ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Дніпро Справа № 904/7141/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

розглянувши без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р. у справі № 904/7141/21

за позовом Приватного підприємства "Дана", м. Нова Каховка Херсонської області

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р. (повний текст складено - 29.11.2021р., суддя - Татарчук В.О., м. Дніпро) у справі № 904/7141/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Приватного підприємства "Дана" 120 000,00 грн. основного боргу, 28 921,02 грн. пені, 9 082,93 грн. 3 % річних, 37 114,23 грн. інфляційних втрат, 2 926,77 грн. витрат по сплаті судового збору. Повернуто з державного бюджету Приватному підприємству "Дана" 1 590,10 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт часткової оплати відповідачем поставленого товару. Заборгованість відповідача складає 120 000,00 грн. Згідно з розрахунком позивача пеня за період з 26.10.2020р. по 26.04.2021р. складає 28 921,02 грн., інфляційні втрати за період з листопада 2020р. по липень 2021р. - 37 114,23 грн., 3 % річних за період з 26.10.2020р. по 02.08.2021р. - 9 082,93 грн. Суд не прийняв заперечення відповідача щодо неправильного розрахунку пені в позові, оскільки в заяві позивача про зменшення позовних вимог наведені вже інші періоди нарахування пені, які відповідають положенням договору № 53/77 від 14.06.2011р.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р., відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- у зв`язку з об`єктивною неможливістю участі представника відповідача в судовому засіданні, останній не приймав участь в розгляді даної справи. Судом першої інстанції порушено вимоги ст. ст. 7, 29, 42 ГПК України в частині забезпечення однієї із основних засад судочинства, а саме рівності прав сторін перед законом та судом і можливості реалізації своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому процесі;

- в позовній заяві позивачем були неправильно визначені періоди нарахування пені, оскільки нараховано пеню на суму боргу в день оплати такого боргу або його частини. Суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що періоди пені визначені позивачем правильно в заяві про зменшення позовних вимог, що не відповідає дійсності;

- не дослідження всіх обставин справи, не надання їм належної оцінки призвело до винесення неправильного та необ`єктивного рішення.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р. - без змін. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним без порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга не містить жодних підстав для скасування оскаржуваного рішення. Твердження відповідача про порушення судом можливості реалізації прав відповідача в судовому процесі не підтверджені жодними документами, оскільки матеріали справи містять докази повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, проте відповідач не забезпечив явку свого представника в судові засідання, які проводились в режимі відеоконференції та не повідомив про причини неявки. Здійснивши повторний перерахунок розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, позивачем було виявлено помилку в розрахунках та 03.09.2021р. до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог разом із правильним розрахунком, в якому періоди нарахування пені визначені вірно. Та ще одну заяву про зменшення позовних вимог 14.09.2021р. у зв`язку із здійсненням відповідачем часткової оплати заборгованості 08.09.2021р.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 904/7141/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, надати суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали докази сплати судового збору в розмірі 4 390,16 грн.

На виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. скаржником до матеріалів справи надано докази сплати судового збору в розмірі 4 390,16 грн.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-доповідача Вечірка І.О., для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чус О.В., судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.12.2021р. зазначеною колегію суддів відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 11.01.2022р. після виходу на роботу головуючого судді Вечірка І.О. для розгляду даної справи призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатом якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. вказаним складом суду дану справу прийнято до свого провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

14.06.2011р. Приватним підприємством "Дана" (продавець) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) було укладено договір № 53/77.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити продукцію, а покупець прийняти і оплатити продукцію згідно доданим специфікаціям (додатковим угодам, додаткам), які є невід`ємною частиною даного договору.

29.07.2020р. сторони підписали специфікацію № 55 від 29.07.2020р. до договору.

Відповідно до умов специфікації продавець передає у власність покупця наступний товар: електродвигун 6АМУ315 М10 Б2У2-РП, ІМ 1001, ІР55, 75 кВт/600 об/хв. з РТС термісторами, для роботи під ЧРП згідно АШГА 526726.005-25ГЧ в кількості 2 шт. загальною вартістю 634 032 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору продавець передав покупцю товар в повному обсязі, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000221 від 25.09.2020р. на суму 634 032 грн.

Для отримання вказаного товару відповідачем було видано довіреність на отримання ТМЦ № 3496 від 25.09.2020р. Також, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна № 21 від 25.09.2020р.

Пунктом 2 специфікації передбачено умови оплати: 30 % вартості товару - передоплата, 70 % вартості товару - протягом 30 календарних днів після поставки.

Відповідачем оплачено товар частково на суму 514 032 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями № 16011 від 09.10.2020р. на суму 25 000 грн., № 17347 від 02.11.2020р. - 20 000 грн., № 17674 від 05.11.2020р. - 20 000 грн., № 18837 від 27.11.2020р. - 20 000 грн., № 761 від 19.01.2021р. - 40 000 грн., № 1216 від 26.01.2021р. - 30 000 грн., № 2444 від 16.02.2021р. - 8 822,40 грн., № 2652 від 19.02.2021р. - 60 000 грн., № 3103 від 26.02.2021р. - 50 000 грн., № 4740 від 25.03.2021р. - 30 209,60 грн., № 5603 від 16.04.2021р. - 25 000 грн., № 6501 від 20.04.2021р. - 25 000 грн., № 9526 від 11.06.2021р. - 25 000 грн., № 11042 від 06.07.2021р. - 25 000 грн., № 11259 від 08.07.2021р. - 30 000 грн., № 12344 від 28.07.2021р. - 30 000 грн.

Несплата відповідачем заборгованості стала підставою для звернення до суду із даним позовом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем здійснено оплату товару на суму 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13929 від 08.09.2021р.

Заборгованість відповідача з урахуванням часткової оплати складає 120 000 грн.

Згідно із заявою про зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 120 000,00 грн., пеню в сумі 28 921,02 грн., 3 % річних в сумі 9 082,93 грн., інфляційні втрати в сумі 37 114,23 грн., а всього 195 118,18 грн.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

З огляду на зміст доводів апеляційної скарги відповідача, апеляційний господарський суд перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в частині розгляду позовних вимог про стягнення пені за період з 26.10.2020р. по 26.04.2021р. в розмірі 28 921,02 грн. Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині стягнення основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом було порушено вимоги ст. ст. 7, 29, 42 ГПК України в частині забезпечення рівності прав сторін перед законом та судом та можливості реалізації своїх прав і охоронюваних законом інтересів в судовому процесі, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021р. у справі №904/7141/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено в підготовчому засіданні на 07.09.2021р.

Зазначена ухвала отримана представником відповідача 19.08.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 306.

28.08.2021р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 07.09.2021р. представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021р. підготовче засідання відкладено на 28.09.2021р.

В судове засідання, призначене на 28.09.2021р. представник відповідача не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 860.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 21.10.2021р.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 030, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021р. отримана представниками відповідача 04.10.2021р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021р. призначено судове засідання на 02.11.2021р. Вказана ухвала отримана представником відповідача 26.10.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 843.

У судове засідання 02.11.2021р. представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2021р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в засіданні на 18.11.2021р. Вказана ухвала отримана представником відповідача 08.11.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 338.

18.11.2021р. в судове засіданні представник відповідача не з`явився.

Матеріали справи не містять жодних клопотань або заяв відповідача про відкладення судових засідань під час розгляду даної справи.

За наведених обставин, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції та скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. В зв`язку з чим, відповідачем не доведено порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо повідомлення про розгляд справи та забезпечення рівності прав сторін перед законом і судом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені за період з 26.10.2020р. по 26.04.2021р. в сумі 28 921,02 грн. слід враховувати наступне.

За змістом ч. 3 ст. 11 та ч. 1 ст. 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було оплачено поставлений товар частково, а заборгованість за договором склала 120 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Спірним є питання щодо порядку нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов`язань за договором.

Так, згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно із ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Пунктом 7.1. договору № 53/77 сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строків оплати (п. 3.1. договору), обумовлених даним договором, покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного обов`язку за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України в постанові від 20.08.2021р. у справі № 910/13575/20, зазначила, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців.

Дослідивши умови договору, апеляційний господарський суд встановив, що у справі, яка переглядається, п. 7.1. договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначенням "до дати фактичного виконання", тощо. Відтак, умову, передбачену у п. 7.1. укладеного сторонами у цій справі договору, неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України. Крім цього, вказаний договір передбачає нарахування пені від суми невиконаного обов`язку за кожен день прострочки.

Як вбачається із матеріалів даної справи, відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції вказував на те, що позивач у своїх розрахунках пені включив дні фактичної сплати відповідних платежів. В апеляційній скарзі відповідач також наголошує на цьому.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо неправильного розрахунку пені, фактично дійшов висновку що такий розрахунок позивача є обґрунтованим та арифметично вірним.

Проте, апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції в цій частині, оскільки судом не враховано аргументи відповідача про те, що у здійсненому позивачем розрахунку пені включено в період простроченого платежу й день фактичної сплати заборгованості.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при здійсненні розрахунку пені, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 910/13064/17, від 13.06.2018р. у справі № 922/1008/16, від 27.05.2019р. у справі № 910/20107/17, від 25.02.2020р. у справі № 910/2615/18, від 21.12.2021р. у справі 910/15364/20).

Разом з тим, з розрахунку пені, здійсненого позивачем дійсно вбачається, що останнім включено у періоди часу, за які він просив суд стягнути пеню, і дні фактичної оплати суми заборгованості, що не відповідає зазначеній судовій практиці.

В зв`язку з цим, необхідно виключити в періодах нарахування суми пені дні проведення часткової оплати за договором.

Здійснивши перерахунок пені, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування відповідачу суми пені за період з 26.10.2020р. по 26.04.2021р. в розмірі 28 796,23 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення пені підлягали частковому задоволенню. В зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги шляхом зміни рішення суду першої інстанції у відповідній частині та нового розподілу судових витрат.

3.5. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та зміною судового рішення підлягають новому розподілу судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 2 924,90 грн.

Враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" - задовольнити частково.

Змінити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р. у справі № 904/7141/21 в частині стягнення пені та судового збору.

Викласти абзаци 1-2 резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021р. у справі № 904/7141/21 у наступній редакції:

"Позовні вимоги Приватного підприємства "Дана" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Приватного підприємства "Дана" 120 000,00 грн. основного боргу, 28 796,23 грн. пені, 9 082,93 грн. 3 % річних, 37 114,23 грн. інфляційних втрат, 2 924,90 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовити".

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Т.А. Верхогляд

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков