СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/2334/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Барбашова С.В., суддя Радіонова О.О.

розглянувши заяву (вх.№1897 від 15.02.22) при розгляді апеляційної скарги (вх. №207 Х/3) на ухвалу господарського суду Акціонерного товариства Райффайзен Банк, м.Київ Акціонерного товариства Райффайзен Банк, м.Київ (вих. №188/2/30 від 14.01.2022 р.) Харківської області
від20.12.2021 року (повний текст ухвали складено та підписано 28.12.2021 року)
у справі за заявою про Ліквідатор, арбітражний керуючий №922/2334/21(суддя Кононова О.В.) Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м.Київ визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю Софія-Близнюки, код ЄДРПОУ 35462911 Хандурін Дмитро Викторович
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Софія Близнюки, , визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Акціонерного товариства Райффайзен Банк, в тому числі й забезпечених заставою майна боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича та призначено проведення попереднього засідання суду на 06.10.2020.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Софія - Близнюки" було здійснено 19.08.2021 за №67081 на офіційному веб-сайті ВГСУ, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Ухвалою Господарського суду Харківскої області від 20.12.2021 року (попереднє засідання) зокрема, було визнано розмір грошових вимог 17-тьох кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомості по заборгованості із заробітної плати на загальну суму 360 685, 51 грн. Зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду. Зобов`язано розпорядника майна в десятиденний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Докази надати суду. Призначено проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 11.01.2022 року. Зобов`язано боржника провести аудит. Аудиторський висновок надати суду до дати підсумкового засідання. Зобов`язано розпоряднику майна провести аналіз фінансово - господарської діяльності боржника та надати його до суду до дати підсумкового засідання. Призначено підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанова про визнання його банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвала про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду "24" січня 2022 р. об 11:00 год.

Не погодившись з постановленою ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.12.2021 року Акціонерне товариство Райффайзен Банк, м. Київ звернулось з апеляційною скаргою №188/2/30 від 14.01.2022, зареєстрованою канцелярією суду 21.01.2022 року (вх.№207 Х/3) з додатками, в якій просить:

-поновити Акціонерному товариству Райффайзен Банк строк на апеляційне оскарження ухвал Господарського суду Харківської області від 20.12.2021 р. у справі №922/2334/21;

- апеляційну скаргу Акціонерного товариства Райффайзен Банк задовольнити;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області (попереднє засідання) від 20.12.2021р. частково;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. про визнання грошових вимог ОСОБА_1 до боржника у загальному розмірі 1323780,00 грн., з яких 661890,00 грн. сума основного боргу та 661 890,00 грн. штрафна санкція та постановити нову, якою відхилити повністю вимоги ОСОБА_1 до боржника;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. про визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" до боржника у загальному розмірі 6 033 843,69 грн., з яких: 5 733 833,11 грн. сума основного боргу, 192 480,00 грн. штрафна санкція, 102 990,58 грн. пеня, 4 540,00 грн. судовий збір за звернення до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника, та постановити нову, якою відхилити повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Поділля" до боржника;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. про визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" до боржника у загальному розмірі 25 786496,33 грн. з яких: 25 786 496,33 грн. основна сума заборгованості та 4 540,00 грн. судовий збір, сплачений за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника, та постановити нову, якою відхилити повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Маркетинг Груп" до боржника;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. про визнання грошових вимог ТОВ "Зернова група Київ" до боржника у загальному розмірі розмірі 17 823 744,99 грн., з яких: 12000768,00 грн. вимоги зі сплати основної заборгованості; 586 243,32 грн. інфляційні витрати; 1991 977,63 грн. 30% річних; 2 402 400,00 грн. штраф; 837 816,04 грн. неустойка (пеня); 4 540,00 грн. судовий збір, сплачений за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника та постановити нову, якою відхилити повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова група Київ"до боржника;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до боржника у загальному розмірі розмірі 18 265 669,02 грн., з яких: 8 144 354,00 грн. вимоги зі сплати основної заборгованості, що забезпечені заставою майна боржника, а саме врожаєм 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 450 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме: в полі №1-34га, в полі №2-70 га, в полі №3-32га, в полі №4-35га, в полі №5-54га, в полі №6-50 га, в полі №7-5га; 10 121 315,02 грн. - штрафні санкції; 4 540,00 грн. судовий збір, сплачений за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника, та постановити нову, якою відхилити повністю вимоги ОСОБА_2 до боржника.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.01.2022 р. в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Тарасова І.В., тоді як іншими членами колегії є Шевель О.В., Фоміна В.О.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Тарасової І.В. та судді Шевель О.В., яка входить до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 26.01.2022, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Медуниця О.І.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Медуниці О.Є., яка входить до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 16.02.2022, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Барбашова С.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022, відкрито апеляційне провадження у справі №922/2334/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Райффайзен Банк, м.Київ на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.12.2021. Встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до 03.03.2022 року включно до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Райффайзен Банк, м. Київ у справі №922/2334/21 призначено на "23" березня 2022 р. о 09:45 годин у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №111.

На електронну адресу суду (вх. електронна пошта №721 від 15.02.2022) від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» надійшла заява (з додатками: платіжне доручення № 14340 від 11.02.2022 р.; копія вимоги ТОВ «Агро Маркетинг Груп» від 01.02.2022 р.; копія повідомлення розпорядника майна Хандуріна Д.В. №02-01/574 від 08.02.2022 р. про проведення повторних перших зборів кредиторів шляхом опитування), за змістом якої останній просить керуючись вимогами статей 42, 136, 137 ГПК України:

- зупинити дію ухвали Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. у справі № 922/2334/21 в частині зобов`язання розпорядника майна відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організовувати та проводити збори кредиторів та комітету кредиторів до постановления остаточного судового рішення за результатами розгляду вимог кредиторів по справі № 922/2334/21;

- заборонити розпоряднику майна ТОВ «Софія-Близнюки», TОВ «Агро Маркетинг Груп» та іншим кредиторам у справі № 922/2334/21 організовувати та проводити збори кредиторів та комітету кредиторів до постановлення остаточного судового рішення за результатами розгляду вимог кредиторів;

- Зустрічного забезпечення не застосовувати.

На переконання АТ «Райффайзен Банк» проводити збори кредиторів на даний час є недоцільним та передчасним зважаючи на оскарження як Банком, ТОВ «Ерідан-Комерц», ТОВ «Агро Маркетинг Груп», ТОВ НВФ «Альянс» та ТОВ «Агропродукт Поділля» ухвали суду першої інстанції щодо визнання грошових вимог певних кредиторів, в тому числі, і ТОВ «Агро Маркетинг Груп».

На думку заявника, визнання судом першої інстанції грошових вимог деяких кредиторів призвело до порушення прав АТ «Райффайзен Банк» та інших кредиторів на реальне задоволення їх вимог внаслідок неналежного дослідження судом доказів, якими певні кредитори підтверджували свої вимоги до боржника, та визнання фіктивної заборгованості і включення до складу кредиторських вимог.

Нормативно заявник посилається на приписи статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, та наголошує, що розмір грошових вимог ТОВ «Агро Маркетинг Груп», згідно з реєстром вимог кредиторів боржника, складеного відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. становить 43,76 % від усіхвимог кредиторів ТОВ «Софія-Близнюки».

Відтак, у випадку проведення зборів кредиторів, з урахуванням кількості голосів, ТОВ «Агро Маркетинг Груп» буде впливати на прийняття рішення на відповідних зборах, які можуть бути прийняті не в інтересах інших кредиторів.

Також, у випадку проведення зборів кредиторів, на якому буде прийнято рішення ТОВ «Агро Маркетинг Груп», яке не відповідатиме інтересам інших кредиторів чи навіть боржнику, та у випадку відхилення апеляційною чи касаційною інстанцією, за результатами розгляду апеляційної чи касаційної скарги АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Ерідан-Комерц», грошових вимог ТОВ «Агро Маркетинг Груп» до боржника, рішення прийняте на відповідних зборах/комітеті уже змінити не можливо внаслідок чого будуть порушуватись права та інтереси усіхучасників даної справи, що є на думку заявника, неприпустимим.

Відтак, ефективним способом забезпечення позову є заборона розпоряднику майна ТОВ «Софія-Близнюки», ТОВ «Агро Маркетинг Груп» та іншим кредиторам, з урахуванням приписів ч. 2 та 3 ст. 48 КУзПБ, організовувати та проводити збори кредиторів та комітету кредиторів до постановления остаточного судового рішення за результатами розгляду вимог кредиторів за даною справою.

Згідно із частини першої статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про вжиття заходів забезпечення, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, норми якої кореспондують з приписами ч.6 ст. 12 ГПК України, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, положення ГПК України про забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог ГПК України, що визначає особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу. Аналогічний висновок міститься v постанові Верховного Суду від16.09.2020 р. у справі №910/13208/19.

Загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності вжитих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України. Подібні за змістом висновки викладені у постанові ВС у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Системний аналіз зазначених норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать-про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі №911/1159/14.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 о. у справі №910/13208/19 зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відтак, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачені загальними положеннями ст. 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала. У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна. Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу. З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника або органу управління боржника відповідні посадові особи боржника, повноваження яких припинені ухвалою господарського суду, зобов`язані протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Таким чином, заходи щодо забезпечення вимог кредиторів відповідно ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства можуть бути введені на стадії розпорядження майном та діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

В той же час, відповідно до приписів ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі унормовано перелік дій, які можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором є арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; веде реєстр вимог кредиторів.

Вжиття заходів забезпечення шляхом заборони ліквідатору боржника розпоряднику майна ТОВ «Софія-Близнюки», ТОВ «Агро Маркетинг Груп» та іншим кредиторам, з урахуванням приписів ч. 2 та 3 ст. 48 КУзПБ, організовувати та проводити збори кредиторів та комітету кредиторів до постановления остаточного судового рішення за результатами розгляду вимог кредиторів за даною справою, що є предметом забезпечення вимог АТ «Райффайзен Банк», з огляду на встановлені обставини, може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб (кредиторів) в контексті їх правомірних очікувань на задоволення майнових вимог до боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 по справі №5016/1284/2012(5/45).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Втім, звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» не навело обґрунтованих припущень з приводу того, що невжиття запропонованих ним заходів істотно вплине на ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що будь-яке можливе забезпечення, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх учасників у справі про банкрутство.

Щодо вимоги заявника про зупинення дії ухвали Господарського суду Харківської області від 20.12.2021р. у справі № 922/2334/21 в частині зобов`язання розпорядника майна відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організовувати та проводити збори кредиторів та комітету кредиторів до постановления остаточного судового рішення за результатами розгляду вимог кредиторів по справі № 922/2334/21, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 5 ст. 262 ГПК України встановлено, що якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Такий процесуальний механізм введено законодавцем для підтримання балансу прав та інтересів учасників судового процесу та задля уникнення можливості передчасного виконання рішення місцевого господарського суду, яке в силу приписів статті 241 ГПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі ж подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З урахуванням наведеного, приписи ч. 5 ст. 262 ГПК України передбачають зупинення дії саме рішення суду.

За таких обставин заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про вжиття заходів забезпечення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136-137, 140, 232-234, 236, 240, 241, 262, 281, 286-288 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про вжиття заходів забезпечення.

Ухвала згідно зі статтею 235 ГПК України набуває законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, встановлений статею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 17.02.2022 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.О. Радіонова