ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.02.2022 Справа № 904/416/21
Суддя Ліпинський О.В., розглянувши скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на дії державного виконавця у справі:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", м. Полтава

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення заборгованості в розмірі 70 697 528,95грн.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ Полтаваенергозбут, стягнуто з Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат заборгованість за спожиту (активну) електричну енергію в розмірі 64 006 112,35 грн., Ккр коефіцієнту кредитування в розмірі 191 536,05 грн., 3% річних в розмірі 1 071 022,91 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 198 541,76 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 758 197,65 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02.12.2021 року на виконання рішення суду видано наказ.

14.02.2022 Державне підприємство Східний гірничо-збагачувальний комбінат звернулось до господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить скасувати постанови про арешт майна боржника у кількості 128 одиниць від 21.01.2022 у виконавчому провадженні №68018654, прийняті старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г.

Скаргу обґрунтовано тим, що накладення арешту на майно боржника, як вчинення виконавчої дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суперечить положенням п. 3 розділу ІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 145-ІХ від 02.10.2019 року, яким встановлено мораторії на вчинення виконавчих дій щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим законом були включені до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Як убачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 29.12.2021 року, наказ Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/416/21 від 02.12.2021 року повернуто стягувачу - ТОВ Полтаваенергозбут на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Зазначеною вище постановою, в окреме виконавче провадження виведено постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.12.2021 року № 67823225.

29.12.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Григорян О.Г. відкрито виконавче провадження № 68018654 з виконання постанов № 67823225 від 13.12.2021 року про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження.

В рамках зазначеного вище виконавчого провадження виконавцем винесено оскаржувані постанови про арешт майна боржника від 21.01.2022 року.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28.11.2018 у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13.01.2019 у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03.04.2019 та 10.04.2019 у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29.05.2019 у справі № 758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19), від 31.03.2020 у справі №733/889/17.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зважаючи на те, що предметом поданої скарги, є скасування постанов про арешт майна боржника від 21.01.2022 року, які винесено у виконавчому проваджені № 68018654 щодо виконання постанов державного виконавця № 67823225 від 13.12.2021 року про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, при цьому, виконавчий документ господарського суду повернуто стягувачу ще 29.12.2021 року, оскаржувані рішення виконавця не стосуються виконання рішення суду, в зв`язку з чим, враховуючи приписи ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" такі рішення виконавця підлягають оскарженню до адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, скарга ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат на дії державного виконавця не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 20, 175, 232-235, 339-340 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат на дії державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський