УХВАЛА

08.02.2022Справа № 910/21191/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Державного агентства резерву України у господарській справі

за позовом Державного підприємства «Златодар»

до Державного агентства резерву України

про стягнення 9 004 352, 89 грн.

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Златодар» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 9 004 352, 89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № юр-2зб/342-2009 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 позовну заяву Державного підприємства «Златодар» залишено без руху. Встановлено Державному підприємству «Златодар» строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.01.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від Державного підприємства «Златодар» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.02.2022.

31.01.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначає, що позивачем порушено взяті на себе зобов`язання щодо кількісного та якісного збереження матеріальних цінностей переданих на зберігання відповідно до договору.

03.02.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Державного агентства резерву України до Державного підприємства «Златодар», в якій заявник просить суд:

- зобов`язати Державне підприємство «Златодар» повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження, а саме: 1015, 326 тон пшениці 2 класу, 2273, 749 тон пшениці 3 класу;

- зобов`язати Державне підприємство «Златодар» провести освіження матеріальних ціннностей державного резерву, а саме: 3586, 847 тон пшениці 2 класу, 8079, 371 тон пшениці 3 класу, 1,795 тон пшениці 5 класу, 0,505 тон пшениці 6 класу, 1,250 тон ячменю 1 класу, 5, 770 ячменю3 класу, 44 тони вівса;

- стягнути із Державного підприємства «Златодар» штрафні санкції у сумі 45 804 077, 21 грн, в тому числі 24 927 954, 05 грн 100 % штрафу, 3 122 482, 35 грн пені та 17 753 640, 81 грн 20 % штрафу.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява Державного агентства резерву України підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява Державного агентства резерву України не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, Державному агентству резерву України необхідно надати суду:

- детальний обґрунтований розрахунок заявленого до стягнення суми пені із зазначенням дати виникнення прострочення та періоду нарахування, виклавши його наступним чином:

Дата (число, місяць, рік), коли повинна здійснюватися оплатаСума на яку здійснено нарахування пені Період нарахування («з» - «по») Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання

ВсьогоВсьогоВсього

Також, статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (868 350 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн. 00 коп.).

Як вбачається з матеріалів зустрічної позовної заяви, Державним агентством резерву України заявлено зустрічні позовні вимоги про повернення до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження; проведення освіження матеріальних ціннностей державного резерву та стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 45 804 077, 21 грн., тобто 2 (дві) вимоги немайнового характеру (судовий збір 4 962, 00 грн) та 1 (одну) вимогу майнового характеру (судовий збір 687 061, 16 грн), а отже загальний розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за зустрічним позовом становить - 692 023, 16 грн.

Разом з тим, позивачем (за зустрічним позовом) не надано суду доказів сплати судового збору.

Одночасно разом з зустрічною позовною заявою Державним агентством резерву України заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з важким фінансовим становищем не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України у справах № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Проте, позивачем за зустрічним позовом не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача за зустрічним позовом у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

При цьому, Законом України «Про судовий збір» наведені виключні підстави відстрочення сплати судового збору, відтак незадовільний майновий стан позивача за зустрічним позовом без підтверджуючих доказів не є підставою для відстрочення терміну сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Крім того, відповідно до п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв`язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Таким чином, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивач повинен вказати конкретну дату, до якої він просить відстрочити сплату судового збору, та у випадку задоволення судом клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд повинен зазначити в ухвалі (про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи, тощо) конкретний строк, до якої позивач повинен сплатити судовий збір, та такий строк не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд позовної заяви.

З огляду на викладене, суд відзначає, що позивачем за зустрічним позовом не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача за зустрічним позовом у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі, і не вказано, до якої конкретної дати позивач за зустрічним позовом просить суд відстрочити сплату судового збору.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

Суд приходить до висновку, що до матеріалів зустрічної позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Тож, відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивачу за зустрічним позовом необхідно сплатити судовий збір у розмірі 692 023, 16 грн. за подання зустрічної позовної заяви та надати суду докази сплати, а саме оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зустрічна позовна заява Державного агентства резерву України підлягає залишенню без руху.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставии, суд приходить до висновку про залишення зустрічної позовної заяви Державного агентства резерву України без руху з наданням позивачу (за зустрічним позовом) строку для усунення вищезазначених недоліків.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 1-2 ст. 174, 180 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Державного агентства резерву України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Зустрічну позовну заяву Державного агентства резерву України до Державного підприємства «Златодар» про повернення, освіження матеріальних цінностей державного резерву та сплату штрафних санкцій - залишити без руху.

3. Встановити Державному агентству резерву України строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, а саме надати суду:

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- докази сплати судового збору у розмірі 692 023, 16 грн. - оригіналу платіжного доручення про перерахування судового збору;

- детальний обґрунтований розрахунок заявленого до стягнення суми пені із зазначенням дати виникнення прострочення та періоду нарахування, виклавши його наступним чином:

Дата (число, місяць, рік), коли повинна здійснюватися оплатаСума на яку здійснено нарахування пені Період нарахування («з» - «по») Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання

ВсьогоВсьогоВсього

4. Попередити Державне агентство резерву України, що в разі неусунення недоліків зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із зустрічною позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 08.02.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Щербаков С.О.