УХВАЛА

08 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 916/442/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича

про відвід судді Дроботової Т. Б. у справі № 916/442/21

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражний Кооператив "Глушко 11 Е"

до фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича

про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду касаційної скарги фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича у справі № 916/442/21 визначено такий склад колегії суддів: Дроботова Т. Б.- головуючий, Чумак Ю. Я., Багай Н. О.

Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 (судді: Дроботова Т. Б.- головуючий, Багай Н. О., Чумак Ю. Я.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі № 916/442/21 із здійсненням розгляду справи у судовому засіданні 22.02.2022.

07.02.2022 до Верховного Суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича про відвід судді Дроботової Т. Б. у справі № 916/442/21.

Заяву про відвід судді з посиланням на положення пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано ймовірною, на думку заявника, упередженістю та необ`єктивністю судді Дроботової Т. Б. під час розгляду касаційної скарги, оскільки суддя Дроботова Т. Б. входила до складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка розглядала іншу справу № 916/675/15-г з такими ж сторонами та стосовно того ж самого майна (автостоянки на 50 машино-місць на просп. Академіка Глушка, 11 Е у м. Одесі) як і в цій справі № 916/442/21.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас у частині 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Верховний Суд зазначає, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

У контексті поданої заяви, а саме наведених доводів заявника про відвід судді Дроботової Т. Б., у зв`язку з участю цієї судді у складі колегії суддів Вищого господарського суду України у розгляді іншої справи № 916/675/15-г, колегія суддів зазначає, що імперативними положеннями частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді та могли би бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді в іншій справі не свідчить про її упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість і не є підставою для відводу останньої відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частин 1- 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки Верховний Суд вважає подану заяву фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича про відвід судді Дроботової Т. Б. у справі № 916/442/21 необґрунтованою, питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись 35, 38, 39, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи, викладені у заяві фізичної особи-підприємця Кіктенка Олега Михайловича про відвід судді Дроботової Т. Б. у справі № 916/442/21 необґрунтованими.

2. Передати справу № 916/442/21 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Дроботової Т. Б.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак