ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2022 р. Справа №914/208/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування від 03.12.2021

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.11.2021 (суддя Кітаєва С.Б.) про зупинення провадження

у справі №914/208/17

за позовом Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ в особі Філії Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в місті Львові, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування, м. Трускавець, Львівська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором

представники сторін в судове засідання не з`явилися.

01.02.2017 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства (надалі АТ) «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Львові до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Міжнародна клініка відновного лікування» про стягнення заборгованості за кредитним договором розмірі 8?240?982,20 доларів США, що станом на 31.01.2017 по курсу НБУ складає 223?487?492,96 грн. та 12?829?347,35 грн.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за № 6011К3 від 18.08.2011.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2021 провадження у справі № 914/208/17 зупинено до розгляду Західним апеляційним господарським судом заяви ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про виправлення описки у справі №914/208/17 та повернення матеріалів справи № 914/208/17 до Господарського суду Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована положеннями пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, підпункту 17.9 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, а також тією обставиною, що на адресу Господарського суду Львівської області надійшов запит Західного апеляційного господарського суду, відповідно до якого витребувано матеріали справи № 914/208/17, у зв`язку з надходженням на адресу Західного апеляційного господарського суду заяви ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про виправлення описки у справі №914/208/17.

ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», не погодившись з вказаною ухвалою, подало апеляційну скаргу, в якій послалося на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим просило вказану ухвалу скасувати, а справу № 914/208/17 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення питання про зупинення провадження у справі.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на те, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про зупинення провадження, але застосував норму процесуального закону, яка не підлягала застосуванню в даних правовідносинах, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Так, п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішений іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Таким чином, скаржник наголосив, що дана норма покладає на суд обов`язок зупинити провадження у справі саме у випадку розгляду іншої справи. Однак, провадження у даній справі зупинено до вирішення цієї ж справи у Західному апеляційному господарському суді.

АТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечило доводи та вимоги апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. У своєму відзиві позивач, зокрема, наголосив на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального закону при вирішенні спірного питання і, більше того, аналогічні доводи відповідача вже були предметом оцінки в інших постановах апеляційного господарського суду, прийнятих у даній справі, за результатами розгляду апеляційних скарг відповідача на аналогічні ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі. Так, відповідна правова оцінка стосовно застосування п.5 ч.1 ст.227 ГПК України надана у постановах Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 (за результатами апеляційного перегляду ухвали від 14.01.2020), від 24.09.2020 (за результатами апеляційного перегляду ухвали від 31.03.2020) та від 24.03.2021 (за результатами апеляційного перегляду ухвали від 20.01.202).

З огляду на наведене позивач наголосив, що дана апеляційна скарга та інші процесуальні дії відповідача протягом чотирьох років унеможливлюють розгляд позовних вимог AT «Укрексімбанк» в розумний строк, оскільки з часу порушення провадження у справі № 914/208/17 згідно з ухвалою від 02.02.2017, Господарський суд Львівської області так і не приступив до розгляду даної справи по суті внаслідок необґрунтованих клопотань, заяв і скарг відповідача, в задоволенні яких судами апеляційної та касаційної інстанцій відповідачу було відмовлено (залишено без розгляду).

Таким чином, на думку позивача, повторне покликання відповідача на порушення місцевим господарським судом вимог п.5 ч.1 ст.227 ГПК України та чергове оскарження ним ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі, в розумінні ст. 43 ГПК України, слід трактувати як зловживання процесуальними правами.

В судове засідання 03.02.2022 жоден із учасників судового процесу не забезпечив явку своїх представників.

В той же час, усі учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представників учасників судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2021 до Господарського суду Львівської області надійшов запит Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 за №09-01/2176/21 про надіслання матеріалів справи №914/208/17 до Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням 10.11.2021 на адресу Західного апеляційного господарського суду заяви ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про виправлення описки у постанові суду від 10.08.2021 (а.с. 74, т.12).

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2021 провадження у справі № 914/208/17 зупинено до розгляду Західним апеляційним господарським судом заяви ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про виправлення описки у справі №914/208/17 та повернення матеріалів справи № 914/208/17 до Господарського суду Львівської області (а.с. 76-77, т.12).

19.11.2021 Господарським судом Львівської області матеріали справи №914/208/17 було надіслано до суду апеляційної інстанції (а.с. 79, т.12).

Згідно із підпунктом 17.9 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу з суду нижчої інстанції протягом п`яти днів із дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня із дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як зазначалось вище, у своїй апеляційній скарзі відповідач наголошує на неправильності застосування судом першої інстанції положень п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу на цю ухвалу.

Так, відповідно до п.12 ст.255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Згідно із підпунктом 17.10 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6 - 8, 10, 12 - 14, 17 - 21, 31 - 33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Відповідно до підпункту 17.11 вказаного пункту, подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до підпункту 17.12 вказаного пункту, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Системне тлумачення норм Господарського процесуального кодексу України в частині, яким врегульовано обов`язок суду стосовно вчинення процесуальної дії з зупинення провадження у справі дає можливість прийти до висновку, що конструкція цих правових норм процесуального закону не передбачає подвійного тлумачення, в зв`язку з чим надіслання господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справ до судів вищих інстанцій підпадає під дію п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, адже відсутність в суді зазначених матеріалів унеможливлює подальший розгляд справи та вчинення будь-яких процесуальних дій. При цьому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги з приводу того, що статтею 227 ГПК України не передбачено випадку, коли справа зупиняється у зв`язку із витребуванням матеріалів справи судом вищої інстанції не заслуговують на увагу та спростовуються наведеним вище.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, у своїй ухвалі було зазначено мотиви зупинення провадження, а саме до повернення матеріалів справи до суду, з посиланням на підпункт 17.9 п.17 Перехідних положень ГПК України.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі безпідставні, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними нормами процесуального закону та встановленими обставинами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Водночас, приймаючи постанову у даній справі, колегія суддів вважає на необхідне звернути увагу на наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частинами 3 та 4 вказаної статті передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (статті 131 - 135 ГПК України).

В контексті наведеного суд зазначає, що господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна її поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

З матеріалів даної справи вбачається, що Західний апеляційний господарський суд тричі надавав правову оцінку з приводу застосування місцевим господарським судом положень п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України при зупиненні провадження у справі у зв`язку з поданням відповідачем до апеляційного господарського суду заяв різного процесуального характеру та необхідністю направлення матеріалів даної справи до суду апеляційної інстанції. Так, про вказане свідчать постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020, від 24.03.2021 та від 10.08.2021.

Подання відповідачем апеляційної скарги на аналогічну ухвалу місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі, на думку апеляційного господарського суду, свідчить про зловживання останнім наданими йому процесуальними правами, оскільки ставить під обґрунтований сумнів бажання відповідача розглядати справу впродовж розумного строку та фактично вказує на свідоме невиправдане затягування судового процесу та перешкоджання іншим учасникам процесу використовувати наявні засоби правового захисту.

Керуючись статтями 15 та 133 ГПК України, колегія суддів попереджає відповідача про недопустимість такої поведінки та зазначає, що у результаті подальшої такої поведінки, суд буде вимушений застосувати заходи процесуального примусу, які визначені у ст. 135 ГПК України (стягнення штрафу в дохід державного бюджету). При цьому, суд звертає увагу на те, що подальше зловживання відповідачем своїми процесуальними правами буде мати наслідком стягнення відповідного штрафу у підвищеному розмірі (ч.2 ст. 135 ГПК України).

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна клініка відновного лікування.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.11.2021 у справі №914/208/17 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 14.02.2022.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік