УХВАЛА

м. Київ

15.02.2022Справа № 910/16501/21

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Компанія Аселон Інвестментс Лімітед

третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ"

третя особа 5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5

про витребування частки в статутному капіталі

без повідомлення (виклику) учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії Аселон Інвестментс Лімітед про витребування у добросовісного набувача ОСОБА_2 частку в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" у розмірі 6,87% статутного капіталу, який становить 293732,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

27.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усуває недоліки позовної заяви та заявляє клопотання про виключення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії Аселон Інвестментс Лімітед як неналежних відповідачів та залучення вказаних осіб до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 суд звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 27.01.2022, задоволено клопотання позивача про виключення неналежних відповідачів, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанію Аселон Інвестментс Лімітед, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", ОСОБА_5 .

30.12.2022 через відділ діловодства суду від третьої особи 4 надійшли пояснення по справі.

18.01.2022 через відділ діловодства суду від третьої особи-4 надійшли відповіді на питання.

21.01.2022 через відділ діловодства суду від третьої особи-4 надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2022 продовжено підготовче провадження у справі №910/16501/21 на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі № 910/16501/21 на 17.02.2022; задоволено клопотання позивача про витребування доказів від 06.10.2021 №2/1; витребувано у ОСОБА_3 оригінал договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017, сторонами якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; витребувано у ОСОБА_4 : оригінал договору купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" №28-09/18/КП/1 від 28.09.2018; а також витребувано у Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ".

10.02.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява вих. №1 від 09.02.2022 про забезпечення позову.

11.02.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява вих. №1 від 09.02.2022 про забезпечення позову.

Оскільки заяви, що надійшли до суду 10.02.2022 та 11.02.2022 є аналогічними, суд здійснює одночасний розгляд зазначених заяв.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

накласти арешт на належну відповідачу ОСОБА_2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" () в розмірі 100 відсотків статутного капіталу даного Товариства;

заборонити відповідачу ОСОБА_2 проводити збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" () з метою прийняття рішення про зміну (збільшення/зменшення) розміру статутного капіталу даного Товариства, розпоряджатися у будь-який спосіб належною йому часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" (), зокрема використовувати її як об`єкт забезпечення виконання зобов`язань за іншими угодами;

заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим уповноваженим особам здійснювати реєстраційні дії (вносити зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни відомостей про статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" (), переліку учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" (), поділу статутного капіталу на частки, об`єднання часток, зміни їх розміру, зміни розміру статутного капіталу, а також внесення змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" () щодо розміру статутного капіталу.

Дослідивши матеріали заяви та документи надані заявником в обґрунтування заяви, суд зазначає наступне.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, з огляду на вищевикладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Згідно із матеріалами справи, до 28.09.2018 учасниками ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", статутний капітал якого складав 84100,00 грн були: ОСОБА_2 - 52% статутного капіталу; ОСОБА_1 - 24% статутного капіталу; ОСОБА_6 - 24 % статутного капіталу, що затверджено рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом від 01.06.2018 №11.

Згідно із матеріалів реєстраційної справи ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", позивачу стало відомо, що належна йому частка в статутному капіталі Товариства відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №28-09/18/КП/1 корпоративних прав (часток у статутному капіталі) ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" від 28.09.2018. ОСОБА_3 укладаючи договір купівлі-продажу №28-09/18/КП/1 корпоративних прав діяв на підставі договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017, якого за твердженнями позивача, ніколи не існувало.

В свою чергу ОСОБА_4 , за договором купівлі-продажу корпоративних прав від 29.09.2018, продала належну позивачу частку Аселон Інвестментс Лімітед.

Позивач стверджує, що жодних дій щодо відчуження спірної частки на користь ОСОБА_4 не здійснював, а отже, відповідна частка вибула з володіння позивача за відсутності його волі.

У подальшому внаслідок збільшення розміру статутного капіталу шляхом внесення додаткових вкладів його учасниками, протоколом загальних зборів учасників ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" від 30.10.2018 затверджено розмір часток учасників Товариства, а саме: частка ОСОБА_2 становить 85,79%, частка Аселон Інвестментс Лімітед становить 14,21%.

Компанія Аселон Інвестментс Лімітед 07.11.2018 прийняла рішенні вийти зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальності "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", після чого ОСОБА_2 набув право власності на належну Компанії Аселон Інвестментс Лімітед (Республіка Кіпр) частку в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" в розмірі 14,21% та став власником 100 відсотків статутного капіталу "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ".

Позивач зазначає, що відбулось викрадення належної йому частки в статутному капіталі Товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (вибуття майна з володіння власника всупереч його волі), придбання викраденої у ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Товариства у власність добросовісними набувачем Компанією Аселон Інвестментс Лімітед у ОСОБА_4 , а в подальшому добросовісним набувачем ОСОБА_2 у Компанії Аселон Інвестментс Лімітед.

Оскільки, відбулося перерозподілення статутного капіталу Товариства та його статутний капітал збільшено з 84100,00 грн до 293732,00 грн, а належна ОСОБА_1 частка в розмірі 24% (20182 грн.) була "розмита" (змінено співвідношення часток в Товаристві) і фактично складає 6,87%, то витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 підлягає 6,87 відсотків частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" (тобто 6,87 відсотків від частики ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" в розмірі 100%).

За наведених обставин, позивачем заявлено позов про витребування у добросовісного набувача ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" у розмірі 6,87% статутного капіталу, який становить 293732,00 грн.

В обґрунтування необхідності вжити заходи забезпечення позову, позивач посилається, зокрема на наступні обставин:

на даний час, ОСОБА_2 є власником 100 відсотків статутного капіталу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", та може у будь-який момент відчужити таку частку;

продаж ОСОБА_2 належної йому частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" або її частини призведе, до порушення прав покупця даного майна;

зміна розміру статутного капіталу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", призведе до зменшення розміру частки ОСОБА_1 у співвідношенні до розміру збільшеного статутного капіталу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ";

ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року у справі №757/30103/20-ц, накладено арешт, в межах суми 406650 грн, на частку у статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" у розмірі 293732,00 грн, що становить 100% статутного капіталу Товариства та належить ОСОБА_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2021 у частині накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" залишено без змін. На переконання позивача, рішення про накладення арешту на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" унеможливить звернення стягнення на неї, а відповідно і на викрадену у ОСОБА_1 частку в статутному капіталі даного Товариства, на виконання рішення суду у справі №757/30103/20-ц або інших справах;

використання викраденої у ОСОБА_1 частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", як об`єкту забезпечення виконання зобов`язань за іншими договорами призведе до того, що на викрадену у ОСОБА_1 частку в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", через невиконання зобов`язань ОСОБА_2 за основним договором, виникнуть права у третіх осіб;

накладення арешту на майно, яке буде виконуватися лише державними органами, нотаріусами, реєстраторами, у випадку, якщо останнім стане відомо про накладення арешту з відповідних державних реєстрів, що на думку позивача не забезпечує повне забезпечення позову;

будь-які зміни до статутного капіталу "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" суттєво ускладнять розгляд справи, оскільки призведуть до необхідності змінювати позовні вимоги, залучати співвідповідачів або здійснювати заміну відповідача;

подальше збільшення розміру статутного капіталу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" призведе до порушення корпоративних прав ОСОБА_1 на управління Товариством, а саме втрати ОСОБА_1 будь-якої можливості впливу на діяльність Товариства, знецінення належної йому частки в статутному капіталі Товариства.

Надавши оцінку доводам заявника, з огляду на обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, суд зазначає, що позивач звернуся з позовом про витребування частки 6,87% у відповідача. який володіє 100% статутного капіталу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ". Разом з тим, відповідач може у будь-який момент відчужити таку частку.

Можливе відчуження відповідачем спірної частки у статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" ускладнить/унеможливить поновлення прав та/або законних інтересів позивача у разі задоволення позову в межах одного судового провадження, оскільки для повернення відповідної частки у статутному капіталі Товариства йому доведеться повторно звертатись до суду.

Як зазначено судом вище, приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу чи іншим особам.

Під арештом майна розуміється накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі №910/16800/20 вказав, що такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно у корпоративному спорі може узгоджуватися, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Тому запропонований заявником захід забезпечення позову щодо накладення арешту узгоджується із позовними вимогами.

Водночас, оскільки позовні вимоги, заявлені в цій справі стосуються частки у розмірі 6,87%, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на 100% статутного капіталу "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" не є співмірним з предметом спору в цій справі.

Разом з тим, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява №32715/06).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).

Враховуючи наведені вище обставини, можна дійти висновку, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на частку у розмірі 6,87% ускладнить / унеможливить поновлення прав та / або законних інтересів позивача у разі задоволення позову.

Між тим, у даному випадку застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, не перешкоджатиме господарській діяльності Товариства, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що задля ефективного захисту порушених прав позивача, а також забезпечення можливості реального виконання судового рішення у даній справі, доцільним та необхідним буде вжиття заходу забезпечення позову про витребування з володіння з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" () в розмірі 6,87% відсотків статутного капіталу даного Товариства.

Суд враховує, що одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, у даному випадку, за висновками суду, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" () в розмірі 6,87% відсотків статутного капіталу даного Товариства направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів сторін.

Водночас, суд зауважує, що за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вжиття такого заходу забезпечення позову буде достатнім та співмірним заявленим позовним вимогам, адже унеможливить розпорядження у будь-який спосіб спірним майном, а також унеможливить вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна будь-якими особами, уповноваженими на вчинення таких дій, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення інших вимог у заяві (заборони відповідачу розпоряджатися у будь-який спосіб належною йому часткою в статутному капіталі Товариства та заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим уповноваженим особам здійснювати реєстраційні дії (вносити зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Більш того, вимоги позивача щодо заборони відповідачу розпоряджатися у будь-який спосіб належною йому часткою в статутному капіталі Товариства та заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим уповноваженим особам здійснювати реєстраційні дії (вносити зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є співмірними із заявленими позовними вимогами про витребування частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" у розмірі 6,87% статутного капіталу.

Також суд зазначає, що згідно із ч.5 ст.137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору. Однак, обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 проводити збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" з метою прийняття рішення про зміну (збільшення/зменшення) розміру статутного капіталу даного Товариства, розпоряджатися у будь-який спосіб належною йому часткою (що як зазначено судом вище становить 100%) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ", зокрема використовувати її як об`єкт забезпечення виконання зобов`язань за іншими угодами не стосуються предмета спору - частки в статутному капіталі ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" у розмірі 6,87% статутного капіталу.

За таких обставин, вимоги позивача в частині заборони відповідачу розпоряджатися у будь-який спосіб належною йому часткою в статутному капіталі Товариства та заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим уповноваженим особам здійснювати реєстраційні дії (вносити зміни) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково.

Згідно із приписами ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 138, 140, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову у справі №910/16501/21:

Накласти арешт на належну відповідачу ОСОБА_2 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВИЙ ІНСТИТУТ СЕРТИФІКАЦІЇ" (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 7, офіс 320, ідентифікаційний код 37038642) в розмірі 6,87% відсотків статутного капіталу даного Товариства.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - до 15.02.2025.

Ухвала набирає законної сили 15.02.2022 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. О. Турчин