РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 м. КиївСправа № 910/19940/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "РЕУС МОБАЙЛ КОМПАНІ";

про: стягнення 261.099,48 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "РЕУС МОБАЙЛ КОМПАНІ" про стягнення 261.099,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором суборенди нерухомого майна (договір приєднання) від 09.06.2021 № В9-306, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 261.099,48 грн., з яких: 238.910,39 грн. - основна заборгованість, 14.607,99 грн. - пеня, 2.657,28 грн. - 3 % річних та 4.923,82 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/19940/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендарем, та відповідачем, як суборендарем, укладено договір суборенди нерухомого майна (договір приєднання) від 09.06.2021 № В9-306 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати відповідачу в строкове платне користування (оренду) приміщення № 306, а відповідач зобов`язується прийняти в строкове платне користування (оренду) об`єкт оренди і сплачувати за нього орендну плату (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.10 Договору визначено, що орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується відповідачем не пізніше ніж до двадцять п`ятого числа календарного місяця, що передує місяцю, за оренду в якому здійснюється оплата.

Положеннями пункту 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати або інших платежів, передбачених цим договором, відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договорами піднайму (суборенда), тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

Статтею 774 ЦК України унормовано, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Приймаючи до уваги відсутність здійснення оплати відповідачем за Договором, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 238.910,39 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 14.607,99 грн., 3 % річних в сумі 2.657,28 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.923,82 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивачем до господарського суду подана заява в якій останній повідомив суд про сплату відповідачем частини основної заборгованості в сумі 2.500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.01.2022 № 2.

Приймаючи до уваги часткову сплату відповідачем заборгованості суд дійшов висновку, що провадження справі в частині стягнення з відповідача суми частини основного боргу в розмірі 2.500,00 грн. - підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так в матеріалах справи наявне електронне листування між сторонами спору, із змісту якого вбачається, що відповідачем визнається заборгованість за укладеним між сторонами спору Договором.

Також в матеріалах справи наявний лист відповідача від 14.12.2021 № 201, в якому, зокрема, відповідач визнає заборгованість за Договором в сумі 238.910,39 грн.

Таким чином, позовні вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості підлягає задоволенню в сумі 236.410,39 грн. (приймаючи до уваги часткову сплату в сумі 2.500,00 грн.).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 14.607,99 грн., 3 % річних в сумі 2.657,28 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.923,82 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі і частині стягнення основної заборгованості в сумі 2.500,00 грн. - закрити.

2. Решту вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "РЕУС МОБАЙЛ КОМПАНІ" (Україна, 04116, місто Київ, вул.Кирило-Мефодіївська, будинок 2, приміщення 394, ідентифікаційний код: 44079808) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ" (Україна, 04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 3, корпус 3, ідентифікаційний код: 42823632) основну заборгованість в сумі 236.410 (двісті тридцять шість тисяч чотириста десять) грн. 39 коп., пеню в сумі 14.607 (чотирнадцять тисяч шістсот сім) грн. 99 коп., 3 % річних в сумі 2.657 (дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн. 28 коп., інфляційні втрати в сумі 4.923 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять три) грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.916 (три тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн. 49 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац