ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

14 лютого 2022 року м. ТернопільСправа № 921/746/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алерс Логістик Україна" (вул. Щаслива, буд. 1, м. Харків, 61177)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амкор Спешіелті Картонз Україна" (вул. Залізнична, 31, м. Дерганичі, Харківська область, 62300) .

до відповідача - Фізичної особи - підприємця Королик Андрія Богдановича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 63352,62 грн.

За участю від:

позивача не з`явився

відповідача Кавійчик В.П.

третьої особи не з`явився

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алерс Логістик Україна" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Королик Андрія Богдановича про стягнення 63352,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків щодо перевезення вантажу за договором транспортно-експедиційного обслуговування №1685 від 13.03.2020, у зв`язку з чим позивачу завдано збитки на суму 63352,62 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2021: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/746/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання у даній справі призначено на 13.12.2021.

17.11.2021 судом також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амкор Спешіелті Картонз Україна".

10.12.2021 від ФОП Королик А.Б. надійшов відзив б/н від 08.12.2021 (вх. №10091) на позовну заяву. У відзиві відповідачем визнано факт укладення між ним та позивачем договору №1685 від 13.03.2020, на виконання заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом №5550/6321 щодо перевезення вантажу (картону). ФОП Королик А.Б. не погоджується з позовними вимогами про повернення коштів в сумі 63352,62 грн, оскільки зазначений товар прийнято вантажоодержувачем і на сьогоднішній день йому (як перевізнику) не повернуто вказаний товар. У відповідях на претензії відповідачем висловлювались позивачу пропозиції щодо повідомлення про місцезнаходження товару та можливості його повернення перевізнику, оскільки позовні вимоги стосуються відшкодування повної вартості товару, який, за твердженням позивача, пошкоджено відповідачем під час здійснення перевезення. Такі пропозиції ФОП Королик А.Б. мотивував тим, що хоча і пошкоджений, однак такий товар має свою вартість. Окрім цього, ФОП Королик А.Б. просив позивача повідомити про особу, якій відчужено товар та за якою вартістю, у випадку здійснення продажу пошкодженого товару.

З посиланням на ст. 314 ГК України, п. 136 Статуту автомобільного транспорту УРСР, ст. 13 Закону України «Про транспорт» відповідачем зазначено, що відповідальність перевізника встановлюється на рівні суми, на яку зменшилась вартість товару, у разі пошкодження товару. Зазначеними нормами обмежується розмір матеріальної відповідальності перевізника та зобов`язує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу.

Позивачем не надано доказів щодо розміру фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилася вартість вантажу, як це визначено ст. 623 ЦК України.

Звернено увагу на те, що згідно п. 13.6, п. 13.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997) у разі, якщо при виявленні зіпсування вантажу, перевізник і вантажовідправник не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами.

З урахуванням наведеної норми, єдиним належним та допустимим доказом суми, на яку зменшилась вартість вантажу є акт експертизи, якого позивачем не додано до позову.

Ухвалою суду від 13.12.2021: прийнято до розгляду відзив на позов б/н від 08.12.2021 (вх. №10091 від 10.12.2021) з додатками; відкладено підготовче судове засідання на 13.01.2022.

Надалі, з урахуванням ухвал від 22.12.2021 та від 07.02.2022 підготовче судове засідання у даній справі було призначено на 14.02.2022.

На протязі вказаного періоду, 27.01.2022 від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Алерс Логістик Україна" через канцелярію суду надійшла заява б/н від 27.01.2022 (вх. №593) про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України.

14.02.2022 через канцелярію суду від представника позивача Савченко О.О. надійшло клопотання б/н від 14.02.2022 (вх. № 1061), в якому він просив суд підготовче судове засідання 14.02.2022 проводити без його участі. У зазначеному клопотанні представником позивача також підтримано подане ним раніше клопотання про залишення позову без розгляду.

Представником відповідача в підготовчому судовому засіданні 14.02.2022 не заперечено щодо клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

Представники позивача та третьої особи в підготовче судове засідання 14.02.2022 не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, з огляду на таке.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із змісту заяви б/н від 27.01.2022 про залишення позову без розгляду, таку підписано О.О. Савченко.

В матеріалах справи міститься ордер серії АР №1069575 від 01.10.2021, згідно якого Адвокатське об`єднання «АДВОКАТ АРТ», на підставі договору про надання правової допомоги №130/21 від 01.10.2021, уповноважило адвоката Савченко Олену Олександрівну представляти інтереси ТОВ "Алерс Логістик Україна" у Господарському суді Тернопільської області. Наявна в матеріалах справи копія ордеру не містить відомостей про обмеження повноважень адвоката Савченко О.О. під час представлення інтересів позивача в суді.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В даному випадку, позивач скористався своїм процесуальним правом, подавши відповідну заяву.

З врахуванням того, що заява від 27.01.2022 про залишення позову без розгляду відповідає вимогам ст. ст. 169, 170 ГПК України, подана до початку розгляду справи по суті, суд доходить висновку, що заява позивача є правомірною, такою, що відповідає принципу диспозитивності, тому підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у справі слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею 123 ГПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Таким спеціальним законом, що регулює підстави сплати та повернення судового збору є Закон України Про судовий збір.

При зверненні до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою від 11.11.2021 позивачем згідно платіжного доручення №1624 від 03.11.2021 сплачено суму судового збору в розмірі 2270 грн.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки підставою залишення позову без розгляду є подана позивачем заява, то з врахуванням викладеної норми п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відсутні підстави для повернення суми судового збору в розмірі 2270 грн, сплаченої позивачем на підставі платіжного доручення №1624 від 03.11.2021 на суму 2270 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 73-86, п.5 ч.1 ст. 226, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алерс Логістик Україна" подану до Фізичної особи - підприємця Королик Андрія Богдановича про стягнення 63352,62 грн залишити без розгляду.

2. Ухвала, в порядку ч. 1 ст. 235 ГПК України набирає законної сили після її оголошення 14.02.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.02.2022.

Суддя І.П. Шумський