ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Справа № 924/995/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Грязнов В.В.
секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

від органу прокуратури: Кректун О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 (повний текст складено 29 листопада 2021 року, суддя Крамар С.І.)

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради

до Комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради

та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Західний офіс Державної аудиторської служби України

про:

1) визнання недійсною додаткової угоди №1 від 13 квітня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року про закупівлю товарів, укладеної між Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія";

2) визнання недійсною додаткової угоди №2 від 18 червня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року про закупівлю товарів, укладеної між Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія"

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 13 квітня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року про закупівлю товарів, укладену між Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (). Визнано недійсною додаткову угоду №2 від 18 червня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року про закупівлю товарів, укладену між Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (). Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, провул. Проскурівський, 1; ідентифікаційний код 02774384) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 2270,00грн відшкодування судового збору. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд.2, оф. 207/2; ідентифікаційний код 43621716) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 2270,00 грн відшкодування судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що для укладення додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року у відповідності до частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" документальне підтвердження повинен отримати факт коливання ціни на бензин та дизельне паливо за вказані періоди (по 13 квітня 2021 року, 18 червня 2021 року) між тим надані Запорізькою торгово-промисловою палатою висновки не підтверджують коливання ціни на товар протягом цих періодів відповідно до ринкових, а висновок від №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року взагалі визначає лише середньоринкову вартість бензину та дизельного палива станом на дату видачі висновку. Крім того, судом враховано, що згідно інформації Запорізької торгово-промислової палати експертні висновки №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 та №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388 (замовник ТОВ "ТД Міжрегіональна трейдингова компанія") взагалі не видавались, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами №05.6/256 від 19 липня 2021 року та №05.6/308 від 01 вересня 2021 року. У матеріалах справи відсутні, а учасниками справи не подано жодного доказу на підтвердженням коливання ціни на бензин та дизельне паливо за період часу від укладення основного договору до підписання додаткових угод до нього. За таких обставин, суд першої інстанції зазначив, що зміна ціни згідно оспорюваних додаткових угод є безпідставною.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що приписи діючого законодавства свідчать про те, що органи прокуратури можуть представляти лише ті органи місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями органів виконавчої влади. Враховуючи вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеві ради як органи місцевого самоврядування не наділені жодними делегованими повноваженнями органів виконавчої влади. Підтвердженням тому є положення глави 2 розділу 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", в яких визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Ці повноваження, відповідно до статей вказаної глави, розділені на власні повноваження виконавчих органів рад і на делеговані повноваження. Відповідач 1 є некомерційним підприємством, засновником якого є територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради. Витрати за Договором №189-Т від 22 березня 2021 року (за предметом 09130000-9 - Нафта і дистиляти (бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо)) КП "Хмельницька міська лікарня" відбулись за рахунок отриманих з коштів від Національної служби здоров`я України (НСЗУ) за медичні послуги, які замовила держава, тобто це є зароблені кошти підприємства і тому збитків міський бюджет не несе. Отже, в даному випадку "інтерес держави" як такий відсутній, оскільки навіть, якщо уявити можливість задоволення судом поданого прокурором позову , то в цьому випадку держава все одно не одержить ніякого конкретного матеріального чи нематеріального блага, і кошти, які є предметом позову, - будуть стягнуті до місцевого, а не до державного бюджету, тобто у розпорядження територіальної громади, а не держави. Надходження коштів до місцевого бюджету не є питанням порушення інтересів держави, оскільки кошти місцевих бюджетів є власністю територіальних громад.

Скаржник звертає увагу суду, що уповноваженим органом - Держаудитслужбою, яка наділена повноваженнями щодо проведення моніторингу публічних закупівель та звернення до суду із позовами на захист інтересам держави, було проведено перевірку за дотриманням законодавства про закупівлі (процедури закупівлі UA-2021-02-15-005857-C) та порушень виявлено не було.

Крім того, апелянт зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону і не потребує визнання його недійсним судом. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) та від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) та Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19.

Листом №924/995/21/8424/21 від 24 грудня 2021 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

31 грудня 2021 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/995/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 січня 2022 року у справі №924/995/21 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21. Надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору на суму 6810 грн.

17 січня 2022 року від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додане платіжне доручення №2067 від 13 січня 2022 року про сплату 6810 грн. судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 січня 2022 року у справі №924/995/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на "09" лютого 2022 р. об 11:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Від Окружної прокуратури міста Хмельницького надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Безпосередньо в судовому засіданні прокурор повністю підтримала вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники позивача, відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "Хмельницька міська лікарня" (КП "ХМЛ") Хмельницької міської ради зареєстровано за юридичною адресою: 29000, м. Хмельницький, провулок Проскурівський, буд. 1; .

Відповідно до Статуту КП "Хмельницька міська лікарня" його засновником є територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (ТОВ "ТД МТК") зареєстровано за юридичною адресою: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2, офіс 207/2; .

В лютому 2021 року Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради (надалі - Замовник) на вебпорталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за UA-2021-02-15-005857-с про закупівлю товару за кодом "ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти" (бензин А-95 - 3000л., бензин А-92 - 10000л., дизельне паливо -200л.). Очікувана вартість предмету 310000,00грн. Джерело фінансування закупівлі кошти НСЗУ. Строк поставки товарів до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до Тендерної пропозиції ТОВ "ТД МТК" від 02 березня 2021 року, товариство погодилось виконати вимоги замовника договору та поставити: бензин А-92 - 10000л., бензин А-95 - 3000л., дизельне паливо -200л. Загальна вартість пропозиції 309960,00грн.

Згідно Гарантійного листа від 02 березня 2021 року ТОВ "ТД МТК" гарантувало, що ціна за одиницю товару не перевищує роздрібну ціну на автозаправних станціях в м. Хмельницькому, де діють талони.

Відповідно до протоколу №44 засідання тендерного комітету від 05 березня 2021 року було розглянуто тендерні пропозиції на закупівлю ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти (бензин, дизпаливо)" та вирішено визначити переможцем ТОВ "ТД МТК" оскільки за результатами оцінки його пропозиція являється найбільш економічно вигідна, за результатами розгляду його пропозиція відповідає тендерній документації, учасник відповідає кваліфікаційним критеріям, визначених у статті 16 Закону, та в замовника відсутні підстави для відмови від участі у процедурі закупівлі учаснику, відповідно до статті 17 Закону, а також прийнято рішення укласти договір із ТОВ "ТД МТК".

На вебпорталі Уповноваженого органу було оприлюднено Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ "ТД МТК" ціна пропозиції 309960,00грн; кошти НСЗУ 310000,00 грн.

22 березня 2021 року між Комунальним підприємством "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (далі - постачальник) укладено, скріплено підписами та печатками обох сторін договір про закупівлю товарів №189-Т (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2021 року поставити замовнику товари "код ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти (бензин А-95, бензин А-92, дизпаливо)", зазначені в специфікації (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такий товар.

Згідно із пунктом 1.2. договору, найменування та кількість товару зазначено в специфікації (додаток №1 до договору).

Загальна сума договору становить 309960,00грн. Ціна за одиницю специфікація Додаток №1 до договору (пункт 3.1 договору).

Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.3 договору).

Відповідно до пункту 3.4 договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі, крім випадків визначених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умовами договору.

Частиною 8 даного пункту сторони встановили, що дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договору про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Строк поставки товару до 31 березня 2021 року (пункт 5.1. договору).

Місце поставки талонів (карток) на товар пров. Проскурівський, м. Хмельницький, 29000 (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 10.1 договору цей договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Пунктом 11.3 договору встановлено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених діючим законодавством, в тому числі частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (із змінами).

За умовами пункту 11.5. договору, зміна істотних (основних) умов може здійснюватися за згодою сторін у випадках, що передбачені частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", про що укладається відповідна додаткова угода, яка оприлюднюється відповідно до вимог статті 10 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 1 розділу ХІІ договору встановлено, до додаток №1 Специфікація товару є його невід`ємною частиною.

Згідно додатку №1 до договору №189-Т від 22 березня 2021 року Специфікація на закупівлю товару код ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти" (бензин, дизельне паливо), загальна вартість товару становить 309960,00грн, з яких: за бензин А - 95 в кількості 3000л по ціні 24,30 грн./л 72 900,00 грн; за бензин А - 92 в кількості 10000 л по ціні 23,22 грн/л 232200,00 грн., та за дизельне пальне в кількості 200 л. по ціні 24,30 грн./л 4860,00 грн.

Специфікація підписана та скріплена відтисками печаток сторін.

12 квітня 2021 року ТОВ "ТД МТК" звернулось листом №004/04 до КМ "Хмельницька міська лікарня" про внесення змін до договору на закупівлю, згідно якого просило КП "ХМЛ" згідно Закону України "Про публічні закупівлі", збільшити ціни за одиницю товару, яка передбачено договором №189-Т від 22 березня 2021 року, до наступної: Бензин А-92 25,50 грн/л; Бензин А-95 26,70 грн/л, дизельне паливо 26,70 грн/л.

На підтвердження зазначеного до листа додано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року, згідно якого повідомлено, що коливання вартості пального з 20 березня 2021 року по 02 квітня 2021 року склало: Бензин А-95 + 10,10%; Бензин А-92 +9,97%, дизельне паливо +10,04%.

13 квітня 2021 року між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору про закупівлю товарів №189-Т від 22 березня 2021 року, за умовами якої, на підставі висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року сторони вирішили внести зміни до договору та специфікації, викласти у новій редакції специфікацію (додаток №1) до договору, а саме: "Специфікація на закупівлю товару код ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти" (бензин, дизельне паливо), загальна вартість товару становить 309960,00грн, з яких: за бензин А - 92 в кількості 300 л по ціні 23,22 грн/л 6966,00 грн; за бензин А - 95 в кількості 300 л по ціні 24,30 грн/л 7290,00 грн, та за дизельне пальне в кількості 0 л. по ціні 24,30 грн/л 0 грн.; за бензин А - 92 в кількості 8832,705 л по ціні 25,50 грн/л 225234,00 грн; за бензин А - 95 в кількості 2457,303 л по ціні 26,70 грн/л 65610,00 грн, та за дизельне пальне в кількості 182,022 л. по ціні 26,70 грн/л 4860,00 грн.

Додаткова угода підписана та скріплена представниками сторін.

16 червня 2021 року ТОВ "ТД МТК" звернулось з листом №012/06 до КМ "Хмельницька міська лікарня" про внесення змін до договору на закупівлю, згідно якого просило КП "ХМЛ" згідно Закону України "Про публічні закупівлі", збільшити ціни за одиницю товару, яка передбачено договором №189-Т від 22 березня 2021 року, до наступної: Бензин А-92 27,90 грн/л; Бензин А-95 28,50 грн/л, дизельне паливо 28,50 грн/л.

На підтвердження зазначеного до листа додано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року, згідно якого повідомлено, що середньоринкова вартість бензину та дизельного палива станом на 27 травня 2021 року становить: Бензин А-95 30,09 грн/л, Бензин А-92 - 29,74 грн/л, дизельне паливо - 29,20 грн/л.

18 червня 2021 року між сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору про закупівлю товарів №189-Т від 22 березня 2021 року, за умовами якої, на підставі висновку Запорізької торгово-промислової палати, сторони вирішили:

1. внести зміни до договору, а саме: пункт 3.1 викласти в новій редакції:

"3.1. Загальна сума цього договору становить 309849,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 51641,50 грн. Ціна за один л специфікація Додаток №1 до Договору";

2. внести зміни до специфікації, викласти у новій редакції специфікацію (додаток №1) до договору, а саме: "Специфікація на закупівлю товару код ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти" (бензин, дизельне паливо), загальна вартість товару становить 309849,00 грн, з яких: за бензин А - 92 в кількості 300 л по ціні 23,22 грн/л 6966,00 грн; за бензин А - 95 в кількості 300 л по ціні 24,30 грн/л 7290,00 грн, та за дизельне пальне в кількості 0 л. по ціні 24,30 грн./л 0 грн.; за бензин А - 92 в кількості 2300 л по ціні 25,50 грн/л 58650,00 грн; за бензин А - 95 в кількості 800 л по ціні 26,70 грн/л 21360,00 грн, та за дизельне пальне в кількості 0 л. по ціні 26,70 грн./л 0 грн; за бензин А - 92 в кількості 5970 л по ціні 27,90 грн/л 166563,00 грн; за бензин А - 95 в кількості 1550 л по ціні 28,50 грн/л 44175,00 грн, та за дизельне пальне в кількості 170 л. по ціні 28,50 грн./л 4845,00 грн";

3. внести зміни до пункту 5.1 договору виклавши його в наступній редакції: "5.1. Строк поставки товару до 31 грудня 2021 року. Товар (талони/картки) повинен бути поставлений замовнику протягом не більше 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання заявки у телефонному режимі.

Додаткова угода підписана та скріплена представниками сторін.

Листами №55-1412вих-21 від 12 травня 2021 року та №55-2260вих-21 від 24 червня 2021 року Окружна прокуратура міста Хмельницького повідомила Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області про необхідність проведення контрольно-ревізійних заходів щодо додержання вимог закону в сфері публічних закупівель щодо проведених торгів UA-2021-02-15-005857-с про закупівлю товару за кодом "ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти" та укладеного договору №189-Т від 22 березня 2021 року.

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області листами №1754-21 від 03 червня 2021 року та №2512-21 від 13 липня 2021 року повідомило про розгляд звернення та вжитті заходи.

Згідно висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-02-15-005857-с, затвердженого 14 червня 2021 року, за результатами аналізу питання оприлюднення інформації про закупівлю встановлено порушення вимог пункту 8 частини першої статті 10 3акону. За результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері закупівель щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані закупівель, повноти відображення інформації в оголошенні про проведення відкритих торгів, відповідності вимог тендерної документації вимогам 3акону України "Про публічні закупівлі та внесення змін до не своєчасності надання відповіді на вимогу щодо усунення порушення, розгляду тендерної пропозиції; своєчасності укладення договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, внесення змін до істотних умов договору та їх оприлюднення - порушень не встановлено.

Листами №55-2637вих-21 від 09 липня 2021 року та №55-3375вих-21 від 27 серпня 2021 року Окружна прокуратура міста Хмельницького просила Запорізьку торгово-промислову палату повідомити чи видавались ТПП експертний висновок №ОИ-7418, серія ЕВ003285 від 02 квітня 2021 року та №ОИ-7667, серія ЕВ003388 від 27 травня 2021 року.

Листами №05.6/256 від 19 липня 2021 року та №05.6/308 від 01 вересня 2021 року Запорізька ТПП повідомила, що експертний висновок №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 та №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388 (замовник ТОВ "ТД Міжрегіональна трейдингова компанія") не видавались.

Згідно інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 20 липня 2021 року зареєстровано заяву про виявлення кримінального правопорушення щодо підроблення офіційних документів, кримінальне провадження №0000013.

Листом №55-2828вих-21 від 22 липня 2021 року Окружна прокуратура міста Хмельницького повідомила КП "Хмельницька міська лікарня" про встановлене необґрунтоване підняття сторонами договору №189-Т від 22 березня 2021 року ціни за одиницю товару додатковими угодами, просило надати відповідну інформацію та документальне підтвердження коливання ціни товару.

КП "ХМЛ" листом №919 від 29 липня 2021 року повідомило підстави внесення змін та надало копії експертних висновків №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 та №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388.

Листом №55-2829вих-21 від 22 липня 2021 року Окружна прокуратура міста Хмельницького звернулась з запитом до Хмельницької міської ради щодо вжиття заходів щодо припинення правочинів: додаткової угоди №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року, у тому числі визнання їх недійсними.

Відповіддю №4685-02-21-21 від 17 серпня 2021 року на запит прокуратури, Хмельницька міська рада в особі управління охорони здоров`я повідомила, що експертний висновок ТПП про ціну на товар є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору. Вказала, що КП "ХМЛ" при укладені двох додаткових угод керувалась безпосередньо умовами договору про закупівлю.

Згідно інформації ГУ статистики у Хмельницькій області №14.2-08/982-21 від 12 серпня 2021 року середні ціни на паливо-мастильні матеріали становили: Бензин А-92: березень 27,18 грн/л, квітень 27,49 грн/л, червень 28,19 грн/л; Бензин А-95: березень 28,31 грн/л, квітень 27,49 грн/л, червень - 29,00 грн/л; Дизпаливо: березень 27,99 грн/л, квітень 28,29 грн/л, червень 27,63 грн/л.

Відповідно до Інформаційно-цінової довідки №22-05/906 від 08 вересня 2021 року Хмельницька ТПП повідомила про середньо ринкові ціни на пальне по Хмельницькій області.

27 серпня 2021 року Керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького, зважаючи що додаткові угоди №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року до договору про закупівлю товарів укладені між відповідачами з порушенням вимог Цивільного та Господарського кодексів України, норм Закону України "Про публічні закупівлі" та положень договору про закупівлю товарів, а також на підставі статті 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомив Хмельницьку міську раду про встановлення підстав та намір здійснення прокурором представництва інтересів в суді (повідомлення №55-3376вих-21) та звернувся до суду із даним позовом.

Враховуючи викладені обставини, місцевий господарський суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання недійсними укладених додаткових угод, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

При цьому, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В контексті зазначеного судом враховано, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99.

Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31 березня 2005 року, заява № 61517/00, п. 27).

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26 травня 2020 року.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4 статті 53 ГПК України, частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Верховна Рада України, усвідомлюючи актуальність, важливість питання та прийнявши Закон України "Про публічні закупівлі" встановила, що відповідні державні та комунальні підприємства при здійсненні закупівель товарів, робіт та послуг зобов`язані дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, встановлених Законом. При цьому, немає значення за чиї кошти (бюджетні чи власні) здійснюється така закупівля.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року стверджує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (пункт 54 рішення).

Бюджетна система - це сукупність усіх бюджетів, які формуються і діють на території певної країни згідно з її бюджетним устроєм.

Відповідно до частини 1 статті 22 Бюджетного Кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призводить до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Потреби територіальної громади у певних товарах, роботах та послугах, реалізуються виключено через правовий механізм публічних закупівель.

Оскільки закупівля замовником послуг для забезпечення потреб територіальної громади є публічною закупівлею, тому правильне застосування Закону України "Про публічні закупівлі" входить в поняття "інтерес держави", на захист якого прокурором подано даний позов.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України. з позовом про визнання про правочину недійсним може звернутись одна із сторін або інша заінтересована особа, яка заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом.

Звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, прокурор виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину, і визначає відповідачами, як правило, сторони за правочином (договором). Виняток можуть становити випадки, коли однією з сторін є названий орган (установа, організація); у такому разі відповідачем визначається друга сторона.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У даній справі Керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Хмельницької міської ради із позовними вимогами до відповідачів про визнання недійсними додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року до договору про закупівлю №189-Т від 22 березня 2021 року, оскільки останні укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель.

Прокурор вказує, що внаслідок укладення спірних додаткових угод були збільшені ціни на пальне, що призвело до закупівлі пального у менших обсягах, ніж передбачалось за договором про закупівлю товарів, що є порушенням бюджетного законодавства, принципів добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

Зазначене порушує економічні інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів (кошти надані НСЗУ) внаслідок завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому суд погоджується, що захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького звертався до Хмельницької міської ради листом №55-2829вих-21 від 22 липня 2021 року, в якому повідомив про можливі порушення вимог статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" при здійсненні закупівель КП "Хмельницька міська лікарня".

В свою чергу, Хмельницька міська рада повідомила прокурора, що експертний висновок ТПП про ціну на товар є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору, а додаткові угоди були згідно з умовами договору про закупівлю (лист №4685-02-21-21 від 17 серпня 2021 року).

Тобто, Хмельницька міська рада самостійно не вжила заходів щодо звернення до суду із позовом про визнання недійсною оскаржуваних додаткових угод протягом розумного строку, тому 27 серпня 2021 року Окружна прокуратура міста на підставі частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Хмельницьку міську раду про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі ради.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, оскільки відсутність з боку уповноважених органів будь-яких намірів захистити порушені інтереси держави (суспільні інтереси) свідчила про пасивність їх дій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

В силу частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що підставою для укладення сторонами додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року, якими внесено зміни до істотних умов основного договору №189-Т від 22 березня 2021 року, з урахуванням пункту 11.3 договору, сторонами обрано саме пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно до якого зміни вносяться у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку. Водночас, статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (у новій редакції), якою встановлено підстави нікчемності договору про закупівлю, не передбачено серед правових підстав нікчемності договору порушення сторонами вимог частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказане свідчить про те, що у новій редакції Закону України Про публічні закупівлі, порушення частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину.

Вказаним спростовують доводи апелянта про те, що визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону і не потребує визнання його недійсним судом. При цьому, апелянт посилається на постанову Об`єднаної палати Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19. Однак, дана постанова не є релевантною в цій частині, оскільки було змінено редакцію Закону України "Про публічні закупівлі" та в існуючій редакції відсутня норма, яка б передбачала нікчемність таких угод.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання недійсними додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року до договору №189-Т від 22 березня 2021 року є належним і допустимим способом захисту інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину.

Відповідно до частин 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2021 року між КП "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради та ТОВ "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" укладено договір про закупівлю товарів №189-Т, відповідно до якого відповідач 2 зобов`язався у 2021 року поставити відповідачу 1 товари - бензин А-95, бензин А-92, дизпаливо, які зазначені в специфікації (додаток №1), а відповідач 1 прийняти і оплатити такий товар. Згідно із пунктом 1.2. договору, найменування та кількість товару зазначено в специфікації (додаток №1 до договору).

Сума договору становить 309960,00грн.

Строк поставки товару 31 березня 2021 року.

Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків (пункт 10.1 договору).

Таким чином, сторонами на момент підписання договору №189-Т від 22 березня 2021 року були погоджені всі істотні умови (предмет, ціна і строк даного договору) відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та приписів Закону України "Про публічні закупівлі", відтак зазначений договір є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання згідно зі статтями 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Частиною п`ятою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частини перша, друга статті 632 Цивільного кодексу України).

У наведеному приписі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору, встановленої статтею 629 Цивільного кодексу України.

В умовах ринкової економіки ціна в договорі визначається попитом і пропозицією, конкуренцією та іншими економічними чинниками, тому при укладенні договору та визначення його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватись, зокрема враховувати тенденції зростання (падіння) цін на ринку товарів та послуг тощо.

Положеннями статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Аналогічна підстава для внесення змін до договору узгоджена сторонами в пунктах 3.4, 11.3 та 11.6 договору №189-Т від 22 березня 2021 року.

З аналізу зазначених положень Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що дані норми є спеціальними, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору. Якщо спеціальною нормою права (частинами 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі") заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного законодавчо визначеного переліку випадків, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого зазначеним приписом закону, означатиме незаконність внесення цих змін.

Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" є уповноваженим органом, що здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель та до основних функцій якого згідно з пунктом 13 частини першої статті 8 цього Закону відноситься надання консультацій з питань закупівель, №3302-05/11398-07 від 07 квітня 2015 року "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу.

Враховуючи приписи Закону України "Про публічні закупівлі" та роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07 квітня 2015 року №3302-05/11398-07 підстава для зміни ціни товару, повинна бути доведена належними та допустимими доказами, а коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.

Між відповідачами були укладені додаткові угоди №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року до договору про закупівлю товарів №189-Т від 22.03.2021, за умовами яких сторони викладали специфікацію (додаток №1 до договору) у новій редакції.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди №1 від 13 квітня 2021 року, за умовами вказаної угоди відповідачі збільшили ціну за одиницю товару (бензин А-92, бензин А-95, дизельне пальне), що буде поставлятись з 13 квітня 2021 року, не більше ніж на 10 відсотків без збільшення суми (загальної вартості) договору шляхом зменшення кількості товару за договором, з урахуванням вже поставленого.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 18 червня 2021 року відповідачі визначили, що в період з 13 квітня 2021 року поставка товару здійснювалась за цінами, визначеними в додатковій угоді №1 від 13 квітня 2021 року, та дійшли згоди про збільшення з 18 червня 2021 року ціни за одиницю товару (бензин А-92, бензин А-95, дизельне пальне) без збільшення суми (загальної вартості (зменшення вартості в п. 3.1 договору склало 111,00 грн) договору шляхом зменшення кількості товару за договором, з урахуванням вже поставленого.

Таким чином, внаслідок укладення оспорюваних додаткових угод відповідачі зменшили обсяги закупівлі бензину А-92, бензину А-95 та дизельного палива шляхом їх коригування до збільшеної ціни. Сторони збільшили ціну 1 літра бензину А-95 на 17,2%, а обсяг поставки цього товару за Договором зменшили на 442 літри.

Документальним підтвердженням коливання ціни на бензин та дизельне паливо, що визначено сторонами як підставу для укладення додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року стали листи відповідача 2 та Експертні висновки Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 та №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388 про вартість та коливання вартості бензину та дизельного палива станом на дату складання висновку.

Так, відповідно до:

- Експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 коливання вартості пального з 20 березня 2021 року по 02 квітня 2021 року склало: Бензин А-95 + 10,10%; Бензин А-92 +9,97%, дизельне паливо +10,04%;

- Експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388 встановлено, що середньоринкова вартість бензину та дизельного палива станом на 27 травня 2021 року становить: бензин А-95 30,09 грн/л, бензин А-92 -29,74 грн/л, дизельне паливо -29,20грн/л.

Однак, вказані Висновки Запорізької торгово-промислової палати про вартість не є належним доказом коливання цін на паливні матеріали бензин А-92, бензин А-95 та дизельне паливо, а тому не могли бути підставою для внесення змін до договору про закупівлю товарів №189-Т від 22 березня 2021 року з огляду на наступне.

Обставина коливання ціни на товар має бути підтверджена документально, оскільки в іншому випадку застосування приписів пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" як підстави для внесення змін до договору про закупівлю є необґрунтованим, при цьому контекст вказаної норми передбачає наявність конкретної умови її застосування, а відтак опосередковано встановлює обов`язок щодо перевірки факту наявності даної умови.

Документального підтвердження коливання ціни на ринку вимагає як закон (про що вказано в роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3302-05/11398-07 від 07 квітня 2015 року та що випливає зі змісту пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"), так і укладений між сторонами договір.

Виключний перелік органів, які надають підтверджуючі документи про коливання ціни товару на ринку, а також виключний перелік відповідних документів, що підтверджують факт коливання ціни товару на ринку, законодавством у сфері публічних закупівель не визначено.

Документом, який підтверджує зміну (коливання) ціни товару на ринку, може бути або довідка відповідного органу, який має повноваження здійснювати моніторинг цін на відповідні товари, або експертний висновок про зміну цін таких товарів на ринку.

Документ, який передає постачальник, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну (ціну в договорі) і про ціну станом на певну дату (ціну на момент підписання додаткової угоди). З інформації в такому документі має випливати, що відбулося коливання ціни саме предмета закупівлі, тобто характеристики предмета договору мають збігатися з характеристиками предмета закупівлі в підтвердному документі. При цьому, саме продавець ініціатор змін має підтвердити факт коливання ціни за одиницю товару на ринку, надавши покупцю документальне підтвердження такого факту. Кожна зміна договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Як зазначалося вище, для укладення додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року у відповідності до частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" документальне підтвердження повинен отримати факт коливання ціни на бензин та дизельне паливо за вказані періоди (по 13 квітня 2021 року, 18 червня 2021 року). Між тим надані Запорізькою торгово-промисловою палатою висновки не підтверджують коливання ціни на товар протягом цих періодів відповідно до ринкових, а висновок від №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року взагалі визначає лише середньоринкову вартість бензину та дизельного палива станом на дату видачі висновку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №912/1580/18.

Крім того, апеляційним судом враховано, що згідно інформації Запорізької торгово-промислової палати експертні висновки №ОИ-7418 від 02 квітня 2021 року на бланку серії ЕВ №003285 та №ОИ-7667 від 27 травня 2021 року на бланку серії ЕВ №003388 (замовник ТОВ "ТД Міжрегіональна трейдингова компанія") взагалі не видавались, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами №05.6/256 від 19 липня 2021 року та №05.6/308 від 01 вересня 2021 року.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність обгрунтованих підстав для зміни ціни згідно оспорюваних додаткових угод, оскільки у матеріалах справи відсутні, а учасниками справи не подано жодного доказу на підтвердженням коливання ціни на бензин та дизельне паливо за період часу від укладення основного договору до підписання додаткових угод до нього.

Судами також враховано, що сторони договору №189-Т від 22 березня 2021 року КП "Хмельницька міська лікарня" та ТОВ "ТД Міжрегіональна трейдингова компанія" - при його укладенні погодили ціну, кількість товару та інші істотні умови договору. При цьому, на час укладення договору, відповідач 2 - ТОВ "ТД МТК", володіючи інформацією про середню споживчу ціну на бензин та дизельне паливо та виходячи з принципу свободи договору, передбаченого статті 627 Цивільного кодексу України, не був позбавлений можливості відмовитися від укладання договору за наявності невигідних для нього умов. Однак, сторонами було укладено договір про закупівлю товарів№189-Т від 22 березня 2021 року, тобто відповідач 2 підтвердив можливість та погодився виконати вимоги замовника та договору на умовах, зазначених у тендерній пропозиції, тобто, взяв на себе зобов`язання виконати умови договору щодо постачання товару у відповідній кількості за ціною, визначеною у договорі №189-Т від 22 березня 2021 року, а вже 02 квітня 2021 року отримав сумнівний висновок про зміну ціни.

Ціна товару у тендерній пропозиції могла бути свідомо занижена для отримання замовлення, а після укладення договору закупівлі приведена у відповідність із ринковою, суттєво спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Зазначена вище можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісної конкуренції, зловживань та неправомірних дій робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є очевидним порушенням принципів процедури закупівлі, встановлених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, принципів добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, запобігання корупційним діям і зловживанням.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 червня 2019 року у справі №913/308/18.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Колегія суддів зазначає, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 17% шляхом так званого "каскадного" укладення двох додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до принципу прозорості торгів та стандартів добросовісної ділової практики сторони в договорі мали б закласти певну формулу та порядок перерахунку ціни (так зване "цінове застереження"). Це призвело б до прозорості закупівель - адже замовник би розумів, що ціна може бути перерахована.

Обидві сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку паливно-мастильних матеріалів (тобто постійне коливання цін на пальне, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими). Тому сторони не були позбавлені можливості визначити в договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Колегією суддів також враховується те, що за умовами відкритих торгів КП "Хмельницька міська лікарня" планувало закупити паливні матеріали у кількості: бензин А - 92 10000 л, бензин А-95 3000 л, дизельне пальне 200 л, при цьому зазначені обсяги паливних матеріалів були погоджені сторонами також і в договорі №189-Т від 22 березня 2021 року. Між тим у зв`язку з підписанням додаткових угод за рахунок того, що загальна вартість товару залишилася майже незмінною (згідно основного договору загальна вартість становить 309960,00грн, згідно додаткової угоди №2 від 18 червня 2021 року 309849,00грн) ТОВ "ТД МТК" зобов`язалося поставити паливні матеріали в кількості: бензин А-92 8570 л, бензин А-95 2650 л, дизельне паливо 170 л, тобто менше ніж було передбачено вказаним договором, внаслідок збільшення ціни за одиницю товару, що не може вважатися обґрунтованою підставою для того, щоб визнати такі дії сторін правомірними і такими, що відповідають приписам частин 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Положеннями статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено виключні випадки можливої зміни істотних умов договору, не передбачено можливості зміни обсягу (кількості) товару без відповідного адекватного зменшення ціни товару.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що істотні умови договору можуть бути змінені у разі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому зазначена правова норма не передбачає зміни кількісного виразу товару у випадку зміни ціни за одиницю товару. Зазначений пункт кореспондується з положеннями пункту 1 частини 5 статті 41, який дозволяє зменшення обсягів закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Отже, оскільки при укладенні додаткових угод до договору №189-Т від 22 березня 2021 року відбулося зменшення кількості товару, що закуповується, то таке повинно було спричинити зменшення загальної ціни договору, втім в даному випадку сторонами зменшено кількість придбаного товару за рахунок збільшення його ціни за одиницю товару.

Місцевим судом правомірно враховано, що збільшення ціни товару не призвело до збільшення ціни договору, однак ціна договору не збільшилася виключно за рахунок зменшення кількості предмету закупівлі.

У той же час, відповідно до частини 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Після внесення змін до договору додатковими угодами положення останнього стосовно предмету договору, зокрема, кількості товару, що закуповується, не відповідають тендерній документації, якою передбачалася закупівля більшої кількості бензину та дизельного палива за нижчою ціною, ніж це визначено додатковими угодами, а матеріалами справи не підтверджено коливання цін на ринку у спірний період в бік збільшення, тобто укладення додаткових угод суперечить інтересам держави (суспільним інтересам) та є порушенням положень статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до положень статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на те, що укладення додаткових угод №1 від 13 квітня 2021 року та №2 від 18 червня 2021 року відбулось з порушенням положень статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не відповідає основним принципам закупівель, визначених статтею 5 даного Закону, а саме: добросовісної конкуренції серед учасників; ефективності; відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель; запобіганні корупційним діям і зловживанням та порушує інтереси держави, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованоо висновку, що позовні вимоги прокурора про визнання їх недійсними є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі були також відображені останнім у позовній заяві та належним чином дослідженні місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування та відхиляються як необґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 листопада 2021 року у справі №924/995/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/995/21 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "14" лютого 2022 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.