ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9390/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 399 999, 00 грн. та пені в розмірі 339 999, 00 грн.

Представники:

Від позивача: Солодухін М.В., довіреність № 300-122/01-112 від 16.09.2021, представник

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас", в якому просить стягнути штраф у розмірі 399 999, 00 грн. та пеню в розмірі 339 999, 00 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.01.2022.

18.01.2022 в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов, клопотання про відкладення підготовчого засідання не направив.

Позивач наполягав на закритті підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 01.02.2022.

01.02.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

01.02.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем штрафу у розмірі 339 999,00 грн., нарахованого відповідно до рішення Антимонопольного комітету України № 178-р від 30.03.2021 у справі № 143-26.13/153-16 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У зв`язку з несплатою відповідачем штрафу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 339 999,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвали суду відповідач отримав, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 37, 44).

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення штрафу, нарахування та стягнення з відповідача пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 30.03.2021 № 178-р у справі № 143-26.13/153-16 визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас" вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються створення та підтримання системи договірних відносин, які забезпечують реалізацію світлих нафтопродуктів, переважно виробництва ПАТ "УКРТАТНАФТА", у всіх регіонах України за картковою системою "АВІАС", які призвели до дотримання спільного підходу у ціноутворенні та спільних умов реалізації товару у вигляді антиконкурентних дій, які стосуються встановлення цін на світлі нафтопродукти.

За вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного у пункті 1 резолютивної частини рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас" штраф у розмірі 339 999,00 грн (пункт 2 рішення).

Своїм правом оскаржити зазначене рішення відповідач не скористався, доказів сплати штрафу не надав, що й стало причинною виникнення спору.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною першою статті 48 Закону України № 2210-III від 11.01.2001 (із змін. і доп.) "Про захист економічної конкуренції" (далі Закон № 2210-III) визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 51 цього Закону порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За частиною третьою статті 56 Закону № 2210-III особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 цього Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Рішення від 30.03.2021 № 178-р у справі № 143-26.13/153-16 було надіслано відповідачу супровідним листом № 143-26.13/01-6668 від 28.04.2021, який відповідно до рекомендованого поштового повідомлення було вручено адресату 16.06.2021 (а.с. 24,25).

Частиною першою статті 60 Закону № 2210-III передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Доказів оскарження рішення адміністративної колегії відповідач суду не надав.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку та його закінчення, рішення адміністративної колегії слід вважати врученим відповідачу 16.06.2021, а тому останнім днем строку для сплати штрафу є 16.08.2021.

Докази на підтвердження належної сплати відповідачем штрафу у загальній сумі 339 999,00 грн. відсутні.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення штрафу є законними й обґрунтованими.

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону № 2210-III за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За порушення строків сплати штрафу позивачем на підставі частини п`ятої статті 56 цього Закону заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 339 999,00 грн. із загальної суми 339 999,00 грн, нарахованої за період з 17.08.2021 по 01.11.2021.

За результатом здійсненого судом перерахунку правових підстав для зменшення пені не встановлено.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону № 2210-III).

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми штрафу у розмірі 399 999, 00 грн. та пені в розмірі 339 999, 00 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас" про стягнення 339 999,00 грн. штрафу та 339 999,00 грн. пені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас" (ідентифікаційний код 37149148; місцезнаходження: 49040, м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, буд. 4, секція 1) в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у Солом`янському районі міста Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок (IBAN) № UA0026010, код класифікації доходів бюджету 21081100 штраф у сумі 339 999,00 грн., пеню в сумі 339 999,00грн., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговій дім "Авіас" (ідентифікаційний код 37149148; місцезнаходження: 49040, м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, буд. 4, секція 1) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у сумі 10 199,97 грн., про що видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.02.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко