номер провадження справи 35/175/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.02.2022 Справа № 908/3443/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А., розглянувши без виклику представників сторін заяву Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" в особі адвоката Кальченка А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3443/21
про стягнення коштів
До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОМЕТ ДНІПРО ГРУП" з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія", в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 225 820,00 грн, 13 804,68 грн інфляційних втрат, 5 179,05 грн 3% річних, 30 499,55 грн пені.
29.11.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/3443/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.
Ухвалою суду від 30.11.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у господарській справі № 908/3443/21, присвоїти справі номер провадження 35/175/21, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.01.2022 позов задоволено частково. Стягнуто Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМЕТ ДНІПРО ГРУП" заборгованість у розмірі 225 820,00 грн (двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот двадцять гривень 00 коп.), 4306,44 грн (чотири тисячі триста шість гривень 44 коп.) інфляційних втрат, 5 179,05 грн (п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 05 коп.) 3% річних, 30 499,55 грн пені (тридцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 55 коп.), судовий збір у розмірі 3987,10 грн (три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім гривень 10 коп.). В іншій частині позову відмовлено.

10.02.2022 від відповідача надійшла заява про ухвалення у справі №908/3443/21 додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В заяві відповідач зазначає, що в матеріалах справи знаходиться відзив на позовну заяву від 13.12.2021, який містив вимогу про стягнення з позивача та користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

До відзиву були надані наступні документи: належним чином завірена копія Договору про надання правових послуг адвоката від 10.12.2021, належним чином завірена копія довіреності виданої на ім`я Кальченко А.В., належним чином завірена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, належним чином завірена копія Акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 13.12.2021р. до Договору про надання правових послуг адвоката від 10.12.2021р. та належним чином завірена копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 87 від 13.12.2021р. Отже, в матеріалах справи містяться документи, що підтверджують факт надання правових послуг адвоката відповідачу. 09.02.2022 із Єдиного державного реєстру судових рішень заявник дізнався про існування рішення, яким не вирішене питання щодо стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3443/21 передано на розгляд судді Топчій О.А.

За приписами п.п. 3,4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що справа №908/3443/21 розглядалася у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, відтак додаткове рішення ухвалюється у такому ж порядку.

Дослідивши заяву ТОВ «Крокус» та матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо … судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи № 908/3443/21, на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу надано копії наступних документів: договору про надання правових послуг адвоката від 10.12.2021 щодо надання послуг з представництва інтересів клієнта по справі №908/3443/21, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №657 від 28.12.2007, акт виконаних робіт на суму 3000,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру №87 від 13.12.2021 на суму 3000,00 грн

Тобто, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у справі №908/3443/21 у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховним Судом у своїх постановах неодноразово зауважувалося, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що витрати, понесені відповідачем, пов`язані саме з розглядом справи №908/3443/21, фактично понесені.

За приписами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачем позовні вимоги визнано в частині стягнення основного боргу, пені та відсотків річних, при цьому відповідачем частково визнавалися вимоги про стягнення інфляційних втрат. Судом вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат задоволено частково у розмірі 31,20% (4306,44 грн х 100 : 13804,68 грн).

Відповідно, з врахуванням приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України стягненню з позивача на користь відповідача підлягає сума витрат у розмірі 936,00 грн (3000,00 грн х 31,20%).

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 42, 46, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" в особі адвоката Кальченка А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3443/21задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМЕТ ДНІПРО ГРУП" (вул. Титова, б. 19-А, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код юридичної особи 40689441) на користь Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" (вул. Героїв України, б. 175, м. Мелітополь, Запорізька обл., 72319, ідентифікаційний код юридичної особи 31914947) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 936,00 грн 9дев`ятсот тридцять шість гривень 00 коп.).

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 11 лютого 2022 року.

Суддя О.А. Топчій