ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4823/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши справу

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Ліпковського, 45, ідентифікаційний код 00032767)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віаліон" (61033, м. Харків, вул. Курська, 10, ідентифікаційний код 39681491)
про стягнення 679998,00 грн.
за участю представників:

позивача Лісокобилки А.Ю., довіреність №300-122/02-152 від 22.12.2021;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віаліон" про стягнення штрафу в розмірі 339999,00 грн. та пені в розмірі 339999,00 грн., нарахованих на підставі ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.12.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.12.2021, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4823/21. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "06" січня 2022 р. о 12:00. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України) - п`ятнадцять днів, з дня вручення даної ухвали. Встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив (з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України) - п`ять днів з дня отримання відзиву.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.01.2022 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 25.01.22 о 11:15.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08 лютого 2022 року о 10:45

08.02.2022 присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України на подання відзиву на позовну заяву у межах строку, встановленого частиною 8 статті 165 ГПК України не скористався. При цьому, суд зазначає, що копії ухвал господарського суду Харківської області від 13.12.2021, 28.12.2021, 06.01.2022, 25.01.2022 було надіслано на належну адресу відповідача, яка відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, вказані ухвали відповідачу не вручені та повернуті на адресу суду з позначками поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Беручи до уваги вищевказане суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б.

Разом з тим, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали господарського суду Харківської області від 15.12.2021, 28.12.2021, 06.01.2022, 25.01.2022 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України визначено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було реалізовано право на подання до суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд зазначає про наступне.

Відносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), а також спеціальними законами - Законом України "Про захист економічної конкуренції" та Законом України "Про Антимонопольний комітет України".

Закон України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

За визначенням статті 1 Закону, економічною конкуренцією (конкуренцію) є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Як передбачено частиною 1 статті 25 ГК України, держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону, суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Ч. 5 ст. 13 ЦК України не допускає використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісної конкуренції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 ГК України та ч. 4 ст. 4 Закону, державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України відповідно до його повноважень.

Із обставин справи вбачається, що за результатами розгляду справи №143-26.13/153-16 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Белл Компані" законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №178-р від 30.03.2021, яким визнано, що вищевказана юридична особа вчинила порушення, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які призвели до дотримання спільного підходу в ціноутворенні та спільних умов реалізації товару.

За вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції на відповідача накладений штраф у розмірі 339999,00 грн.

Приписами ст.6 Закону передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

У відповідності до змісту ст. 50 Закону, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Ч. 1 ст. 48 Закону визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до ст. 56 Закону, рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання та надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 була надіслана супровідним листом від 19.04.2021 №144-26.13/01-6039 на адресу відповідача, проте вказані документи не вручені адресату та повернуті відділенням пошти із позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Інформація про прийняте рішення №178-р від 30.03.2021 було оприлюднене в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України "Урядовий кур`єр" від 01.07.2021 №125 (6993).

Таким чином, рішення вважається врученим відповідачу 11.07.2021.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 339999,00 грн. на підставі рішення №178-р від 30.03.2021 підлягав сплаті до 13.09.2021 включно (11.09.2021 та 12.09.2021 є не робочими днями).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було реалізовано право на оскарження рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16, а тому зазначене рішення є таким, що набрало чинності та підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Натомість докази оплати штрафу у розмірі 339999,00 грн. в матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надано.

Отже, приймаючи до уваги, що рішення Антимонопольного комітету України №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 є чинним, доказів його виконання відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 339999,00 грн.

Щодо заявленої до стягнення пені у розмірі 339999,00 грн. за несплату штрафу на підставі рішення №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 5 ст. 56 Закону визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону, має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу (пункт 22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Враховуючи зазначене, позивачем у позовній заяві наведено заявлений до стягнення розрахунок пені за прострочення сплати штрафу із визначенням відповідного періоду нарахування. Так, за розрахунком позивача, період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 14.09.2021 по 22.11.2021 включно. Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 69 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає: 339999,00 грн.* 1,5% = 5099,985 грн., де 339999,00 грн. - розмір штрафу, накладеного рішенням №178-р від 30.03.2021; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону. За 69 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 69 * 5099,985 = 351893,1 грн.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені господарський суд встановив, що дане нарахування виконано арифметично вірно.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням від №178-р від 30.03.2021 у справі №143-26.13/153-16 складає 339999,00 грн., а позовна вимога про стягнення пені у розмірі 339999,00 грн. визнається судом обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Статтею 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження звертатися до суду з позовами, заявами скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічне: конкуренції, а також представляти територіальне відділенні Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.

За приписами статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальне відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушення: законодавства про захист економічної конкуренції органами влади юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, і тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відтак, оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафних санкцій за порушення антимонопольного законодавства суб`єктом, на якого такі санкції покладені за рішенням органу Антимонопольного комітету України, воно підлягає захисту судом.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 339999,00 грн. та пені у розмірі 339999,00 грн. є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 10199,97 грн.

На підставі ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 17, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст.ст. 56, 57, 60, Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 25, 40, 238, 239, 249 Господарського кодексу України, ст.ст. 13 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віаліон" (61033, м. Харків, вул. Курська, 10, ідентифікаційний код 39681491) штраф у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та пеню у розмірі 339 999,00 (триста тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві/ Соломян.р-н/, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віаліон" (61033, м. Харків, вул. Курська, 10, ідентифікаційний код 39681491) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Ліпковського, 45, ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у розмірі 10 199,97 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Антимонопольний комітет України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Ліпковського, 45, ідентифікаційний код 00032767).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віаліон" (61033, м. Харків, вул. Курська, 10, ідентифікаційний код 39681491).

Повне рішення складено "15" лютого 2022 р.

Суддя О.В. Смірнова