ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2022 Справа №905/2360/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Лукашенко В.Є.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Карро транс (87506, Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Шевченка, буд. 234/147, кв. 78; )

про стягнення 136 745, 00 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Карро транс про стягнення 136 745, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладною №37777232, у зв`язку з чим просить стягнути штраф.

Ухвалою від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 18.01.2022 відкладено розгляд справи на 10.02.2022 об 11:30 год.

Відповідно до інформації, яка міститься в позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Товариства з обмеженою відповідальністю Карро транс вказана: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Шевченка, буд. 234/147, кв. 78.

На зазначену адресу місця реєстрації відповідача Господарським судом Донецької області надіслані ухвали про відкриття провадження від 20.12.2021 та відкладання судового засідання від 18.01.2022. Згідно з поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, та інформацією, яка розміщена на сайті ПАТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) відповідачем вищевказані ухвали не отримані (конверти повернувся до суду). Підстава повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

У той же час, будь-які заяви або клопотання, де відповідачем повідомлено іншу адресу свого місцезнаходження, до суду не надходили.

Відповідно до ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, в порядку, встановленому ст. 242 ГПК України, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 ГПК України.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення (в цьому випадку - ухвали суду) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення і вважається днем належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Карро транс не внесено змін щодо своїх відомостей про реєстрацію (місцезнаходження).

Водночас, законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним зареєстрованим місцезнаходженням) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

У разі коли фактичне місцезнаходження фізичної особи-підприємця/юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу-підприємця/юридичну особу.

Дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено, що відповідачем не надано у строк, встановлений ухвалою суду від 20.12.2021, відзив на позовну заяв; у той же час, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків, в тому числі на подання відзиву, до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судове засідання 10.02.2022 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Разом з цим від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Положеннями ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи у повному обсязі, дослідивши та надавши оцінку кожному доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, заслухавши доводи та міркування учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив наступне.

13.08.2021 вантажовідправником, Товариством з обмеженою відповідальністю Карро транс за залізничною накладною №37777232 зі станції Персенківка Львівської залізниці на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було відправлено вагон №66241233 з вантажем лом чорних металів не пойменоване в алфавіті, вантажоодержувачу Акціонерному товариству Интерпайн Днепровтормет.

У накладній вантажовідправником зазначено, що вантаж розміщено і закріплено згідно з п. 17.3 гл. 3 Додатку 3 до СМГС, навалом.

При оформлені вказаної залізничної накладної у вагоні №66241233 відповідачем вказано масу вантажу 59 250 кг.

Як свідчить розділ 26 залізничних накладних маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т), заводський №11164.

Правильність внесених відомостей до вищезазначених накладних підтверджена відміткою представника відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, про що свідчить відмітка працівника станції відправлення. Відповідні відмітки про наявність зауважень відсутні.

При прибутті вагону №66241233 з вантажем на станцію призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було здійснено перевірку маси вантажу, за наслідками якої було виявлено невідповідність маси, вказаній відправником у накладній, про що залізницею складено акт загальної форми №1444, де вказано, що за результатами перевірки маси вантажу встановлено, що вагон завантажений більше, ніж вказано в накладній на 1 000 кг. Вказаний акт підписано уповноваженими представниками залізниці.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній №37777232, засвідчено комерційним актом №450003/802, складеним 17.08.2021 на станції призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.

У вказаному комерційному акті зазначено, що на підставі акту загальної форми №1444 від 17.08.2021 проведено контрольне зважування вагону №66241233 на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 30.09.2020.

У вагоні №66241233 значиться вага брутто не вказана, тара 23 500 кг, вага нетто 59 250 кг. Фактично виявилося брутто 83 750 кг, тара за документом 23 500 кг, вага нетто 60 250 кг, що більше ваги, вказаної в документі на 1 000 кг. Навантаження вантажу на рівні бортів, вкрито листами, марковано вапном. Поглиблень немає, покриття та маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті та укручені. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилась. Комерційний акт підписаний прийомоздавальником вантажу та багажу Заїкою С.В., заступником начальника станції Швецем А.О., агентом з розшуку ватажу та багажу Плітченко І.П. та представником одержувача. Завідувача вантажним двором за штатним розкладом немає.

Вказані обставини щодо невідповідності зазначених відповідачем даних маси вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду.

Господарський суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Положеннями ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 Найменування вантажу вноситься відмітка навалом, насипом або наливом.

У Додатку 3 до цих Правил встановлено, що графа маса вантажу, визначена відправником заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі спосіб визначення маси зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником); у графі ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) зазначається: відправником або залізницею; у графі правильність внесених відомостей підтверджую представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної Правильність внесених відомостей підтверджую вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Правильність внесених до п. 55 залізничної накладної №37777232 відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, щодо маси вантажу у вагоні №66241233, своїм електронним цифровим підписом підтвердив представник відправника Аркатов В.І. Згідно зі ст. 52 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана, на вимогу вантажоотримувача перевірити масу, кількість місць і стан вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу, покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно із статтею 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України Про залізничний транспорт передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними вище приписами кореспондуються положення ст. 129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, у розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Як встановлено судом, при прибутті на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було здійснено перевірку маси вантажу у вагоні №66241233 на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагах станції, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначених вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №37777232. У зв`язку з цим складено комерційний акт №450003/802 від 17.08.2021, у якому зазначено, що на підставі акту загальної форми №1444 від 17.08.2021 проведено контрольне зважування вказаного вагону.

Відповідно до п. 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, п. 10 Правил складання актів на виконання ст. 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено п. 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Комерційний акт №450003/802 від 17.08.2021 складено та підписано прийомоздавальником вантажу та багажу Заїкою С.В., заступником начальника станції Швецем А.О., агентом з розшуку ватажу та багажу Плітченко І.П. (працівник, який зважування вагонів).

Суд зазначає, що начальник станції та його заступник мають повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п. 10 Правил складання актів.

Згідно з наказом начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол №-9 від 12.01.2021 призначено відповідальних осіб, які мають право підпису в комерційних актах, складених на станції Волноваха згідно Статуту Залізниць України, а саме:

п. 1 призначити відповідальною особою за складання комерційних актів замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, зокрема, прийомоздавальника вантажу та багажу Заїку С.В.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що комерційні акти підписано уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважаються такими, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Таким чином комерційний акт №450003/802 від 17.08.2021 за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Згідно із ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до положень .ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №37777232 зазначено, що провізна плата за вагон №66241233 становить 27 349,00 грн. Отже, штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 136 745,00 грн. Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично правильним та відповідає статтям 118, 122 Статуту залізниць України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу у розмірі 136 745,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 165, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю КАРРО ТРАНС, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення штрафу в розмірі 136 745,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КАРРО ТРАНС (87506, Донецька обл., місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 234/147, квартира 78, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) суму штрафу у розмірі 136 745,00 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 10.02.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2022.

Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи у порядку та строки передбаченими ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Акціонерне товариство Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця (Тверська), будинок 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Карро транс (87506, Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Шевченка, буд. 234/147, кв. 78; )

Суддя О.М. Сковородіна