ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 рокуСправа № 912/3232/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (вул. Червоноармійська, б. 9/2, офіс 72, м. Київ, 01024)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Світловодська державна податкова інспекція Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Героїв України, б. 14, м. Світловодськ, Кіровоградської області, 27501)

про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог,

секретар судового засідання Колісник Т.В.

представники сторін:

від позивача - Якімлюк Н.О., адвокат, ордер серія АІ №1174583 від 24.11.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав;

від третьої особи - участі не брав;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." з вимогами про таке:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (ідентифікаційний код юридичної особи 40474396, вул. Героїв України, буд. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27502) в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 39864511, вул. Червоноармійська, буд. 9/2, офіс 72, м. Київ, 01024) в розмірі 976 188,16 грн;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (ідентифікаційний код юридичної особи 40474396, вул. Героїв України, буд. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27502) в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС" кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 39864511, вул. Червоноармійська, буд. 9/2, офіс 72, м. Київ, 01024) в розмірі 976 188,16 грн з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із неотриманням засобами поштового зв`язку відповідачем заяви про включення кредиторських вимог до ліквідаційного балансу та, відповідно, залишення її без розгляду ліквідаційною комісією відповідача, кредиторські вимоги підлягають включенню до ліквідаційного балансу ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." за рішенням суду.

Ухвалою від 17.11.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 14.12.2021 та залучив до участі у справі третю особу.

Разом з позовною заявою до суду подана заява від 11.11.2021 про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії відносно ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (ідентифікаційний код юридичної особи 40474396, вул. Героїв України, буд. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27502) щодо реєстрації припинення юридичної особи до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Згідно з ухвалою суду від 17.11.2021 зазначену заяву задоволено.

Протокольною ухвалою від 14.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з ініціативи суду та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.01.2022 о 15:00 год.

Ухвалою від 18.01.2022 суд закрив підготовче провадження, призначив справу №912/3232/21 до судового розгляду по суті на 03.02.2022 о 14:30 год.

03.02.2022 суд почав розгляд справи по суті.

Представник позивача позов підтримав повністю, заявив усне клопотання щодо подачі доказів стосовно витрат, пов`язаних з наданням адвокатських послуг та про надсилання поштової кореспонденції на адресу для листування.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду 03.02.2022 не скористався, уповноважених представників не направив. Відзив на позов суду не подано.

Суд враховує, що ухвала від 17.11.2021 про відкриття провадження у справі, ухвала від 14.12.2021 про оголошення перерви та ухвала від 18.01.2022 про закриття підготовчого провадження направлені відповідачу на адресу, яка зазначена в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи за кодом 40474396, а саме: вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502.

Вказані ухвали направлені рекомендованим листом з повідомленням із позначкою "Судова повістка".

Однак, поштові конверти з вкладеннями - ухвала від 17.11.2021, від 14.12.2021 та від 18.01.2022 повернуто органом поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", поштові штемпелі містять дату - 24.11.2021, 22.12.2021 та 25.01.2022, відповідно.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до п. 116, 117 наведеної постанови у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у п. 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на таку особу - учасника процесу.

Системний аналіз ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дати невдалих спроб вручити поштові конверти з вищевказаними ухвалами - 24.11.2021, 22.12.2021 та 25.01.2022 вважаються днями вручення процесуальних документів відповідачу.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві наведених ухвал судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Так, тексти ухвал від 17.11.2021, від 14.12.2021 та від 18.01.2022 у даній справі оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.11.2021, 16.12.2021 та 26.01.2022 відповідно.

Тому, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим до загального доступу.

З огляду на наведене, судом вжито всі заходи для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відтак відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 03.02.2022 за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Водночас, суд враховує, що принципами господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази суд встановив таке.

23.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (надалі - Покупець) укладено договір поставки №BREV 02-2019 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві насіння (далі - товар) відповідно до специфікацій, які складають його невід`ємну частину, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену договором ціну (п. 1.1. Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено обов`язок Покупця прийняти товар у строки, визначені у заявці на поставку та інших додатках до цього Договору, а також здійснити оплату за придбаний товар згідно умов п. 3 цього Договору.

На виконання зазначених положень Договору, Постачальник здійснив поставку товару ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." на суму 3 365 478,94 грн.

В свою чергу, відповідач оплатив отриманий товар за Договором на суму 2 462 179,20 грн.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 903 299,74 грн.

У зв`язку з несплатою наведеного боргу ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." про стягнення заборгованості за договором поставки №BREV 02-2019 від 23.11.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 у справі №904/2927/20, яке набрало законної сили 02.11.2020, позовні вимоги ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." на користь ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" суму основного боргу у розмірі 903 299,74 грн, пеню - 24 236,72 грн, 3% річних - 21 006,88 грн, витрати по сплаті судового збору 14 228,15 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 у справі №904/2927/20, яке набрало законної сили 10.11.2020, стягнуто з ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." на користь ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" витрати на правову допомогу у сумі 13 416,67 грн.

09.11.2020 видано наказ про примусове виконання рішення від 01.10.2020 та 10.11.2020 наказ про примусове виконання додаткового рішення від 15.10.2020 у справі №904/2927/20 (а.с. 25-26).

11.02.2021 старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження:

- №64460422 за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020;

- №64460649 за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 (а.с. 27-30).

Як стверджує позивач, у процесі виконавчого провадження борг в розмірі 976 188,16 грн на користь ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" не стягнуто.

В подальшому, позивач довідався, що 12.02.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №003000075 про прийняття рішення засновників (учасників) ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (ідентифікаційний код юридичної особи 40474396) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Також вказано, що вимоги кредиторів розглядаються до 12.04.2021.

28.09.2021 позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502), кредиторську вимогу від 24.09.2021 до боржника ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." в розмірі 976 188,16 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, поштовою накладною (а.с. 31-34).

Однак, зазначена вимога не отримана відповідачем, повернута за зворотною адресою за закінченням строку зберігання 21.10.2021, що підтверджується довідкою на поштовому конверті та інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 35-36).

Позивач вважає, що вказане свідчить про ухилення від визнання грошових вимог та стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 (набрало законної сили 02.11.2020) та додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 (набрало законної сили 10.11.2020) у справі №904/2927/20 стягнуто з ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." на користь ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" суму основного боргу у розмірі 903 299,74 грн, пеню - 24 236,72 грн, 3% річних - 21 006,88 грн, витрати по сплаті судового збору 14 228,15 грн та витрати на правову допомогу у сумі 13 416,67 грн.

Таким чином, судовими рішеннями у справі №904/2927/20, які набрали законної сили та є обов`язковими до виконання, підтверджується виникнення у відповідача зобов`язання перед позивачем зі сплати 976 188,16 грн (903 299,74 грн + 24 236,72 грн + 21 006,88 грн + 14 228,15 грн + 13 416,67 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

За приписами ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

У ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України зазначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Положеннями ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України визначено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Судом встановлено, що 12.02.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про те, що ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." перебуває в стані припинення (№ запису 003000075, в результаті ліквідації; строк для заявлення вимог кредиторів - до 12.04.2021).

Так, 28.09.2021 позивач направив на адресу відповідача листом з описом вкладення (номер відправлення 370) кредиторську вимогу від 24.09.2021 в розмірі 976 188,16 грн.

Однак, вказана кредиторська вимога не отримана відповідачем та повернута позивачу.

Згідно з ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ч. 5 ст. 112 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з роздруківки з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення за №370, вказана кредиторська вимога не отримана відповідачем, 15.10.2021 повернута за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

При цьому, відправлення №370 разом з кредиторською вимогою від 24.09.2021 позивач отримав 21.10.2021, що підтверджується наведеною роздруківкою (а.с. 35-36).

Разом з тим, позов ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" від 11.11.2021 про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог в розмірі 976 188,16 грн відправлено до Господарського суду Кіровоградської області 11.11.2021, що підтверджується поштовою накладною №082 (а.с. 57).

Вказаний позов отримано Господарським судом Кіровоградської області 15.11.2021, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп.

З огляду на викладене, позивач вчасно звернувся з даним позовом до суду, тобто в межах одного місяця, встановленого ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Одночасно з цим, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України".

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 21.05.2012 у справі №6-20цс11, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Виходячи з підстав та предмету позову, беручи до уваги характер порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги позивача у заявленій сумі в даному випадку не призводить до захисту/відновлення прав та законних інтересів ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА", тоді як таким ефективним способом захисту є зобов`язання відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги кредитора (позивача).

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача визнати кредиторські вимоги позивача у заявленій сумі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" слід задовольнити частково та зобов`язати відповідача в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." на загальну суму на загальну суму 976 188,16 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (у зв`язку з задоволенням позову частково).

Згідно з ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відтак, у відповідності до ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2021 у справі №912/3232/21 зберігають свою дію протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502, ідентифікаційний код 40474396) в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (вул. Червоноармійська, б. 9/2, офіс 72, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 39864511) в розмірі 976 188,16 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502, ідентифікаційний код 40474396) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (вул. Червоноармійська, б. 9/2, офіс 72, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 39864511) 2 270,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАУ АГРОСАЄНСЕС УКРАЇНА" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОЛІДЕР ПЛЮС." (вул. Героїв України, б. 94, офіс 229, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502) та Світловодській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Повне рішення складено 11.02.2022.

Суддя М.С. Глушков