ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

14.02.2022м. ХарківСправа № 922/564/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка"
боржник Державне підприємство "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь"

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" 104357,50 грн заборгованості за договором оренди № А-14 від 01.12.2001.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022, заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Прохорову С.А.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі вказаного судового наказу з огляду на таке.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 1 статті 148 ГПК України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги ТОВ "ТБ "СЛОБОЖАНКА" ґрунтуються на твердженні про існуючу переплату за орнду приміщень в період з 01.01.2009 по 15.11.2021 в сумі 104357,50 грн

У підтвердження наведених обставин заявником долучено до матеріалів заяви акт звірки розрахунків за період з 01.01.2009 по 15.11.2021.

Тобто, зі змісту заяви вбачається що вимога про стягнення коштів виникла у зв`язку із переплатою заявником суми коштів, а не із самого договору у безспірному порядку.

Верховний Суд у справі № 910/1389/18 від 05 березня 2019 року вказав, що акт звірки взаємних розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють облік операцій. Сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

В даному випадку, такі первинні документи, необхідні для встановлення цих обставин, до заяви надані не були.

Таким чином, у вказаних відносинах є спір про право вимоги про стягнення грошових коштів. Доведення таких обставин заявником і їх встановлення та вирішення спору господарським судом здійснюється не в наказному, а в позовному провадженні (стаття 171 та/або стаття 247 ГПК України).

Суд звертає увагу заявника, що відсутність письмового договору суперечить нормам ч. 1 ст. 148 ГПК України відповідно до якої унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що до поданої заяви не долучено укладеного між заявником та боржником договору, за яким у ДП "УНТЦМП "Енергосталь" є заборгованість перед заявником суд дійшов висновку про наявність підстави для відмови у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Крім того, виходячи з початком періоду розрахунків, зазначених в акті, а саме з 2009 року, виникає необхідність встановлення моменту виникнення такого права вимоги, для визначення строку позовної давності, що також не може бути предметом розгляду в наказному провадженні.

Згідно з приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з вимогами у позовному порядку шляхом подання до господарського суду позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 151, 152, 153, 155, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 19, 27 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "ТБ "СЛОБОЖАНКА" у задоволенні заяви вх. №564/22 про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення - 14.02.2022 та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати на сторінці Господарського суду Львівської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/, а також на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу підписано 14.02.2022

Суддя С. А. Прохоров