РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2022Справа № 910/19798/21

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу 910/19798/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леокас"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА"ТАС"

про стягнення 13227,10 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Леокас" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА"ТАС" про стягнення 13 227,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, який належить позивачу на праві власності. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача частину суми страхового відшкодування в розмірі 11227,10 грн, яка не була виплачена відповідачем, а також відшкодувати витрати за експертне автотоварознавче дослідження у розмірі 2000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

22.12.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

10.01.2022 від позивача до суду надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

З постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2021 у справі №466/6679/20 вбачається, що 26.08.2020 о 17:00 год. у м. Львові, вул. Волинська, 10А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Scania R420», причіп Schmitz SK 024, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Даною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Пошкоджений автомобіль належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Леокас", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 выд 25.12.2015.

Відповідальність особи винної у скоєнні ДТП на момент його вчинення була застрахована Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" (далі - відповідач), відповідно до страхового полісу № АР/7346621 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 2500,00 грн.

31.08.2020 винуватець ДТП - ОСОБА_1 , письмово повідомив відповідача про настання страхового випадку.

01.09.2020 з письмовим повідомленням до відповідача звернувся представник позивача.

Згідно Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 38Д/75/3 від 11.09.2020, виконаного ФОП Урусов С.В., - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_5 , складає 18 064,69 грн, вартість відновлювального ремонту - 22 975,91 грн.

Згідно рахунку спеціалізованої СТО - ТОВ «Велет Авто» № 10583 від 29.09.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_5 , склала 50939,77 грн.

Згідно Звіту про оцінку автомобіля № 1691a/20 від 16.10.202, виконаного ТОВ «Експерт-Сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_6 , складає 54955,67 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена матеріальна шкода) складає 29291,79 грн.

За проведення експертного дослідження позивач сплатив грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1659 від 16.10.2020.

Згідно з актами виконаних робіт № 83508 та № 84147 від 30.11.2020 року, підписаних між позивачем та СТО - ТОВ «Велет Авто», загальна вартість робіт та матеріалів і запчастин, витрачених для відновлення автомобіля, склала 50 939,77 грн.

Кошти за відновлення автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_6 , були сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 1696 від 02.12.2020 року.

06.11.2020 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, до якої було додано Звіт про оцінку автомобіля №1691a/20 від 16.10.2020 та рахунок СТО ТОВ «Велет Авто» № 10583 від 29.09.2020.

Однак, така заява залишилася без задоволення.

14.12.2020 року Позивач повторно звернувся до Відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування/

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що вартість відновлювального ремонту у розмірі 50 939,77 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 500 грн.) та витрати, пов`язані з проведенням оцінки автомобіля в розмірі 2000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача, оскільки не перевищують в загальній сумі ліміту відповідальності згідно зі страховим полісом № АК/8252262 від 18.03.2018.

В свою чергу, відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав того, що відповідач виплатив на користь позивача оцінену сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності у встановленому законом порядку шкоду з урахуванням фізичного зносу автомобіля та за вирахуванням франшизи, а отже виконав свої зобов`язання у встановленому законом порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 , який на законних підставах керував автомобілем «Scania R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлена в судовому порядку.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Scania R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7346621.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пунктом 22.1 статті 22 вказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії АР/7346621) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза - 2 500,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів").

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (статті 9, 22 - 31, 35, 36 Закону).

В свою чергу, статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що, в даному випадку, страховик виплачує страхове відшкодування в розмірі оціненої шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а в іншій частині відшкодування покладається на винну особу, так як між відповідачем та його страхувальником укладено договір обов`язкового страхування.

Розрахунок оціненої шкоди здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 38Д/75/3 від 11.09.2020, виконаного ФОП Урусовим С.В., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_5 , складає 18 064,69 грн, вартість відновлювального ремонту - 22 975,91 грн.

Згідно Звіту про оцінку автомобіля № 1691a/20 від 16.10.2020, виконаного ТОВ «Експерт-Сервіс» на замовлення ползивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_6 , складає 54955,67 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (оцінена матеріальна шкода) складає 29291,79 грн.

Порядок визначення розміру завданих матеріальних збитків внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (надалі - Методика), яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТ3), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.п. 4.1, 5.1. та пдп. и) п.4.4. Методики, - оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТ3; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. У звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом). Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає Висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, суб`єкт оціночної діяльності мав право виготовити висновок про оцінку завданої матеріальної шкоди власнику колісного транспортного засобу виключно після проведення огляду його пошкоджень.

Однак, з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 38-Д/75/3 від 11.09.2020 вбачається, що досліджуваний автомобіль не оглядався суб`єктом оціночної діяльності, а сам висновок виконано на підставі наданих замовником (відповідачем) кольорових фотографій та складеного ним же акту огляду, що безпосередньо вбачається з п.10 Переліку обмежень у використанні результатів оцінки на 4-ій сторінці висновку. При цьому, з вказаного висновку не вбачається, рішенням якого уповноваженого органу оцінювачу було надано право визначати вартість завданої матеріальної шкоди транспортному засобу без проведення його огляду.

З огляду на викладене, висновок експертного авто-товарознавчого дослідження № 38-Д/75/3 від 11.09.2020 року, виконаний ФОП Урусовим С.В., не може оцінюватися судом як належний та допустимий доказ з огляду на те, що він не відповідає вимогам Закону.

В той же час, Звіт про оцінку автомобіля № 1691a/20 від 16.10.2020 відповідає вимогам Закону, оскільки виконаний у відповідності до положень Методики, в тому числі дотримано вимоги щодо проведення огляду пошкоджень транспортного засобу.

Таким чином, розмір страхового відшкодування за вірним розрахунком позивача становить 26 791,79 грн (29 291,79 грн розмір страхового відшкодування згідно звіту - 2 500,00 грн франшиза).

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування вказаного розміру страхового відшкодування не надав.

Як встановлено судом, відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування в сумі 15 564,69 грн, що підтверджується платіжним дорученням №150198 від 05.01.2021.

Таким чином, невиплаченим залишилась сума страхового відшкодування в розмірі 11 227,10 грн (26 797,79 грн - 15 564,69 грн).

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Scania R420», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у відповідача, то відповідно до наведених положень Закону, обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу, покладається на відповідача

Розглядаючи спір по суті, суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди в повному обсязі, відтак вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 11 227,10 грн підлягають задоволенню.

Також, до ціни позову позивачем включено 2 000,00 грн витрати на складання Звіту №1691a/20 від 16.10.2020, які останнім кваліфіковано, як збитки на підставі ст. 22 ЦК України.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані витрати за своєю правовою природою не є збитками, а, в силу положень ст. 123 ГПК України, є судовими витратами, необхідними для підготовки справи до розгляду, відтак, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивачем подано клопотання про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 12240,00 грн.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові, витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

На підтвердження вимоги про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 12 240,00 грн позивачем надано суду договір про надання правової допомоги N9 668-14/07/21 від 14.07.2021, акт б/н від 31.12.2021 про надану правову допомогу по договору про надання правової допомоги N9 668-14/07/21 від 14.07.2021; рахунок № 2399 від 31.12.2021 на оплату правової допомоги по договору про надання правової допомоги № 668-14/07/21 від 14.07.2021.

Зважаючи на складність справи, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що відшкодування позивачем понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 12 240,00 грн не відповідає критеріям розумності, співрозмірності, а розмір таких витрат є необґрунтовано високим та суттєво завищеним.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та ціну позову, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, на переконання суду співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн, у зв`язку з чим заява позивача про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА"ТАС" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Леокас" (79024, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 106; ) суму страхового відшкодування в розмірі 11 227 грн 10 коп., витрати на проведення експертизи в сумі 2 000,00 грн, витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 6 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.02.2022.

Суддя А.І. Привалов