номер провадження справи 5/179/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 Справа № 908/3341/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши матеріали справи № 908/3341/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Маркс.Капітал (вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, 36023; )

До відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія Кредо (пр-т. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; )

про стягнення 12 079,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

17.11.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Маркс.Капітал № 06910 від 11.11.2021 (вх. № 3575/08-07/21 від 17.11.2021) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія Кредо про стягнення 12 079,00 грн.

17.11.2021 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.11.2021 № 908/3341/21 відкрито провадження у справі № 908/3341/21 в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати з 16.12.2021.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 11.04.2021 у м. Запоріжжі по вул. Братській сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортних засобів Ravon д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . ДТП трапилась внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.1., 13.1., 13.3., 2.10.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Кабінетом міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2021 у справі № 334/3116/21 (провадження № 3/334/1378/21) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 000,00 грн. На момент ДТП автомобіль Ravon д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «КАСКО» № 1412.0011911 від 21.01.2021. 12.04.2021 власниця пошкодженого автомобіля звернулась до ПАТ «СК «Саламандра» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

На виконання умов договору, на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.04.2021, рахунку-фактури від 13.04.2021 № 128, страхового акту від 26.04.2021 № 0032574.04.21/1, рахунку-фактури від 06.05.2021 № 134, страхового акту від 12.05.2021 № 0032574.04.21/1 (доплата) та ПАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 14 679,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «СК «Кредо», що підтверджується полісом № ЕР/20299354. Франшиза згідно умов полісу № ЕР/202996354 становить 2 600,00 грн. Таким чином, сума заборгованості складає 12 079,00 грн. 02.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (фактор) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» (клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК. У позивача виникло право вимоги до ТДВ «СК «Кредо». Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

07.12.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким він підтвердив факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у розмірі 12079,00 грн. та просить зменшити розміру витрат на правничу допомогу до 1500,00 грн.

20.12.2021 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує проти зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1500,00 грн.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

21.01.2022 судом прийнято вступну та резолютивну частину рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (далі фактор) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» (далі - клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1. 1.4. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування (далі регресні вимоги).

За цим договором фактор займає місце клієнта (як кредитора) по усіх переданих регресних вимогах клієнта, у т.ч. права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання Акту прийому-передачі документів по відповідній регресній вимозі за формою наведеною у Додатку № 2 до цього договору.

Сума переданих грошових вимог визначається сторонами на основі підписаних Актів прийому-передачі документів у переліках переданих регресних вимог за кожен звітний квартал, згідно п. 2.3. договору.

Фактор зобов`язаний сплатити клієнтові кошти у порядку та в строк, передбачений цим договором (п. 3.3.1. договору).

За передані права регресних вимог до боржників фактор сплачує клієнту грошові кошти у сумі, визначеній переліками переданих регресних вимог, укладених на виконання цього договору та у строк, вказаний у відповідному переліку переданих вимог регресних вимог. Суми сплачуються без ПДВ (п. 4.1. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 6.1. договору).

28.12.2020 сторонами укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої п.п. 2.2., 3.2.4., 3.3.2. договору викладено в наступній редакції:

Фактор зобов`язаний сповістити боржників про укладання цього договору стосовно переданих прав регресної вимоги і повідомити, що платежі на користь фактора є належними, шляхом направлення боржникам вимоги/заяви про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації або регресу, п. 2.2. договору).

Клієнт має право вимагати від фактора письмово повідомити боржників про відступлення вимоги (вимог) фактору (п. 3.2.4. договору).

Фактор зобов`язаний сповістити боржників, визначених в договорі й повідомити, що платежі фактору є належними, шляхом направлення боржникам вимоги/заяви про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації або регресу, п. 3.3.2 договору).

18.05.2021 сторонами підписано Акт прийому-передачі документів № 30-02, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв оригінали документів, що підтверджують право вимоги фактора, як кредитора за регресними вимогами, згідно страхового випадку 0032574.04.21/1, боржник ТДВ «СК «Кредо», сума боргу 12 079,00 грн., дата запису 18.05.2021, номер вимоги 06910_2.

Також, в матеріалах справи міститься перелік переданих регресних вимог № 02-23 за період з 01.04.2021 по 30.06.2021.

Згідно з платіжними дорученнями ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» перерахувало ПрАТ «СК «Саламандра» грошові кошти за передані права вимоги (№ 126 від 02.04.2021 на суму 100 000,00 грн., № 156 від 30.04.2021 на суму 5 000,00 грн., № 109 від 30.04.2021 на суму 315 000,00 грн., № 110 від 30.04.2021 на суму 25 000,00 грн., № 111 від 30.04.2021 на суму 17 000,00 грн., № 116 від 06.05.2021 на суму 20 000,00 грн., № 117 від 12.05.2021 на суму 100 000,00 грн., № 158 від 06.05.2021 на суму 2000,00 грн., № 159 від 06.05.2021 на суму 20 000,00 грн., № 160 від 06.05.2021 на суму 110 000,00 грн., № 164 від 13.05.2021 на суму 40 000,00 грн., № 165 від 14.05.2021 на суму 5 000,00 грн., № 166 від 14.05.2021 на суму 7 000,00 грн., № 177 від 24.05.2021 на суму 3000,00 грн., № 182 від 25.05.2021 на суму 2000,00 грн., № 183 від 26.05.2021 на суму 5000,00 грн., № 191 від 31.05.2021 на суму 5000,00 грн., № 192 від 01.06.2021 на суму 3000,00 грн., № 193 від 01.06.2021 на суму 1500,00 грн., № 194 від 02.06.2021 на суму 1000,00 грн., № 226 від 18.06.2021 на суму 5000,00 грн., № 233 від 25.06.2021 на суму 20000,00 грн.).

11.04.2021 у м. Запоріжжі по вул. Братській сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортних засобів Ravon д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

ДТП трапилась внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.1., 13.1., 13.3., 2.10.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Кабінетом міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2021 у справі № 334/3116/21 (провадження № 3/334/1378/21) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 000,00 грн.

На момент ДТП автомобіль Ravon д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «КАСКО» № 1412.0011911 від 21.01.2021.

12.04.2021 власниця пошкодженого автомобіля звернулась до ПАТ «СК «Саламандра» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

На виконання умов договору, на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.04.2021, рахунку-фактури від 13.04.2021 № 128, страхового акту від 26.04.2021 № 0032574.04.21/1, рахунку-фактури від 06.05.2021 № 134, страхового акту від 12.05.2021 № 0032574.04.21/1 (доплата) та рахунку страхового відшкодування до страхового акту від 12.05.2021 № 0032574.04.21/1 (доплата), ПАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 14 679,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1877 від 12.05.2021.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «СК «Кредо», що підтверджується полісом № ЕР/20299354. Франшиза згідно умов полісу № ЕР/202996354 становить 2 600,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості складає 12 079,00 грн.

18.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою № 06910 від 18.05.2021 по справі № 0032574.04.21/1 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) у розмірі 14 679,00 грн. Вказана заява отримана відповідачем 24.05.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідач не сплатив страхове відшкодування у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із позовом.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який є спеціальним законом та регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на це, сума страхового відшкодування, належного з відповідача до сплати позивачу, складає 12079,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 12079,00 грн., заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно пред`явив до стягнення з відповідача в порядку суброгації страхове відшкодування в розмірі 120079,00 грн. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 12079,00 грн. підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

26.10.2020 адвокатом Терзі О.С. (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (далі - клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 11/2020 (далі договір № 11/2020), відповідно до п. 1.1., 2.3.3. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу на умовах, передбачених цим договором, а саме: надання юридичних консультацій, представництво інтересів клієнта в місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді, у складі якого діють Велика Палата Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд, Касаційний господарський суд, Касаційний кримінальний суд, Касаційний цивільний суд; представництво інтересів клієнта в цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справах, а також справах про адміністративні правопорушення; представництво інтересів клієнта в органах поліції, прокуратури та органах, що реалізують державну податкову політику та політику у сфері державної митної справи; представництво інтересів клієнта перед фізичними та юридичними особами, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами державної виконавчої служби з усіх питань, що стосуються прав та інтересів клієнта; надання іншої професійної правничої допомоги, яка не заборонена чинним законодавством України.

Клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги адвоката, а саме протягом 5 банківських днів за фактом підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.2. договору №11/2020 порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у додатковій угоді до даного договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2021.

26.10.2020 клієнтом та адвокатом також укладено та підписано додаткову угоду № 1 до договору № 11/2020, відповідно до якої: клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу на умовах, передбачених п. 1.1. договору. Розмір гонорару не є фіксованим та визначається на підставі обсягів фактично наданих послуг, витраченого адвокатом часу та складності опрацьованих адвокатом справ. Обсяг наданих послуг та їх вартість визначається Актом виконаних робіт (наданих послуг). Гонорар сплачується на підставі акту виконаних робіт за результатами надання професійної правничої допомоги у відповідно до п. 3.3. договору.

09.11.2021 клієнтом та адвокатом підписано Акт наданих послуг на загальну суму 5000,00 грн.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) до Акту надання послуг від 09.11.2021 клієнту надані наступні послуги: 1. Ознайомлення з матеріалами клієнта, надання усних консультацій клієнту, аналіз нормативно-правової бази, що регулюють спірні правовідносини, аналіз судової практики та правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, визначення тактики захисту прав та інтересів клієнта, підготовка та узгодження з клієнтом правової позиції щодо подачі позовної заяви до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення коштів в порядку суброгації на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 у розмірі 12 079,00 грн. витрачено 3 години, вартість однієї години 700,00 грн.. всього 2100,00 грн. 2. Підготовка та подання до Господарського суду Запорізької області позовної заяви про стягнення з ТДВ «СК «Кредо» коштів в порядку суброгації на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 в розмірі 12 079,00 грн. 2900,00 грн.

В матеріалах справи міститься ордер серія ВІ № 1059463 від 01.10.2021.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу до 1500,00 грн., оскільки вказана справа є малозначною та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Підготовка позовної заяви не потребувала проведення аналізів великої кількості законів.

Позивач заперечив проти зменшення суми витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі/West проти України від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд прийшов до висновку про необхідність його часткового задоволення з огляду на те, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу складає приблизно 50 % від ціни позову та те, що справа є малозначною, справа розглядалась без виклику сторін, тому стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Також, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів невідповідності заявлених до стягнення витрат. Крім того, позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020. Відповідно до Додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 296 серія ФК від 19.01.2015 ТОВ «Маркс.Капітал» має право здійснювати наступні види послуг: надання гарантій, надання поручительств, надання позик, факторинг, фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язаннями щодо наступного їх повернення. Виплати зі страхового відшкодування не відносяться до основних видів діяльності позивача.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже зазначалося судом вище, матеріали справи містять відзив відповідача, відповідно до якого відповідач підтвердив факт невиконанням ним зобов`язання щодо виплати позивачу страхового відшкодування в заявленому у позові розмірі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В той же час, приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 130 ГПК України та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №638 від 11.11.2021, що складає 1135,00 грн., про що постановити відповідну ухвалу.

Керуючись ст., ст. 46, 123, 126, 129, 130, 191, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО, (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Маркс.Капітал (вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, 36023; ) 12079 (дванадцять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору, витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з перебуванням судді Проскурякова К.В. на лікарняному повний текст рішення складено та підписано 15.02.2022.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.