УХВАЛА

м. Київ

16.02.2022Справа № 910/18500/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус" (03118, м. Київ, пр-т В. Лобановського, 150 Д)

про стягнення 34 710,49 грн.

Cуддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус" про стягнення 34 710,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 суд відкрив провадження у справі №910/18500/21, розгляд якої вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус" на користь позивача 3% річних у розмірі 10 754 грн 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 23 955 грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.

10.02.2022 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява позивача про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про поновлення строку для подання заяви та доказів про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання заяви та доказів про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначає, що з огляду на відсутність судових дебатів у справі №910/18500/21, ухвалення судового рішення без виклику (участі) сторін та закінчення п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, наявні поважні причини пропуску строку та підстави для поновлення строку для подання відповідної заяви та доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши вказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн", суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 27 000,00 грн.

Суд зазначає, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 09.07.2019 у справі №922/4366/16).

Оскільки законодавець передбачив подання доказів понесених витрат до закінчення розгляду справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, позивач мав подати такі докази у відповідні строки.

Натомість, заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесення таких витрат подана позивачем до суду 03.02.2022, про що свідчить відмітка Укрпошти на поштовому конверті заявника.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

Розглянувши наведені заявником підстави для поновлення строку для подання заяви та доказів понесених судових витрат, суд зазначає, що посилання позивача на те, що рішення суду було отримано ним лише 27.01.2022 не відповідає дійсності, оскільки з наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №196 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" отримало рішення суду 26.01.2022, тобто п`ятиденний строк після отримання рішення суду закінчився 01.02.2022.

Крім того зазначені позивачем обставини щодо ухвалення судового рішення без виклику сторін та судових дебатів, не можуть самі по собі бути розцінені судом як поважні причини для поновлення строку для подання заяви та доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.1 ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно із ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.14 Господарського процесуального кодексу України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій. Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено ст. 42 Господарського процесуального кодексу України до обов`язку учасників справи.

Незважаючи на те, що позивачу було відомо про відкриття провадження у даній справі та розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), і рішення у даній справі судом було ухвалено після закінчення строку, встановленого ст.248 Господарського процесуального кодексу України, попри зазначення у позові попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, позивачем не було подано до суду заяву та докази відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у порядок і строк, визначений процесуальним законом.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, за відсутності поважності причин пропуску строку на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, та обґрунтованих обставин для поновлення строку для подання відповідної заяви та доказів, клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку на подання заяви та доказів про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та поновлення вказаного строку задоволенню не підлягає.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі неподання відповідних доказів, розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За наведених обставин заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишається судом без розгляду.

Керуючись ст. 119, 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви та доказів про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

2. Залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили 16.02.2022 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин