ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року м.Дніпро Справа № 908/1217/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Кузнецова В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 (прийняте суддею Мірошниченко М.В., повне судове рішення складено 03.09.2021) у справі №908/1217/21

за позовом: Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до відповідача: Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення 89 397,00 грн. заборгованості за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/1217/21:

- позов задоволено;

- стягнуто з Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" 89 397, 00 грн. заборгованості за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020, 2 270, 00 грн суму судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що відповідач не спростував факту надання послуг відповідачу за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020 у період з червня 2020 року по грудень 2020 року на загальну суму 89 397,00 грн. та не надав доказів сплати наданих позивачем послуг.

Акти надані позивачем послуг за користування колектором за спірний період (з червня 2020 р. по грудень 2020 року) за договором №22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020, не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, вказані акти підписано відповідачем та засвідчено печаткою відповідача із зазначенням про відсутність претензій, у т.ч. претензій щодо їх невідповідності п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995. Крім того, у вказаних актах зазначено, що вони є основою для розрахунків між сторонами та відповідачем до суду не надано доказів того, що підписані вищевказані акти складені на виконання іншого договору, який укладено між сторонами.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/1217/21, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у період з червня по вересень 2020 акти надання послуг за користування колектором на загальну суму 51 084, 00 грн. виставлені по договору № 22 від 01.03.2020, який являється предметом спору. Документи на підтвердження виставлення, підписання сторонами актів надання послуг за користування колектором по договору № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020 у період з червня 2020 по вересень 2020 у матеріалах справи відсутні. Таким чином, обов`язок щодо оплати послуг за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 за спірний період не настав. Окрім того, є помилковими висновки суду про те, що у період з червня по вересень 2020 могли виставлятися акти надання послуг за користування колектором виключно на підставі договору № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020, оскільки у зазначений період був чинний договір № 150/ЗалК-Д-2017-267 від 29.12.2017.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що судом справедливо встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав свої зобов`язання за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020, в термін з червня 2020 р. по грудень 2020 р., надавши Відповідачу послуги щодо права користування колектором промислово-зливної каналізації для скидання з території підприємства АТ "ЗАЛК" промислово-зливних вод, про що свідчать підписані сторонами договору акти надання послуг за користування колектором. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач не спростував факту надання послуг відповідачу за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020 у період з червня 2020 року по грудень 2020 року на загальну суму 89 397,00 грн. та не надав доказів сплати наданих позивачем послуг.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.11.2021 (колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/1217/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників провадження у справі.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 441/22 від 10.02.2022 у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Чередка А.Є., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 908/1217/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022 для розгляду справи № 908/1217/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Кузнецова В.О.

7.Встановлені судом обставини справи.

01.03.2020 Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (власник) та Акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (користувач) було укладено договір № 22/ЗАлК-Д-2020-81 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, власник надає користувачеві право спільного користування колектором промислово-зливної каналізації для скидання з території АТ "ЗАлК" промислово-зливних вод.

Згідно п. 2.1 загальна сума договору визначається виходячи з діючої щомісячної вартості користування колектором і становить на момент укладення договору 127 710, 00 грн з ПДВ.

За користування колектором зливної каналізації користувач сплачує власникові 12 771,00 грн. з ПДВ щомісяця (п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 22.12.2020).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що оплата за користування колектором проводиться користувачем на поточний рахунок власника щомісяця протягом 5-ти банківських днів від дати виставлення позивачем рахунку та акту надання послуг за користування колектором. Акт надання послуг за користування колектором повинен бути підписаний і повернутий власникові до 5-го числа наступного за звітним.

Даний договір укладається на строк з 01.03.2020 і діє по 31.12.2020 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання.

В період з червня 2020 року по грудень 2021 року сторонами підписано акти надання послуг за користування колектором за договором № 22 від 01.03.2020, а саме:

акт надання послуг за користування колектором від 30.06.2020 за червень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 31.07.2020 за липень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 31.08.2020 за серпень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 30.09.2020 за вересень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 31.10.2020 за жовтень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 30.11.2020 за листопад 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

акт надання послуг за користування колектором від 31.12.2020 за грудень 2020 р. на суму 12 771,00 грн.;

На підставі наведених актів, відповідачу були надані рахунки на сплату отриманих відповідачем послуг (у рахунках йде посилання на договір № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020), але відповідач виставлені рахунки на загальну суму 89 397, 00 грн не оплатив.

Також, у матеріалах справи наявний укладений сторонами договір про користування колектором зливної каналізації № 150/ЗАЛК-Д-2017-267 від 29.12.2017, який також встановлює щомісячну оплату за користування колектором у сумі 12 771, 00 грн.

Додатковою угодою № 6 сторони продовжили дію договору № 150/ЗАЛК-Д-2017-267 до 31.12.2020. А додатковою угодою № 7 від 24.01.2020 поширили дію додаткової угоди № 6 на відносини сторін, що склалися з 01.01.2020.

Відповідач вважає, що строк оплати за заявлені періоди за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 не настав, оскільки акти виконаних робіт за цим договором не було підписано, а з вищенаведених актів неможливо встановити, що вони складені на виконання саме договору № 22/ЗАлК-Д-2020-81, а не аналогічного договору № 150/ЗАЛК-Д-2017-267.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов`язання, доказів припинення відповідних зобов`язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як правильно встановлено судом першої інстанції у період з червня 2020 року по грудень 2020 року позивач надав відповідачу послуги щодо права користування колектором промислово-зливної каналізації для скидання відповідачем промислово-зливних вод, про що свідчать підписані обома сторонами акти надання послуг за користування колектором. Відповідач не заперечує факту отримання таких послуг у спірний період, спірні акти, в яких допущено помилку щодо номеру договору, підписані з боку відповідача без зауважень.

Доказів укладення сторонами договору № 22 від 01.03.2020 матеріали справи не містять. Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача, що спірні акти могли бути підписані і на виконання діючого договору № 150/ЗАЛК-Д-2017-267 від 29.12.2017, яким передбачено надання аналогічних послуг, що і за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020. Так зазначені у актах номер і дата договору № 22 від 01.03.2020 є більш наближеним до реквізитів договору № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020, ніж до договору № 150/ЗалК-Д-2017-267 від 29.12.2017.

У рахунках, виставлених на оплату зазначених актів, також зазначено правильний номер договору № 22/ЗАлК-Д-2020-81.

Доказів отримання відповідачем послуг з користування колектором та їх оплату у спірний період за договором № 150/ЗАЛК-Д-2017-267 від 29.12.2017 останній не надав. Тобто, докази того, що одна й та сама послуга у спірний період продубльована за двома договорами у справі відсутні.

За положеннями ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Дослідивши зміст спірних актів наданих послуг колегія суддів не вбачає підстав дійти висновку, що зазначені відповідачем недоліки цих документів є істотними та не дозволяють встановити зміст господарської операції та осіб, якими вона здійснена. Вказані акти підписано відповідачем та засвідчено печаткою відповідача із зазначенням про відсутність претензій, у т.ч. претензій щодо реквізитів договору.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не спростував факту надання послуг відповідачу за договором № 22/ЗАлК-Д-2020-81 від 01.03.2020 у період з червня 2020 року по грудень 2020 року на загальну суму 89 397,00 грн. та не надав доказів сплати наданих позивачем послуг. Оскільки строк оплати актів настав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача наведені в обґрунтування апеляційної скарги, як такі, що спростовуються вищенаведеним.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/1217/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі №908/1217/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя В.О. Кузнецов