РІШЕННЯ

07 лютого 2022 року м. ТернопільСправа № 921/649/21

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Ранецької Л.А.

розглянув справу

за позовом Керівника Теребовлянської окружної прокуратури, вул. 22 січня, 14, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область в інтересах держави в особі:

Теребовлянської міської ради, 48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А та

Тернопільської обласної державної адміністрації, 46021, вул. М.Грушевського, 8, м. Тернопіль

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", 01103, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 18

про:

- стягнення з ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) заборгованості у розмірі 21 044,88 грн за договором оренди землі №37 від 19.11.2014 укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник", яку перерахувати за реквізитами: Теребовлянська міська рада, код доходу 18010600, орендна плата з фізичних осіб, р/р 0019685, код 37977579;

- розірвання договору оренди землі №37 від 19.11.2014, укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник", номер запису про інше речове право 7856102;

- зобов`язання "ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ. вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) повернути Теребовлянській міській раді (48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А, ) земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003.

за участі представників від:

прокуратури: Горбачевська Л.Я., прокурор відділу, довіреність №15-791вих.21 від 27.09.2021;

позивача 1: не прибув;

позивача 2: не прибув;

відповідача: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи:

Керівник Теребовлянської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Теребовлянської міської ради та Тернопільської обласної державної адміністрації до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про стягнення з ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) заборгованості у розмірі 21 044,88 грн за договором оренди землі №37 від 19.11.2014 укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник", яку перерахувати за реквізитами: Теребовлянська міська рада, код доходу 18010600, орендна плата з фізичних осіб, р/р 0019685, код 37977579; розірвання договору оренди землі №37 від 19.11.2014, укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник", номер запису про інше речове право 7856102; зобов`язання "ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ. вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) повернути Тернопільській обласній державній адміністрації (вул. М. Грушевського, 8 м. Тернопіль, 46021, ) земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору оренди землі № 37 від 19.11.2014 укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник", внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі в сумі 21 044,88 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку та розірвати спірний договір і повернути орендовану земельну ділянку орендодавцеві Тернопільській обласній державній адміністрації.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року позовну заяву № 2973 від 30.09.2021 (вх. № 717 від 04.10.2021) Керівника Теребовлянської окружної прокуратури залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня одержання даної ухвали.

20 жовтня 2021 року через канцелярію Господарського суду Тернопільської області Керівником Теребовлянської окружної прокуратури подано заяву № 3091ВИХ-21 від 20.10.2021 (вх. № 8554) разом із додатками, з якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 07 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року позовну заяву Керівника Теребовлянської окружної прокуратури прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засіданні на 22 листопада 2021 року.

Однак, підготовче засідання, призначене на 22 листопада 2021 року для розгляду справи №921/649/21 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (перебуванням на лікарняному) судді Н.В.Охотницької.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25 листопада 2021 року призначено підготовче засідання у справі № 921/649/21 на 13 грудня 2021 року.

13 грудня 2021 року суд відклав підготовче засідання без постановлення окремого процесуального документу із зазначенням про таке відкладення у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, до 13 січня 2022 року о 10:30 год., про що представники позивача 2 та прокуратури повідомлені під розписку, іншим учасникам справи надіслано відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 22.12.2021, у зв`язку із перебуванням 13.01.2022 судді Охотницької Н.В. у відпустці, повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі № 921/649/21 буде проведено 17 січня 2022 року о 11:30 год.

14.12.2021 через канцелярію Господарського суду Тернопільської області прокурором подано заяву № 3551 вих -21 від 10.12.2021 (вх. № 10189 від 14.12.2021), у якій просить п. 5 прохальної частини позовної заяви розглянути в наступній редакції: "Зобов`язання "ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ. вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) повернути Теребовлянській міській раді (48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А, ) земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003".

Відповідно до приписів ст. ст. 42, 169 ГПК України, сторони мають право подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань учасники справи викладають (як усно так і письмово) у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

У зв`язку з чим, судом прийнято до розгляду подану прокурором заяву № 3551 вих -21 від 10.12.2021 (вх. № 10189 від 14.12.2021).

17.01.2022, враховуючи відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч. 2 ст. 183 ГПК України, належне повідомлення сторін про дату та час його проведення, відсутність заяв по суті справи, що визначені ст. 161 ГПК України, які сторони мали можливість подати, однак таким правом не скористалися, суд у відповідності до ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07 лютого 2022 року о 11:00 год. без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представник прокуратури повідомлений під розписку, іншим учасникам справи - надіслано відповідну ухвалу.

Окрім того, в підготовчому засіданні 17.01.2022 прокурор зазначив, що заборгованість у розмірі 21 044, 88 грн за договором оренди землі № 37 від 19.11.20214, укладеним між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник" слід стягнути із ТОВ "Домобудівник" на користь Теребовлянської міської ради, яку перерахувати за реквізитами: Теребовлянська міська рада, код доход 18010600, орендна плата з фізичних осіб, р/р 0019685, код 37977579".

В судове засідання 07.02.2022 прибув прокурор. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити.

Позивач 1 - Теребовлянська міська рада та позивач 2 - Тернопільська обласна державна адміністрація не забезпечили явку своїх представників у судове засідання 07 лютого 2022 року, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином, у відповідності до ст. 120 ГПК України.

Відповідач в судове засідання 07 лютого 2022 року, як і в попередні підготовчі засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.

Разом з тим, на адресу суду поштові повідомлення про направлення процесуальних документів відповідачу повернулися до суду з відміткою пошти "не знайдено".

З даного приводу суд зважає на викладену у постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17 правову позицію про те, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення пункту 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009. За їхніми вказівками, для отримання поштових відправлень, особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень, відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок".

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на відповідача.

З огляду на викладене в сукупності, та з метою дотримання розумних строків вирішення цього спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні 07.02.2022 справу розглянуто по суті та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

19.11.2014 між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник" укладено договір оренди землі №37 (далі - Договір), розташованої за адресою: за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, що пов`язані з користуванням надрами, за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Підставою укладення даного Договору оренди є розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 02.10.2014 № 417 од.

Договір укладено на час дії спеціального дозволу на користування надрами (до 27.09.2027). Після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін із врахуванням вимог чинного законодавства.

Відповідно до умов Договору оренди № 37 від 19.11.2014 розмір орендної плати встановлюється у розрахунку розміру орендної плати , який є невід`ємною частиною цього договору, і становить 7014,98 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної форми власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами , що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься у грошовій формі у такі строки: щомісячно в розмірі 1/12 річної суми орендної плати на розрахунковий рахунок Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (Витяг № 30121153 від 27.11.2014) власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0003 є Тернопільська обласна державна адміністрація, номер запису про право власності 7852606, орендарем ТОВ "Домобудівник", номер запису про інше речове право 7856102.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акта прийому передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 19.11.2014 № 37, орендодавець Тернопільська обласна державна адміністрація надала, а орендар ТОВ "Домобудівник" прийняв у строкове платне користування на час дії спеціального дозволу на користування надрами (до 27.09.2027) земельну ділянку державної власності загальною площею 7,000 га, кадастровий номер :01:001:0003, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Плата за землю справляється відповідно до закону, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Разом з тим, як стверджує прокурор, ТОВ "Домобудівник" свої зобов`язання за договором не виконує, орендну плату за землю в обсязі, передбаченому Договором оренди № 37 від 19.11.2014 та чинним законодавством, систематично не сплачує.

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Тернопільській області №2756/19-00-12-01-03/10335 від 29.04.2021 відповідно до інформаційного фонду ДПС України ТОВ "Домобудівник" перебуває у Теребовлянській ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків за неосновним місцем обліку, дата реєстрації в ДПІ 20.02.1998. ТОВ "Домобудівник" за період з 19.11.2014 по 28.04.2021 орендну плату за користування земельною ділянкою за кадастровим :01:001:0003 площею 7 га не сплачувало та податкові декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) протягом вказаного періоду до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки не подавались. Вказане також підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Тернопільській області №4026/5/19-00-04-02/13987 від 10.06.2021.

Згідно наданого Теребовлянською міською радою розрахунку заборгованості №02-26/903 від 06.07.2021 вбачається, що ТОВ "Домобудівник" допустило заборгованість у розмірі 21 044,88 гривень, з них за 2018 рік 3507,48 грн, за 2019 рік - 7014,96 грн, за 2020- 7014,96 грн, за 2021 рік - 3507, 48 гривень.

Таким чином, прокурор вважає, що невиконання ТОВ "Домобудівник" умов договору оренди № 37 від 19.11.2014 з огляду на систематичну несплату ним орендних платежів відповідно до вимог даного договору та чинного законодавства, є підставою в судовому порядку вимагати стягнення з відповідача сум заборгованості, розірвання договору оренди земельної ділянки в порядку п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, зобов`язавши відповідача повернути спірну земельну ділянку Теребовлянській міській раді.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо правомірності представництва інтересів держави у суді прокуратурою, суд зазначає наступне.

Предметом судового розгляду у даній справі є позовна вимога прокурора в інтересах держави в особі Теребовлянської міської ради, Тернопільської обласної державної адміністрації до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч. ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст. ст.53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із ч. 4 ст. 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз.2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №904/2529/20.

Також суд відмічає, що у рішенні Конституційного Суду України в справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № З-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно ч.1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як передбачено ч.1 ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Конституції України держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Згідно з ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.

За змістом ст. 14.1.147, ст. 265.1.3, ст. 10.1.1 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України визначено, що до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належить податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування. Згідно Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.201 1 № 14, орендна плата за землю з юридичних осіб (код доходів бюджетної класифікації 18010600) є складовою податку на майно.

Земельна ділянка, надана в оренду відповідачу за оскаржуваним договором перебуває за межами населеного пункту м. Теребовля, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 724-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області" входить до Теребовлянської об`єднаної територіальної громади.

З огляду на вищевикладене, вимоги чинного законодавства Теребовлянська об`єднана територіальна громада є отримувачем коштів за її використання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, сформованою за наслідками розгляду справи № 6-824цс16 (постанова від 11.05.2016), дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави.

Таким чином, несплата відповідачем орендної плати за землю, за твердженням прокурора, порушує економічні інтереси держави з огляду на структуру бюджетної системи України та негативно впливає на стан виконання бюджету, що ставить під загрозу економічну безпеку держави, робить неможливим належне виконання державою своїх соціально-економічних функцій. Також, у разі розірвання зазначеного договору Теребовлянська ОТГ матиме змогу надати спірну земельну ділянку в оренду іншому орендарю та отримуватиме надходження до місцевого бюджету, що сприятиме вирішенню інших важливих фінансових питань громади.

В той же час, інтерес держави полягає у міцному та самодостатньому місцевому самоврядуванні кожної територіальної громади, а держава в свою чергу гарантує наділення органів місцевого самоврядування певними державними повноваженнями та надає можливість населенню управляти власними справами, спільно приймати рішення та діяти з метою їх реалізації.

Відповідно до ч.ч. І, 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами, сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування, що передбачено ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

Частиною 3 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно положень ч. 1 вказаної статті органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Виходячи із наведених норм законодавства, "державним" (суспільним, публічним) інтересом для звернення прокурора до суду із даним позовом є задоволення суспільної погреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - припинення істотного порушенням Орендарем договору, шляхом його розірвання через невиконання обов`язку своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за землю до місцевого бюджету.

З урахуванням наведеного, систематична несплата (за твердженням прокурора) відповідачем орендної плати за землю, а також її сплата несвоєчасно та не в повному розмірі, порушує право держави в особі позивачів на володіння, ефективне користування і розпорядження на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй; ослаблює економічні інтереси держави в цілому та, зокрема, органу місцевого самоврядування з огляду на наповненість місцевого бюджету через ненадходження коштів.

Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних заходів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, відповідно до ст. ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 84 Земельного кодексу України визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Повноваження органів виконавчої влади у сфері регулювання земельних відносин визначені у ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", зокрема розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості ґрунтів, що перебувають у державній власності, розпоряджається землями державної власності відповідно до закону, вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами.

Теребовлянською окружною прокуратурою з метою захисту інтересів держави листом №1705 від 13.04.2021 повідомлено Тернопільську ОДА про можливу несплату орендної плати ТОВ "Домобудівник".

Листом №04-3228/16 від 16.04.2021 Тернопільська ОДА повідомила, що інформацію, викладену у листі щодо наявності заборгованості з орендної плати за користування земельного ділянкою ТОВ "Домобудівник" буде перевірено та вжито заходів передбачених чинним законодавством України.

Теребовлянською окружною прокуратурою листом №1905 № 21 від 11.05.2021 повторно повідомлено Тернопільську ОДА про те, що ТОВ "Домобудівник" не сплачує орендну плату та не подає податкові декларації. Запропоновано надати інформацію про вжиті заходи для захисту інтересів держави та чи буде звертатись із позовною заявою до суду.

Листом №04-4559/16 від 03.06.2021 Тернопільською ОДА повідомлено Теребовлянську окружну прокуратуру про те, що обласною державною адміністрацією вживаються заходи щодо належного виконання сторонами умов договору оренди землі.

Теребовлянською окружною прокуратурою листом №2175 вих.21 від 09.06.2021 повторно направлено лист з проханням надати інформацію, які заходи вживаються та чи зверталась обласна державна адміністрація із позовом до суду та чи буде звертатись.

Листом №04-5034/16 від 18.06.2021 Тернопільська ОДА повідомила прокуратуру, що листами від 01.06.2-21 № 04-4489/15 та № 04-4487/15 зверталась до Головного управління ДПС у Тернопільській області та Теребовлянської міської ради з запитом про надання інформації щодо заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі № 37 від 19.11.2014, укладеного між Тернопільською обласною - державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник". У відповідь на запит 14 червня 2021 року на адресу обласної державної адміністрації надійшов лист Головного управління ДПС у Тернопільській області від 10.06.2021 №4026/5/19-00-04-02/13987 про те, що за період з 19.11.2014 по день надсилання листа ТОВ "Домобудівник" податкові декларації з плати за землю до контролюючого органу не подавались (копія долучена до матеріалів справи). Фінансове управління Теребовлянської міської ради листом від 10.062021 № 59 у відповідь на запит надало інформацію про сплату орендної плати ТОВ "Домобудівник" станом на 09.06.2021, відповідно до якої сплата за період 2019 -2021 ТОВ "Домобудівник" не здійснювалась (копія долучена до матеріалів справи).

Також у листі №04-5034/16 від 18.06.2021 Тернопільська ОДА зазначила, що остання не зверталась до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди з ТОВ "Домобудівник".

Зі змісту вказаних листів Тернопільської обласної державної адміністрації вбачається, що Тернопільська обласна державна адміністрація зверталась до Головного управління ДПС у Тернопільській області та Теребовлянської міської ради з запитом про надання інформації щодо заборгованості по сплаті орендної плати. Інших заходів щодо захисту інтересів держави не вживалось.

Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Тернопільської ОДА та обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави.

Тернопільською обласною державною адміністрацією з часу виникнення податкового боргу не вжито належних заходів, спрямованих на захист інтересів держави, в тому числі, шляхом звернення із позовною заявою до суду про розірвання Договору та повернення земельної ділянки, що свідчить про неналежне здійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави як власником земельної ділянки та органом наділеним повноваженнями розпоряджатися землями державної власності (до 27.05.2021), а відтак уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах.

Разом з тим, 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021, яким внесено зміни до Земельного Кодексу України.

Зокрема, відповідно до пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Таким чином, з урахуванням вказаних змін, Теребовлянська міська рада після державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0003 матиме змогу розпоряджатися нею, а тому остання уповноважена державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, як орган, який наділений повноваженнями розпоряджатися землями комунальної власності.

Водночас, Теребовлянською міською радою не вжито належних заходів, спрямованих на захист інтересів держави, в тому числі, шляхом звернення із позовною заявою до суду про розірвання Договору та повернення земельної ділянки, що свідчить про неналежне здійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави.

Так, Теребовлянською окружною прокуратурою листом №2276 вих.21 від 22.06.2021 повідомлено Теребовлянську міську раду про несплату ТОВ "Домобудівник" орендної плати за землю, а також набрання чинності змін до Земельного кодексу України.

Також згідно інформації Тернопільської ОДА №04-5034/16 від 18.06.2021, остання зверталась до Теребовлянської міської ради з запитом про надання інформації щодо заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі № 37 від 19.11.2014, укладеного між Тернопільською обласною - державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник". Фінансове управління Теребовлянської міської ради листом від 10.06.2021 № 59, у відповідь на запит, надало інформацію відповідно до якої сплата за період 2019 -2021 ТОВ "Домобудівник" не здійснювалась.

Теребовлянською окружною прокуратурою листом №2543 вих.21 від 28.07.2021 потворно повідомлено Теребовлянську міську раду про наявність порушень інтересів держави та запропоновано надати інформацію чи буде міська рада звертатись до суду із позовною заявою.

Листом №2546 від 30.07.2021 Теребовлянська міська рада повідомила що до суду не зверталась та просить прокуратуру звернутись з позовом для захисту її майнових прав.

Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Позивачів та обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави.

Правовідносини щодо користування земельною ділянкою на умовах оренди врегульовані Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" (далі Закон), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини з передачі земельної ділянки в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з вимогами статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору вимог земельного законодавства.

Визначення договору оренди земельної ділянки містить і стаття 792 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, є об`єкт оренди, строк дії договору та оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 21 цього ж Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Стаття 24 Закону України "Про оренду землі" визначає права та обов`язки орендодавця, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Цим приписам кореспондує пункт 1 розділу "Інші права та обов`язки сторін" Договору оренди землі, відповідно до якого орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Як уже зазначалось вище, 19.11.2014 між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник" укладено договір оренди землі №37 (далі - Договір), розташованої за адресою: за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, що пов`язані з користуванням надрами, за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Підставою укладення даного Договору оренди є розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 02.10.2014 № 417 од.

Відповідно до розділу "Орендна плата" Договору оренди № 37 від 19.11.2014 розмір орендної плати встановлюється у розрахунку розміру орендної плати, який є невід`ємною частиною цього договору і становить 7014,98 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної форми власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами , що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься у грошовій формі у такі строки: щомісячно в розмірі 1/12 річної суми орендної плати на розрахунковий рахунок Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (Витяг № 30121153 від 27.11.2014) власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0003 є Тернопільська обласна державна адміністрація, номер запису про право власності 7852606, орендарем ТОВ "Домобудівник", номер запису про інше речове право 7856102.

Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань в частині сплати орендної плати не виконав, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість у розмірі 21 044,88 гривень, з них за 2018 рік 3507,48 грн, за 2019 рік - 7014,96 грн, за 2020- 7014,96 грн, за 2021 рік - 3507, 48 гривень.

Станом на час розгляду справи судом, у матеріалах справи відсутні та відповідачем не подано суду доказів, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення ним вказаної суми боргу.

Перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення з відповідача орендної плати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 21 044, 88 грн по договору оренди землі № 37 від 19.11.2014 підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та по суті не оспорені відповідачем.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" серед прав орендодавця визначено право вимагати від орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Згідно пункту "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати оренду плату.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Абзацом 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка наведена в постанові від 30.01.2018 у справі №908/491/17 оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, які встановлено цією нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу суддівського розсуду.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постанові від 13.02.2018 у справі №924/522/17 та у постанові від 12.06.2019 у справі № 910/1764/18.

Таким чином, підставою для розірвання договору в судовому порядку може бути належним чином доведений факт невиконання відповідачем зобов`язань за договором та наявність завданої цим невиконанням шкоди позивачеві.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, пунктом "д" такою підставою визначено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

В даному випадку розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі оренди землі № 37 від 19.11.2014.

Також згідно п. 3 розділу "Зміна умов договору і припинення його дії" Договору оренди сторони правочину дійшли згоди про те, що його (Договору) дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового з нищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Як встановлено судом, станом на час розгляду даної справи умови договору оренди землі № 37 від 19.11.2014 в частині сплати орендної плати за земельні ділянки у період з 19.11.2014 по 28.04.2021 на суму 21 044, 88 грн відповідачем залишаються невиконаними.

З огляду на встановлений судом факт порушення відповідачем істотних умов договору оренди землі № 37 від 19.11.2014 та, відповідно, наявність передбачених договором та встановлених законом підстав для їх розірвання, позовні вимоги Керівника Теребовлянської окружної прокуратури, заявлені в інтересах держави в особі Теребовлянської міської ради та Тернопільської обласної державної адміністрації в частині розірвання договору оренди землі №37 від 19.11.2014, укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник" є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розірвання зазначених договорів свідчить про відсутність правових підстав для займання відповідачем орендованих земельних ділянок та про його обов`язок їх повернення на користь орендодавця.

Відповідно до приписів статті 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 статті 785 Цивільного кодексу України).

Крім того, відповідно до п. 1 розділу "Умови повернення земельної ділянки" договору оренди землі № 37 від 19.11.2014 після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду із проведенням рекультивації зазначеної земельної ділянки.

Таким чином, вимога прокурора про зобов`язання ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ. вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) повернути Теребовлянській міській раді (48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А, ) земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003 є правомірною і такою, що також підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене судовий збір в розмірі 6 810, 00 грн покладається на ТОВ "Домобудівник" та підлягає стягненню на користь Тернопільської обласної прокуратури.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 46, 73-75, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) на користь Теребовлянської міської ради (48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А, , код доходу 18010600, орендна плата з фізичних осіб, р/р 0019685, код 37977579) - 21 044 (двадцять одну тисячу сорок чотири) грн 88 коп. заборгованості за договором оренди землі №37 від 19.11.2014 укладеного між Тернопільською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Домобудівник".

3. Розірвати договір оренди землі №37 від 19.11.2014, укладений між Тернопільською обласною державною адміністрацією (46021, вул. М.Грушевського, 8, м. Тернопіль, ) та ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) , номер запису про інше речове право 7856102.

4. Зобов`язати ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ. вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) повернути Теребовлянській міській раді (48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А, ) земельну ділянку, розташовану за межами населеного пункту, на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, площею 7 га, кадастровий номер :01:001:0003.

5. Стягнути з ТОВ "Домобудівник" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 18, ) на користь Тернопільської обласної прокуратури (46000, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, , р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Києві, МФО 820172, КЕКВ -2800) 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) грн 00 коп. судового збору.

6. Копію рішення направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Теребовлянській окружній прокуратурі, вул. 22 січня, 14, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область;

- Теребовлянській міській раді, 48100, м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 104-А;

- Тернопільській обласній державній адміністрації, 46021, вул. М.Грушевського, 8, м. Тернопіль;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", 01103, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 11.02.2022.

Суддя Н.В. Охотницька