ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2022 р. Справа№ 910/16197/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Барсук М.А.
Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку ст. 247 ГПК України апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2021 про передачу позовної заяви за територіальною підсудністю до господарського суду Полтавської області
у справі №910/16197/21 (суддя Ломака В.С.)
за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни
про стягнення 5 546, 76 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Випущенко Людмила Миколаївна (відповідача) про стягнення пені в розмірі 5 546,76 грн. за порушення строків поставки товару визначеного договору.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2021 року у справі №910/16197/21 позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни про стягнення 5 546,76 грн. передано за територіальною підсудністю до господарського суду Полтавської області.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що предметом спору між сторонами є стягнення пені у розмірі 5 546,76 грн. за порушення строків поставки товару за договором № 108/1333-2020 від 11.08.2020, що не пов`язано з виконанням обов`язку у певному місці.
Суд зазначає, що положення договору, за яким місто Київ визначено сторонами як місце доставки товару, стосується виключно обов`язку щодо поставки, відвантаження та отримання товару за даним правочином і не може свідчити про встановлення місця сплати штрафних санкцій за договором. Отже, підстави для розгляду спору за місцем виконання договору відсутні. Враховуючи, що зобов`язання про стягнення штрафних санкцій не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), а також враховуючи те, що місцезнаходженням відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місто Полтава, вул. Єлизавети Милорадович 45, квартира 24, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Полтавської області.
Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2021, справу передати до господарського суду міста Києва.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що суд першої інстанції, в рамках територіальної юрисдикції якого відповідачем не виконуються належним чином зобов`язання за договором, що і слугувало причиною звернення із позовом до суду, позбавив апелянта права вибору, яке чітко регламентовано ч. ч. 1, 5 ст. 29 ГПК України допустивши невірне тлумачення, яким фактично, помилково застосував виключну підсудність до даного спору (який не містить ознак спорів, передбачених ст. 30 ГПК України) та проігнорувавши головні процесуальні умови застосування положень ч. 5 ст. 29 ГПК України. Постановляючи ухвалу від 11.10.2021 р., суд першої інстанції помилково, прийшов до висновку, що підсудність даного спору визначається з урахуванням положень ст. 27 Господарського процесуального кодекс України за місцезнаходженням відповідача (36045, місто Полтава, вул. Єлизавети Милорадович 45, квартира 24).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та ухвалено здійснювати розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 247 ГПК України.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни (далі відповідач) про стягнення 5 546, 76 грн. пені за порушення строків поставки товару, визначеного договором № 108/1333/2020 від 11.08.2020.
В обґрунтування пред`явлення позову до господарського суду міста Києва позивач вказує на те, що в пункті 1.1. розділу 1 Предмет договору, пункті 6.1. розділу 6 Поставка товару договору та заявками позивача № 78/5/7-1912 від 03.09.2020, № 78/5/7-2235 від 01.10.2020 на поставку товару визначено, що доставка товару здійснюється на склад Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Київ, Нижньоюрківська, 8-А).
Передаючи справу за підсудністю до господарського суду Полтавської області, суд першої інстанції посилався на ч. 1 ст. 27 ГПК України, в той же час стаття 29 ГПК України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача.
Відтак, відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судами, яким підсудна справа.
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.
Як вже зазначалось, умовами п.6.1 договору, сторони визначили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. (а.с.14-28).
Окрім того, додатком №1 до договору «специфікація» від 11.08.2020 сторони визначили, місце поставки товару (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А)(а.с.29). В матеріалах справи містяться заявки від 02.09.2020 та від 30.09.2020 (а.с. 35,37), в яких сторони визначили, що доставка товару здійснюється на склад замовника (в/ч 3078 НГУ місто Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А)
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що предметом спору в даній справі є стягнення штрафних санкцій за порушення відповідачем умов договору поставки №108/1333-2020 від 11.08.2020р. та заявок позивача № 78/5/7-1912 від 03.09.2020, № 78/5/7-2235 від 01.10.2020 на поставку товару, місцем виконання якого є склад військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України (місто Київ, Нижньоюрківська, 8-А)., то в даному випадку слід застосовувати вищевказані положення ст. 29 ГПК України, яка передбачає підсудність справ за вибором позивача.
За таких обставин, беручи до уваги право позивача на вибір суду, котрому підсудна справа та факт звернення позивача до господарського суду міста Києва, справа № 910/16197/21 підсудна господарському суду міста Києва.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2021 р. у справі № 910/16197/21 слід скасувати та направити справу № 910/16197/21 до господарського суду міста Києва.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.
2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2021 р. у справі № 910/16197/21 скасувати.
3. Справу № 910/16197/21 надіслати до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко