ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 Справа № 917/1704/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення 4427,86 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 4427,86 грн виплаченої допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Позивач також заявив до відшкодування 2270,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач на момент отримання допомоги по частковому безробіттю не здійснював підприємницьку діяльність.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 16.12.2021 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення цієї ухвали (а.с.74-75).

Ухвала від 16.12.2021 була вручена відповідачу 20.12.2021, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.77). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 05.01.2022.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.32).

Ухвалою від 10.11.2021 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с.35-37). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.43-67).

Ухвалою від 16.12.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1704/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.74-75).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України суд направив запит до органу реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 (а.с.70).

Згідно відповіді Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.12.2021 № 1757/02-17 місце проживання гр. ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.71).

На вказану адресу надсилалася відповідачу ухвала про відкриття провадження у цій справі, яку відповідач одержав що підтверджується поштовим повідомленням від 17.12.2021 про вручення відправлення (а.с.78).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 17.12.2021 про вручення відправлення (а.с.76,77).

Господарський суд створив сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Суд встановив, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець з 24.05.2006 (а.с.73).

21.07.2020 державним реєстратором було внесено до вказаного Реєстру запис № 4006252 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2018 р. № 14-144цс18 у справі № 338/180/17, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

У цьому позові вимоги заявлені у зв`язку з тим, що відповідач неправомірно отримав допомогу по частковому безробіттю, виплачену йому як фізичній особі-підприємцю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вступала у правовідносини з отримання допомоги по частковому безробіттю як фізична особа - підприємець, то спір у цій справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець з 24.05.2006 (а.с.73).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості (далі позивач, Кременчуцький МРЦЗ) із заявою № 4 від 18.06.2020 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням діяльності з 21.03.2020 до 12.05.2020 року (а.с.44).

У складі документів, доданих до вказаної заяви відповідачем, зокрема надані наказ ФОП ОСОБА_1 від 21.03.2020 № 1 про зупинення діяльності на період дії карантину з 21.03.2020 (а.с.45), наказ ФОП ОСОБА_1 від 12.05.2020 № 2 про відновлення діяльності з 12.05.2020 (а.с.46).

Згідно з наказом Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020 вирішено надати ФОП ОСОБА_1 допомогу по частковому безробіттю на період карантину за період з 21.03.2020 року по 11.05.2020 року (п.1.64 наказу); (а.с.49-57).

Кременчуцький МРЦЗ за платіжним дорученням № 1890 від 29.07.2020 перерахував відповідачу 4427 грн 86 коп. допомоги по частковому безробіттю на період карантину за період березень-травень 2020 (а.с.59).

Позивач листами від 24.06.2021 № 704/16/50/2-21, від 22.07.2021 № 16/50/783-21, звертався до відповідача про повернення коштів у сумі 4427,86 грн, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було встановлено, що фізична-особа підприємець ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 21.07.2020, тому відпали підстави для отримання вказаної допомоги (а.с.61-62).

Позивач зазначає, що відповідач вказані кошти не повернула, що стало підставою для звернення з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни, зокрема до Закону України "Про зайнятість населення" та передбачено надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (п.14 Закону від 30.03.2020 № 540-IX).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (із змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України, який продовжено до 31.03.2022 - постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236.

Статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" ( в редакції чинній на момент звернення відповідачем з заявою про призначення допомога по частковому безробіттю на період карантину) визначено підстави надання такої допомоги та визначено осіб, які мають право на її отримання.

У відповідності до ч.1 ст.47-1 України "Про зайнятість населення" допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця для її виплати працівникам.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину (абзац другий ч.1 ст. 47-1 України "Про зайнятість населення" в редакції Закону № 553-IX від 13.04.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020).

В ч. 5 ст. 47-1 України "Про зайнятість населення" (в редакції Закону № 553-IX від 13.04.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020) вказано, що виплата працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем або територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, з першого дня скорочення тривалості їх робочого часу у межах строку зупинення (скорочення) діяльності, але не більше 30 календарних днів після завершення карантину.

Механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначено Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 (зі змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №453); (далі Порядок № 306).

Згідно з п.6 Порядку № 306 виплата допомоги по частковому безробіттю на період карантину фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, здійснюється центром зайнятості.

Відповідно до п.2 Порядку № 306 допомога по частковому безробіттю на період карантину - кошти, передбачені в бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд), що надаються міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості та філіями регіональних центрів зайнятості (далі - центри зайнятості) роботодавцям із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва, в тому числі фізичним особам - підприємцям (далі - роботодавці), для виплати допомоги працівникам у разі втрати ними частини заробітної плати, а також фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, - у разі втрати ними частини доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності внаслідок карантину;

зупинення (скорочення) діяльності - зупинення (скорочення) діяльності роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, внаслідок карантину, яке призвело до часткового або повного скорочення тривалості робочого часу його працівників або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою.

В п. 10 Порядку № 306 вказано, що рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку. Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину оформлюється наказом обласного або Київського міського центру зайнятості.

В п. 12 Порядку № 306 вказано, що у разі прийняття рішення щодо надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, договір з такою особою не укладається.

В п. 15 Порядку № 306 вказано, що перерахування коштів фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, або роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється центром зайнятості щомісяця протягом трьох робочих днів після зарахування відповідних коштів на рахунок центру зайнятості.

Таким чином, нормативно визначено чіткий суб`єктний склад осіб, яким може бути надано допомогу по частковому безробіттю на період карантину, це, зокрема, фізичні особи-підприємці, які є застрахованими особами та через карантин зупинили (скоротили) свою діяльність.

Як встановив суд, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 24.05.2006, а припинив підприємницьку діяльність 21.07.2020 (а.с.73).

На підставі ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку № 306, фізична-особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості із заявою № 4 від 18.06.2020 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням діяльності з 21.03.2020 до 12.05.2020 року (а.с.44).

Згідно наказу ФОП ОСОБА_1 від 21.03.2020 № 1 «Про зупинення діяльності на період дії карантину» ФОП ОСОБА_1 постановила зупинити діяльність з 21.03.2020 (а.с.7).

Згідно наказу ФОП ОСОБА_1 від 12.05.2020 № 2 «Про відновлення діяльності» ФОП ОСОБА_1 постановила відновити діяльність з 12.05.2020 (а.с.8).

Згідно з наказом Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020 вирішено надати ФОП ОСОБА_1 допомогу по частковому безробіттю на період карантину за період з 21.03.2020 року по 11.05.2020 року (п.1.64 наказу); (а.с.49-57).

Вказані докази свідчать про те, що на час звернення з заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідач мав статус фізичної-особи підприємця.

У відповідності до вимог ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку № 306 відповідач надала позивачу наказ від 21.03.2020 № 1 про зупинення діяльності на період дії карантину ФОП ОСОБА_1 з 21.03.2020 (а.с.7) та наказ від 12.05.2020 № 2 про відновлення діяльності ФОП ОСОБА_1 з 12.05.2020 (а.с.8).

У період зупинення підприємницької діяльності з 21.03.2020 по 12.05.2020 відповідач також мав статус фізичної-особи підприємця.

Полтавський обласний центр зайнятості прийняв наказ № 486 від 22.06.2020, яким вирішено надати ФОП ОСОБА_1 допомогу по частковому безробіттю на період карантину за період з 21.03.2020 року по 11.05.2020 року (п.1.64 наказу); (а.с.49-57).

Тобто, на дату прийняття наказу Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020 відповідач мав статус фізичної-особи підприємця.

Згідно вказаного наказу допомога по частковому безробіттю підлягала видачі на період карантину за період з 21.03.2020 року по 11.05.2020 року, тобто за період, коли відповідач мав статус фізичної-особи підприємця.

Позивач не надав суду доказів скасування чи визнання недійсним наказу Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020, і на існування таких обставин позивач у позові не посилався.

За платіжним дорученням № 1890 від 29.07.2020 позивач перерахував відповідачу 4427 грн 86 коп. допомоги по частковому безробіттю на період карантину за період березень-травень 2020 (а.с.59), тобто за період, коли відповідач мав статус фізичної-особи підприємця та зупинив діяльність в зв`язку з карантином.

Таким чином, рішення про надання відповідачу допомоги по частковому безробіттю на період карантину було прийнято у відповідності до законодавства, а виплата цієї допомоги була проведена на виконання вказаного рішення.

У Порядку № 306 передбачені підстави для повернення коштів допомоги.

Так, згідно з п. 20 Порядку № 306 у разі порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася допомога по частковому безробіттю на період карантину (розірвання трудового договору протягом шести місяців (якщо допомога виплачувалася менше ніж 180 календарних днів, - протягом періоду, що дорівнює періоду виплати допомоги), з дня закінчення виплати допомоги з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 (крім повної ліквідації або припинення діяльності роботодавця), пунктом 1 частини першої статті 36, частиною третьою статті 38 Кодексу законів про працю України, кошти, отримані роботодавцем, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої звільненій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину не надається працівникам, які отримують оплату часу простою, а також у разі освоєння нового виробництва (продукції) відповідно до статті 113 Кодексу законів про працю України.

Згідно з п. 21 Порядку № 306 за наявності підстав, передбачених пунктом 20 цього Порядку, центр зайнятості вживає заходів до повернення в повному обсязі коштів, наданих роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, відповідно до законодавства.

У разі виявлення факту подання фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Позивачем не встановлено подання відповідачем недостовірних документів і відомостей, які стали підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, доказів існування цих обставин позивач суду не надав і про їх існування у позові не зазначив.

До матеріалів справи не подано доказів існування підстав для повернення коштів допомоги, передбачених у п 20 чи п. 21 Порядку № 306, і на існування таких обставин позивач у позові не посилався.

Позивач не відмовився виконати наказ Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020 про надання відповідачу допомоги, а перерахував кошти відповідачу.

Лише той факт, що наказ Полтавського обласного центру зайнятості № 486 від 22.06.2020 про надання відповідачу допомоги по частковому безробіттю на період карантину позивач виконав лише 29.07.2020, тобто після того як відповідач припинив підприємницьку діяльність, не впливає на обґрунтованість призначення відповідачу вказаної допомоги та на правомірність рішення Полтавського обласного центру зайнятості про її виплату.

Вказані обставини не визначені як підстава для повернення коштів і в Порядку № 306.

За змістом п.2 Порядку № 306 допомога по частковому безробіттю на період карантину кошти для виплати допомоги фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, у разі втрати ними частини доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності внаслідок карантину.

За таких обставин стягнення перерахованих відповідачу коштів, що уособлюють собою державні гарантії допомоги по безробіттю на період карантину за період з 21.03.2020 року по 11.05.2020 року, тобто за період, коли відповідач мав статус фізичної-особи підприємця, нівелюють саму мету прийняття відповідних нормативних актів, зокрема, Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306.

З огляду на викладене, позовні вимоги суд визнає безпідставними, тому у позові відмовляє повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2270,00 грн судового збору за платіжним дорученням від 16.11.2021 № 1757 (а.с.66). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 18.11.2021 (а.с.69).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 16 лютого 2022 р.

Суддя Т. М. Безрук