ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1123/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагро Умань", Черкаська область, Уманський район, с. Городецьке, вул. Софіївська, 1-А

до Фермерського господарства "Зелений Хутір" Черкаська область, м.Монастирище, вул. Суворова, 3, кв. 80

про стягнення 86212,99 грн заборгованості за договором,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: участі не брав.

ТОВ "Сервісагро Умань" звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до ФГ "Зелений Хутір" про стягнення 86212,99 грн заборгованості за договором поставки №267-280319/нКЮ від 01.03.2019, з яких:

- 80546,10 грн основного боргу,

- 5666,91 грн 3 % річних,

та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалами суду: від 27.08.2021 відкрито провадження у справі; розгляд справи за правилами загального позовного провадження призначено на 26.10.2021; від 26.10.2021 відкладено підготовче засідання на 11.11.2021; від 11.11.2021 відкладено підготовче засідання на 09.12.2021; від 09.12.2021 відкладено підготовче засідання на 11.01.2022; від 11.01.2022 клопотання відповідача про призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи відхилено, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 01.02.2022; в судовому засіданні 01.02.2022 оголошено перерву до 07.02.2022 у зв`язку з заявою відповідача про необхідність отримання необхідної правової допомоги.

Представники сторін в судове засідання 07.02.2022 не з`явилися.

До дня судового засідання від відповідача надійшло клопотання від 04.02.2022 (вх.суду №1826/22 від 07.02.2022) про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване поганим самопочуттям та проходженням лікування в Комунальному некомерційному підприємстві "Монастирищенська багатопрофільна лікарня" Монастирищенської міської ради Черкаської області з 04.02.2022 по 21.02.2022.

Представник позивача подав заяву від 07.02.2022 в якій вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За результатами судового розгляду 07.02.2022 до справи приєднано вступну та резолютивну частину рішення без його проголошення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

01.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісагро - Умань" (далі Постачальник, позивач по справі, кредитор) в особі директора товариства Болюка Валентина Станіславовича, який діє на підставі Статуту, та Фермерським господарством "Зелений Хутір" (далі Покупець, відповідач по справі, боржник) в особі керівника Належитого Андрія Гавриловича, який діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №267-280319/н КЮ на умовах 100% передплати (далі Договір, а.с. 6-9), за умовами якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк Покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього певну грошову суму (п. 1.1. Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Відповідно до п. 1.2. Договору загальна кількість та найменування Товару, що підлягає поставці, його певне співвідношення (асортимент), упаковка та маркування, ціна, строк, порядок поставки та оплати, а також умови постачання визначаються у додаткових угодах (Специфікаціях), які є невід`ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31 грудня 2019 року, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Відповідно до п 2.2. Договору поставка Товару здійснюється на умовах INCOTERMS-2010. Конкретні умови поставки вказуються в додаткових угодах (Специфікаціях) до цього Договору. При цьому фактичним вантажоодержувачем Товару може бути як сам Покупець, так і вказані ним треті особи, які не є Сторонами цього Договору і діють на підставі договору доручення.

Відповідно до п. 2.4 Договору поставка Товару здійснюється Покупцем лише після зарахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості Товару, передбаченої у відповідній додатковій угоді (Специфікації) до цього Договору та за умови наявності у Покупця належним чином оформленого доручення (довіреності) на отримання Товару, передбаченого додатковою угодою (Специфікацією) до цього Договору.

Відповідно до п. 3.4. Договору датою поставки Товару вважається дата, вказана у видаткових накладних, на підставі яких Товар був переданий Покупцю.

Відповідно до п. 3.5. Договору право власності на товар переходить до Покупця з моменту поставки Товару.

На виконання вимог Договору Постачальник поставив Покупцеві Товар згідно видаткових накладних на суму 304035,41 грн, а саме:

- №388 від 25.03.2019 на загальну суму 35351,33 грн (з ПДВ) (а.с. 11);

- №394 від 25.03.2019 на загальну суму 17946,91 грн (з ПДВ) (а.с. 12);

- №407 від 25.03.2019 на загальну суму 19200,00 грн (з ПДВ) (а.с. 13);

- №408 від 25.03.2019 на загальну суму 9999,98 грн (з ПДВ) (а.с. 14);

- №423 від 25.03.2019 на загальну суму 70749,95 грн (з ПДВ) (а.с. 15);

- №458 від 27.03.2019 на загальну суму 18731,16 грн (з ПДВ) (а.с. 16);

- №483 від 28.03.2019 на загальну суму 16800,00 грн (з ПДВ) (а.с. 17);

- №510 від 29.03.2019 на загальну суму 10710,00 грн (з ПДВ) (а.с. 18);

- №529 від 29.03.2019 на загальну суму 12000,00 грн (з ПДВ) (а.с. 19);

- №530 від 29.03.2019 на загальну суму 12000,00 грн (з ПДВ) (а.с. 20);

- №556 від 03.04.2019 на загальну суму 7200,00 грн (з ПДВ) (а.с. 21);

- №574 від 03.04.2019 на загальну суму 29751,23 грн (з ПДВ) (а.с. 22);

- №576 від 03.04.2019 на загальну суму 24327,00 грн (з ПДВ) (а.с. 23);

- №577 від 03.04.2019 на загальну суму 11998,44 грн (з ПДВ) (а.с. 24);

- №578 від 03.04.2019 на загальну суму 7269,41 грн (з ПДВ) (а.с. 25).

Покупець здійснив оплату за поставлений Товар частково - на суму 223489,33 грн, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 03.04.2019 (а.с. 26). Станом на дату подачі позову заборгованість відповідача за поставлений Товар складає 80546,08 грн., що є предметом спору.

Наявність заборгованості за поставлений та не оплачений відповідачем Товар стала причиною звернення позивача в суд за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу. На суму боргу позивач нараховує 3% річних за користування грошовими коштами - в розмірі 5666,91 грн за весь період прострочення з 15.04.2019 по 18.08.2021 (а.с. 27).

Позивач наполягає на стягненні заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 20.09.2021 вимоги заперечив, просив відмовити в задоволенні позову повністю, доказів повного погашення боргу не представив. Заперечив існування господарських відносин між сторонами та зазначив, що ніякого товару не замовляв і від позивача не отримував, а надані позивачем документи на підтвердження зазначених обставин є такими, що не відповідають дійсності, оскільки уповноваженою особою - головою Фермерського господарства "Зелений Хутір" Нележитим Андрієм Гавриловичем вони не підписувалися та печаткою господарства не скріплювались.

20.09.2021 відповідачем було подано клопотання про призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи. Документів зі своїми вільними та умовно-вільними зразками підписів відповідачем не було подано. Також відповідачем повторно не було подано суду вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків підпису керівника господарства.

Позивач заперечував проти призначення та проведення експертизи, оскільки були відсутні підстави призначення такої експертизи та об`єкти дослідження.

Ухвалою суду від 11.01.2022 клопотання відповідача про призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи було відхилено.

Інших документів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим - приписи частини 1 ст. 236 ГПК України.

Позивач та відповідач у справі є суб`єктами господарювання на ринку послуг та сільськогосподарського виробництва України та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою спірний договір поставки №267-280319/н КЮ на умовах 100% передплати від 01.03.2019 є договором поставки (як різновид купівлі-продажу) і відповідає вимогам ст. 655 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, - є господарським зобов`язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки №267-280319/н КЮ на умовах 100% передплати від 01.03.2019 не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

На момент розгляду справи заборгованість відповідача за поставлений Товар складає 80546,08 грн та не спростована відповідачем в належний спосіб.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Оскільки сторонами погоджено передоплату товару та доведено та доведено заборгованість відповідача по оплаті за поставлений товар, суд вважає обґрунтованим та доведеним право позивача на стягнення з відповідача 3% річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних положень позивачем нараховано відповідачу 5666,91 грн - 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання з 15.04.2019 по 18.08.2021.

Суд перевірив правильність нарахування, річних обтяжень на суму боргу за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунки та нарахування здійснено вірно та не перевищують розміру можливого стягнення.

Відповідач свого контррозрахунку вимог не надав, доказів погашення боргу суду не представив.

Суд не враховує заперечення відповідача при прийнятті рішення, оскільки відповідач не спростував доводи позивача та не спростував документи належними доказами, на яких позивач ґрунтує свої вимоги та розрахунки. Твердження відповідача про те, що документи підписала бухгалтер господарства та перерахувала кошти позивачеві не є підставою для відмови у позові при належному виконанні договору однією стороною.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що позивачем доведено та належними доказами підтверджено в діях відповідача порушення умов договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ТОВ "Сервісагро Умань" до ФГ "Зелений Хутір". Позов підлягає до задоволення. Належить стягнути з Відповідача на користь позивача:

- 80546,10 грн основного боргу,

- 5666,91 грн 3 % річних.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Суд не розглядає питання стягнення витрат на послуги адвоката, оскільки позивач не надав первинних документів на підтвердження своєї вимоги.

Згідно зі ст.ст. 129-130 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 2270,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Фермерського господарства "Зелений Хутір" Черкаська область, м.Монастирище, вул. Суворова, 3, кв. 80, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагро Умань", Черкаська область, Уманський район, с. Городецьке, вул. Софіївська, 1-А, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

80546,10 грн заборгованості, 5666,91 3% річних, 2270 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 09.02.2022

Суддя Г.М. Скиба