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРИНМ за № 58 та на якій розташований об`єкт приватизації згідно Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491 відмовлено, у зв`язку з неподанням до суду проекту договору.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Щодо первісного позову судова колегія зауважує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Водночас, згідно з п. 3 Договору ціна продажу предмету договору станом на 21.08.2020 року, згідно з протоколом про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3, затвердженого розпорядженням органу приватизації № 231 від 04.09.2020 року становить 400 099 грн, які будуть повністю сплачені продавцю покупцем протягом 30 днів з моменту укладення цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, покупець перерахував на рахунок продавця гарантійний внесок у розмірі 833 грн 70 коп.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так , відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» у разі несплати коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 30 днів з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення (у разі якщо нотаріальне посвідчення договору передбачено законодавством) покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта. У разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню.

Як убачається із матеріалів справи відповідач за первісним позовом не сплатив у встановлений строк кошти за об`єкт приватизації, у зв`язку із чим позивачем було нараховано відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» неустойку у розмірі 5 відсотків від ціни продажу об`єкта, а саме 20 004,95 грн.

Згідно із п. 3 договору купівлі - продажу від 18.08.2020 визначено, що ціна продажу предмету договору станом на 21.08.2020 становить 400099 грн. Крім того, відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-08-02-000006-3 ціна продажу лоту становить 400099,00 грн.

Таким чином перевіривши нарахування неустойки у розмірі 5 відсотків від ціни продажу об`єкта, колегія суддів вважає її правильною у розмірі 20 004,95 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні первісного позову як такого, що подано передчасно посилається на недотримання Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, затверджений Наказом Фонду державного майна України № 1327 від 18.10.2018 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 1349/32801 від 27.11.2018.

Згідно з ч.1 ст. 19 ГПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов.

Таким чином вказаний спеціальний закон не містить вимоги про обов`язкове досудове врегулювання спору між сторонами, а вказаний вище Порядок встановлює процедуру організації та здійснення органами приватизації контролю за виконанням власниками об`єктів приватизації умов договорів купівлі-продажу таких об`єктів приватизації, а не порядок звернення до суду з позовами про розірвання договорів купівлі- продажу, тобто дотримання досудового порядку врегулювання спору в даній категорії спору не є обов`язковим.

Проте, слід відмітити, що матеріали справи містять надіслані на адресу відповідача за первісним позовом претензії від 19.10.2020 №02.01-20/1500 та від 19.11.2020 №02.01-20/1671, які були отримані відповідачем 23.10.2020 та 27.11.2020 відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с. 15-18, т.1)

Однак, відповіді на вказані претензії відповідачем за первісним позовом матеріали справи не містять, коштів за вказаним договором у встановлений строк не сплачено, що не заперечується самим відповідачем.

За наведеного, висновки суду першої інстанції про передчасне звернення із вказаним позовом до суду є помилковими та такими, що спростовуються наведеним вище.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову у повному обсязі, а саме розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу об`єкта приватизації від 18.09.2020, укладений між позивачем та відповідачем, та стягнення з відповідача 20 004 грн 95 коп. неустойки в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору купівлі - продажу від 18.09.2020.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є законними та обґрунтованими.

При цьому, посилання відповідача за первісним позовом, як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення із таким позовом до суду є також безпідставними, з огляду на таке.

Так, вказана заява обґрунтована тим, що перебіг строку позовної давності щодо звернення до суду із первісним позовом розпочався з 19.10.2020 та сплинув через 3 місяці - 19.01.2021, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" строк позовної давності для звернення з позовом про відмову в затвердженні протоколу аукціону, визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації або договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність є строком, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк позовної давності може бути загальним або спеціальним (статті 257, 258 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 257 ГПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" щодо спеціального строку позовної давності в 3 місяці, на чому наполягав відповідач за первісним позовом, враховуючи, що позов стосується розірвання договору в порядку ч. 4 ст. 29 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" та стягнення неустойки, а не стосується відмови в затвердженні протоколу аукціону, визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації або договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивачем подано до господарського суду Рівненської області позов у даній справі 07.05.2021 (згідно даних вхідного штампу відділу канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області № 1247/21) - тобто в межах строку загальної позовної давності в 3 роки, який розпочався 19.10.2020.

Щодо зустрічного позову, суд апеляційної інстанції зауважує таке.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до п. 11 договору технічний паспорт на предмет договору передається покупцю.

Згідно п. 12 договору покупець свідчить, що предмет договору їм оглянутий, відповідає технічному паспорту, перебудови і самовільне будівництво відсутні та потреби для додаткової інвентаризації будівлі не має.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, вказаним договором не визначено термінів передачі технічного паспорта на об`єкт приватизації та те у якій формі потрібно було оформляти його передачу покупцю ( актом приймання - передачі тощо). Оскільки покупцем, під час підписання договору зауважень до необхідності додаткового документального оформлення факту приймання - передачі не було, ним погоджено посвідчення факту здійснення передачі продавцем технічного паспорта на об`єкт приватизації договором купівлі - продажу.

Отже вимога позивача за зустрічним позовом про передачу йому технічного паспорту на предмет Договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 та зареєстровано в реєстрі за № 1491 є недоведеною належними доказами та задоволенню не підлягає, а висновок суду про протилежне є помилковим.

Щодо вимоги про укладення із позивачем за зустрічним позовом договору оренди земельної ділянки площею 0, 0482 га, кадастровий номер :01:013:0325, що зареєстрована в ДРРИНМ за № 58 та на якій розташований об`єкт приватизації згідно Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. 18.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1491 слід зазначити наступне.

За загальним правилом під час укладання господарських договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає перш за все свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів.

Це випливає з положень ст. 627 Цивільного кодексу України, згідно з якою під поняттям "свобода договору" розуміється, що сторони є вільними: 1) в укладенні договору, 2) у виборі контрагента, 3) у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Однак виходячи з меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦКУ) у випадках, передбачених законом, реалізація абсолютного права на свободу волевиявлення щодо укладення господарського договору може бути обмежена іншим суб`єктивним правом -вимагати укладення такого договору.

Відносини, пов`язані зі спонуканням до укладення господарських договорів, належать до категорії тих, які складаються на ранніх стадіях розвитку майнових відносин. Вони є предметом цивільного права, а тому відповідні права суб`єктів підлягають захисту шляхом звернення до суду в порядку, передбаченому для захисту цивільних прав. Слід зазначити, що згідно зі ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ст. 11 ЦКУ), цей спосіб захисту опосередковує позовні вимоги про зобов`язання укласти договір.

При цьому як вбачається із зустрічного позову, Адвокатським бюро "Бернацький і партнери" не надано текст проекту договору оренди, який позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти із ним.

Невизначення судом умов договору, на яких його укладено, зумовлює неможливість набуття ним чинності разом з рішенням суду та нездатність цього способу захисту досягти мети, задля якої він передбачений законом, - визнання прав та законних інтересів позивача.

Під укладенням договору на підставі закону розуміється імперативне застереження про це в законі (що охоплює і підзаконні нормативно-правові акти). Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції, згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом.

Стаття 116 ЗКУ визначає, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до ст. 124 ЗКУ передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 179, 187 ГКУ не є достатньою підставою для спонукання до укладення договору загальне посилання в законі на договірну форму регулювання тих чи інших правовідносин.

При цьому доводи позивача за зустрічним позовом на те, що передача права на використання земельної ділянки, на якій розташований об`єкт приватизації, є обов`язковою умовою Договору, яку Радивилівська міська рада Дубенського району Рівненської області як власник цієї земельної ділянки і продавець не виконує, є безпідставними - оскільки як вбачається із Договору, такої умови про обов`язкове укладення договору оренди під об`єктом приватизації спірний Договір не містить.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Рівненської області від 10.11.2021 у справі №918/344/21 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, в силу вимог ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням первісного позову судовий збір за подачу позову та подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.11.21 у справі №918/344/21 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 10.11.21 у справі №918/344/21 скасувати. Прийняти нове рішення.

«Первісний позов задоволити.

Розірвати договір купівлі - продажу об`єкта приватизації від 18.09.2020 укладений між Радивилівською міською радою Радивилівського району Рівненської області та Адвокатським бюро «Бернадський і партнери» , посвідчений 18.09.2020 приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчуком В.І. та зареєстрований в реєстрі за №1491.

Стягнути з Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" (вул. І. Франка, 2, Радивилів, Рівненська область, 35500, ) на користь Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (вул. Паркова 5, Радивилів, Радивилівський район, Рівненська область, 35500, ) 20 004,95 грн неустойки.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.»

3. Стягнути з Адвокатського бюро "Бернацький і партнери" (вул. І. Франка, 2, Радивилів, Рівненська область, 35500, ) на користь Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області (вул. Паркова 5, Радивилів, Радивилівський район, Рівненська область, 35500, ) 4540 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу позову та 10215 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити господарському суду Рівненської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу №918/344/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "08" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.