ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. Справа№ 925/235/20(925/1195/18)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання: Сачук Л.Л.

за участю представників:

позивача: Соловйов К.К.(б/н від 10.01.2022);

відповідача: Цирулевська М.В. (ордер серії АА №1089023 від 16.03.2021);

третьої особи-1: Кравченко С.В.(довіреність №1-2824 від 29.11.2021),

Пахомова О.А. ( довіреність №1-2832 від 29.11.2021)

третьої особи-2: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2021 (повний текст складено 05.07.2021)

у справі № 925/235/20(925/1195/18) (суддя - Кучеренко О.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

д Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1. Публічне акціонерне товариство «Черкасигаз»

2. Акціонерне товариство «Укртрансгаз»

Про стягнення 2 917 327, 48 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» про застосування наслідків недійсності договору на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017, шляхом стягнення 2 917 327,48 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що між Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» був укладений Договір на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017.

На виконання договору позивач у період з січня 2018 року по березень 2018 року поставив, а відповідач отримав природний газ в обсязі 292,805 тис.куб.м. за ціною, установленою у договорі. Так поставлено газу у січні 2018 р. - 132.768 тис.куб.м. за ціною 10 000 грн. за куб. м, у лютому 2018 р. - 158,815 тис.куб.м за ціною 9 950 грн. за куб.м., у березні 2018 р. - 1,204 тис.куб.м. за ціною 8 500 грн. за куб.м. газу.

ПАТ «Дашуківські бентоніти» здійснено оплату за газ у сумі 1 639 859,47 грн.

Згодом, Господарським судом Черкаської області вирішено спір за позовом Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання недійсним Договору, і прийнято рішення від 11.10.2018 у справі №925/798/18, яким Договір на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 від 18.07.2017 визнано недійсним.

Звертаючись із позовом, позивач просив застосувати наслідки недійсності договору і стягнути з відповідача вартість поставлених ним 292,805 тис. куб. м. газу у 2018 році, за ціною, яка сформована на наданій Торгово-Промисловою палатою України інформації про вартість 1 куб.м. газу у розмірі 14 526,40 грн.

В подальшому, заявою про зменшення розміру позовних вимог, позивач розраховував ціну грошового зобов`язання відповідача, виходячи з вартості 1000 куб.м. природного газу у 2019 році у розмірі 9963,38 грн., і просив примусово стягнути з відповідача 2 917 327,48 грн..

Відповідач проти позову заперечував і вказував, що моментом, з якого у сторін за недійсним правочином виникає обов`язок повернути все отримане на виконання недійсного правочину, є дата набрання законної сили рішенням суду про визнання правочину недійсним. Таке рішення набрало законної сили 02.11.2019, тому з моменту набрання рішенням суду законної сили про визнання оспорюваного правочину недійсним у сторін правочину виникли одночасні реституційні зобов`язання: у позивача, як продавця, - зобов`язання повернути грошові кошти, сплачені йому відповідачем у сумі 1 639 859,47 грн., а у відповідача, як покупця, - повернути переданий для споживання природний газ в обсязі 292,805 тис.куб.м. У процесі розгляду справи покупець направив продавцю вимогу про повернення сплаченої за газ покупної плати у розмірі 1 639 859,47 грн., і вказав, що зарахував в погашення заборгованості продавця вказану суму, чим припинив грошові зобов`язання продавця на згадану суму, а тому, оскільки реституційні зобов`язання виникають у сторін двостороннього недійсного правочину одночасно, то ціна за товар, який не може бути повернутий у натурі, має розраховуватися на момент здійснення відшкодування сплачених за товар коштів іншою стороною. Засновуючись на висновках експерта, наданих у рамках призначеної судом експертизи щодо питання визначення ринкової вартості природного газу, відповідач вказував, що на момент проведення експертизи ринкова ціна всього об`єму отриманого позивачем газу становила 1 168 384,09 грн., що менше сплаченої відповідачем позивачу суми за газ. На думку відповідача, позивач не вправі вимагати стягнення з відповідача більшої суми, ніж ринкова ціна за газ в момент виконання ним самим реституційного зобов`язання, до якого прирівнюється здійснене відповідачем за нього зарахування.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.05.2021 у справі №925/235/20(925/1195/18) позов задоволено частково; ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача 1 082 125, 64 грн. заборгованості та 16 231, 88 грн. судового збору.

До такого висновку місцевий господарський суд прийшов з таких мотивів:

покупець товару у разі неможливості його повернення у натурі має відшкодувати вартість товару за цінами, які існують на момент розгляду судом реституційної вимоги однієї із сторін недійсного правочину (прийняття рішення), при цьому оплата здійснена покупцем має враховуватися при визначенні розміру відшкодування;

вимога про відшкодування вартості товару газу у разі неможливості його повернення у натурі не є грошовою, тож не здатна до зарахування із вимогою покупця до продавця повернути покупцю сплачену за товар суму, оскільки такі вимоги не однорідними;

суд не позбавлений права самостійно визначити ринкову вартість товару, використавши дані відкритих інформаційних джерел на день вирішення ним господарського спору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Дашуківські бентоніти» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, вважаючи, що вартість газу, яку має сплатити відповідач, визначено судовою експертизою, така вартість має відповідати вартості товару на момент прийняття судом рішення про недійсність правочину, тож висновок суду першої інстанції про визначення ціни товару на момент розгляду реституційної вимоги позивача суперечить як нормам матеріального права, так і нормам процесуального права щодо безсторонності суду та неможливості ним самостійно збирати докази по справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 29.09.2021.

23.09.2021 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 справу №925/235/20(925/1195/18) передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» до провадження у визначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 24.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 оголошено перерву розгляді справи до 08.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 21.12.2021.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 № 09.1-08/6460/21, у зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/235/20(925/1195/18).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 21.12.2021, у зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу № 925/235/20(925/1195/18) передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Буравльов С.І..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2021 у справі № 925/235/20(925/1195/18) до провадження у визначеному складі суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 розгляд справи № 925/235/20(925/1195/18) відкладено на 19.01.2022.

У судовому засіданні 19.01.2022 були присутні представники апелянта, позивача та третьої особи 1, представники третьої особи 2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомлено. За висновками суду, неявка представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Представник апелянта в судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, рішення - скасувати, провадження у справі - закрити.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, стверджував про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представники третьої особи - 1 надали пояснення по суті заявлених вимог та заперечень.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, що з`явились, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» підлягає задоволенню,а рішення суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 18.07.2017 між Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» укладено Договір на постачання природного газу №ЄТ-ДБ-18/07/17 (Договір від 18.07.2017).

До даного Договору між позивачем та відповідачем підписані Додаткові угоди №1 від 28.12.2017, №2 від 26.01.2018 та №3 від 26.02.2018 про постачання відповідачу природного газу у січні, лютому та березні 2018 року (період спірних правовідносин сторін).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.10.2018 у справі №925/798/18 позов Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» задоволено, визнано недійсним Договір від 18.07.2017 зі всіма змінами та доповненнями до нього .

Як свідчать сторони, у період з січня 2018 року по березень 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» фактично поставлено, а Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» прийнято природний газ обсягом 292,805 тис.куб.м.

Разом з тим, 27.01.2016, шляхом підписання заяви-приєднання, між Публічним акціонерним товариством «Черкасигаз» (як Оператором газорозподільчої мережі, ГРМ) та Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» (як споживачем) укладено Типовий договір розподілу природного газу №06/15976/Т-16 (Договір від 27.01.2016), який регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 2.1. Договору від 27.01.2016 визначено, що Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пункту 3.1 Договору від 27.01.2016 наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором газотранспортної системи (ГТС, АТ «Укртрансгаз»), а до відома споживача - його постачальником.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що при вирішенні спору про застосування односторонньої реституції за наслідками виконання недійсного договору у разі неможливості повернути річ або послугу, його /її вартість має визначатися у цінах на день вирішення спору, суперечать правовій політиці і суті інституту реституції.

Суть реституції полягає у поверненні сторін у стан, який існував до вчинення ними недійсного правочину. У випадку, якщо вартість аналогічного товару на день прийняття судом рішення зменшиться проти ціни, за якою його було передано у власність покупцю, покупець буде вважатися особою, яка незаконно збагатилася за рахунок продавця, якщо ж вартість аналогічного товару буде більшою - неправомірне збагачення відбудеться на стороні продавця за рахунок покупця.

Отже, вартість переданого продавцем у власність покупця товару, який не може бути повернений у натурі, має обчислюватися на момент передачі товару, а тому для визначення реальної вартості товару позивач має довести, що товар в обсязі і за новою ціною був облікований у нього за документами бухгалтерського обліку в момент передачі його покупцю.

Крім того, частина 2 статті 216 ЦК України окремо наділяє сторону правочину правом на відшкодування збитків та моральної шкоди у зв`язку із вчиненням недійсного правочину за рахунок винної сторони .

З матеріалів справи випливає, що на виконання умов Договору від 25.12.2016 Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» протранспортовано, а Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» отримано послуги з транспортування природного газу у січні-березні 2018 року обсягом 292,805 тис.куб.м., про що сторонами складено Акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №03-18-/12-26794/ПГ від 31.03.2018, №02-18-/12-26794/ПГ від 28.02.2018, № 01-18-/12-26794/ПГ від 31.01.2018, підписані представниками сторін договору та скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно з пунктом 2.4 Договору від 25.12.2016 газотранспортне підприємство приймає газ від замовника на пунктах приймання-передачі газу у магістральні газопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ замовнику у загальному потоці у газорозподільні мережі.

Загальний обсяг розподіленого Публічному акціонерному товариству «Дашуківські бентоніти» природного газу становив 292,805 тис.куб.м., з яких: в січні 2018 року розподілено 132,786 тис.куб.м; в лютому 2018 року - 158,815 тис.куб.м.; а у березні 2018 року до моменту відключення - 1,204 тис.куб.м.

За даними Публічного акціонерного товариства «Черкасигаз», у період з січня 2018 року по березень 2018 року (включно) для споживача - Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», постачальником природного газу було Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд».

В рахунок часткової оплати вартості природного газу за Договором від 18.07.2017 Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» сплачено позивачу 1 639 859,47 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності Договору від 18.07.2017, шляхом стягнення 4 253 402,55 грн. вартості природного газу, обчисливши розмір своєї грошової вимоги за даними ринкових цін на газ Торгово-Промислової Палати.

07.03.2019 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зменшив заявлену до стягнення суму до 2 917 327,48 грн., але обчисливши її шляхом застосування середнього значення вартості природного газу на ринку природного газу станом на березень 2019 рік ( 9963,38 грн. за 1000 куб.м.)

Як при поданні позовної заяви, так і при зменшенні ціни позову, позивач не засновував свої вимоги на доказах, які підтверджували реальну ціну газу, поставленого відповідачем, тобто в момент прийняття газу ГРС.

Висновки призначеної ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2019 у справі №925/235/20(925/1195/18) судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої передані питання установлення ринкової вартості за 1000 куб.м. природного газу для промислових споживачів у січні-березні 2018 року та на дату проведення судової товарознавчої експертизи (травень 2019 року), для даного спору юридичного значення не мають, як і висновки ТПП та дані, отримані судом першої інстанції з сайту Української енергетичної біржі щодо ринкових цін на газ на певні дати (день подання позову, день вирішення справи).

Виходячи з позовних вимог, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати реальну вартість поставленого позивачем газу, але враховує, що природній газ, як і будь-який об`єкт цивільного обороту, має свою економічну ціну, тож грошові вимоги про відшкодування його вартості здатні до зарахування з іншими грошовими вимогами.

14.08.2020 відповідачем подано до місцевого господарського суду клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України обґрунтоване відсутністю предмета спору, який припинив існування з проведенням 28.07.2020 заліку зустрічних однорідних вимог .

Основними засадами (принципами) господарського судочинства за ч. 2 ст. 2 ГПК України визначено верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Згідно зі ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 86 ГПК України)

Відповідно до частин 1 та 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Статтями 202, 203 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї із сторін.

Чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов`язання - припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, у момент вчинення такого правочину, тобто у момент реалізації цього правочину суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення (зокрема, направлення такої заяви іншій стороні у зобов`язанні) (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.04.2019 у справі № 918/539/18, від 24.01.2018 року у справі № 908/3039/16 та від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17).

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За загальним правилом зобов`язання вважаються припиненими заліком з моменту настання строку виконання того зобов`язання, строк виконання якого настав пізніше.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено статтею 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи із зазначеного, вимоги, які підлягають зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16.

Невірне розуміння позивачем змісту реституції і у зв`язку зі цим недоведеність ним розміру грошового зобов`язання, яке належить стягнути з відповідача, колегія судді не вважає обставиною, яка унеможливлює проведення заліку.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (висновки Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №554/5323/14).

Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі №914/3013/16).

За вказаних обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується із висновком Господарського суду Черкаської області щодо спірного характеру заборгованості відповідача перед позивачем та неможливості врахування при розгляді даного спору зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог, проведеного відповідачем, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19, від 25.04.2019 у справі №918/541/18.

Позивачем документально не підтверджено, що станом на момент проведення відповідачем зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог грошові вимоги є іншими, ніж про це стверджує відповідач.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» вартість природного газу, отриманого за недійсним договором, припинилися зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним 28.07.2020, тобто, під час розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи висновки апеляційного господарського суду про припинення зобов`язання відповідача з відшкодування позивачу вартості природного газу, отриманого за недійсним договором, зарахуванням (заліком) зустрічних однорідних вимог, проведеним в процесі розгляду справи, колегією суддів встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, невірне встановлення обставин справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож є підставою задоволення апеляційної скарги, скасуванню рішення господарського суду та із закриттям провадження у даній справі.

В силу статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 269, 270, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2021 у справі №925/235/20(925/1195/18) - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2021 у справі №925/235/20(925/1195/18) - скасувати.

3. Закрити провадження у справі № 925/235/20(925/1195/18).

4. Матеріали справи №925/235/20(925/1195/18) повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено14.02.2022.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов