РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2022Справа № 910/19737/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Громадської організації "КОМІТЕТ ВИБОРЦІВ "ДАРНИЦЯ"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА"

про стягнення 27551,46 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "КОМІТЕТ ВИБОРЦІВ "ДАРНИЦЯ" про стягнення 27551,46 грн. заборгованості, з яких: 24998,22 грн. -заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 1861,84 грн. - інфляційна складова боргу, 691,40 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №4450113/2юр від 11.01.2017.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.12.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/19737/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дарницьку районну в місті Києві державна адміністрація та Комунальне підприємство "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА".

10.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява, у якій позивач повідомив про стан заборгованості відповідача.

11.01.2022 через відділ діловодства суд від третьої особи 1 надійшли пояснення щодо позову.

31.01.2022 від позивача надійшли докази направлення копії позовної заяви третім особам.

03.02.2022 від позивача через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення щодо нарахування плати за опалення та постачання гарячої води.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 09.12.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку 20.01.2022.

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" № 1198-VII від 10.04.14. виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

На підставі договору № 70/2016 від 15.08.2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією (як орендодавцем), відповідачем (як орендарем), Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" (як балансоутримувачем), відповідач отримав в оренду нежитлове приміщення загальною площею 38,60 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Чубинського Павла, 10.

Відповідно до п. 4.2.12 вказаного договору № 70/2016 від 15.08.2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.) за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання.

Згідно з п. 9.1 договору № 70/2016 від 15.08.2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, договір діє з 15.08.2016 до 13.08.2019.

11.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (далі - виконавець) та Громадською організацією "КОМІТЕТ ВИБОРЦІВ "ДАРНИЦЯ" (далі - споживач) укладено договір № 4450113/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - договір), відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 2, 3 договору суб`єктом користування послугами є орендар нежитлового приміщення по вул. Чубинського, буд. 10, опалювальна площа нежитлового приміщення - 38,60 кв.м.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 9 договору).

Відповідно до п. 31 договору, останній укладається на строк до 11.01.2018 і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

20.08.2019 між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією (як орендодавцем), відповідачем (як орендарем), Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" (як балансоутримувачем) укладено договір № 315/2019 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до умов якого відповідач отримав в оренду нежитлове приміщення загальною площею 37,5 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Чубинського Павла, 10.

Відповідно до п. 4.2.12 вказаного договору № 315/2019 від 20.08.2019 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.) за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору, позивач у період з листопада 2019 року по вересень 2021 року надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 26 398,22 грн.

За твердженням позивача, відповідач лише частково сплатив надані позивачем послуги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором 4450113/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 11.01.2017 в частині оплати за надані послуги, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24998,22 грн.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивачем нараховані 3% річних у розмірі 691,40 грн та інфляційні нарахування у розмірі 1861,84 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено договір № 4450113/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Оскільки жодна із сторін не заявляла про його розірвання, то суд дійшов висновку, що договір діяв у спірний період - листопада 2019 року - вересень 2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), чинними протягом усього спірного у даній справі періоду.

Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Будинок № 10 по вул. Чубинського у м. Києві обладнаний загальнобудинковим лічильником обліку постачання теплової енергії СВТУ-11Т, заводський номер 3656.

Позивачем надано розрахунок фактичного споживання теплової енергії за особовим рахунком № 4450113/2, відповідно до якого вартість спожитих відповідачем послуг з теплової енергії (опалення, гаряче водопостачання) за спірний період становить 24 998,22 грн, на підтвердження чого позивачем надані відомості з показаннями приладів обліку будинкового лічильника теплової енергії, копії акту постановки на комерційний облік приладів теплової енергії (встановлених у будинку по вул. Павла Чубинського,10), акту про готовність вузла комерційного обліку до роботи в опалювальний період.

Фактичне отримання відповідачем послуг з опалення, що надавалися позивачем безперервно, в межах відповідних опалювальних періодів в будинку за адресою: місто Київ, вул. Павла Чубинського, 10, підтверджується наявними в матеріалах справи нарядами на підключення та відключення.

За умови відсутності засобів обліку води і теплової енергії у нежитловому приміщенні відповідача, визначення позивачем об`єму наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води розрахунковим способом за висновками суду є обґрунтованим.

Про належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення ним умов договору щодо надання визначених послуг.

При цьому, як вбачається з наданого позивачем до позовної заяви розрахунку фактичного споживання теплової енергії, позивачем здійснювались нарахування за період з листопада 2019 року по вересень 2021 року відповідно до опалювальної площі орендованого приміщення 38,6 кв.м.

У той же час, як вбачається із наявного у матеріалах справи договору № 315/2019 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 20.08.2019, у спірний період відповідач займав площу не 38,6 кв.м., а 37,5 кв.м, а тому розрахунки мали бути здійснені відповідно до фактично займаної площі 37,5 кв.м.

У письмових поясненнях, поданих до суду 03.02.2022 позивачем надано розрахунок вартості спожитих відповідачем послуг пропорційно займаній відповідачем площі 37,5 кв.м., відповідно до якого розмір заборгованості відповідача за період з листопада 2019 року по вересень 2021 за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 24 775,95 грн.

Судом встановлено, що у розрахунку заборгованості позивачем застосовані тарифи визначені у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9 договору сторони погодили, що у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Обов`язку позивача щодо направлення відповідачу актів чи рахунків на оплату послуг умовами договору не передбачено.

Також як вбачається із матеріалів справи, що 13.10.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №ДЕЗ-3254 від 07.10.2021 про сплату заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 24998,22 грн заборгованості з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У той же час, у письмових поясненнях, поданих до суду 03.02.2022 позивачем наведено розрахунок спожитих послуг, з урахуванням займаної відповідачем площі 37,5 кв.м.

Судом перевірено зазначений розрахунок позивача (поданий до суду 03.02.2022) з урахуванням наданих під час розгляду справи пояснень, та встановлено, що він є правильним, заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з листопада 2019 року по вересень 2021 становить 24775,95 грн, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 24998,22 грн.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані: інфляційні втрати 1861,84 грн та 691,40 грн 3% річних, нараховані за загальний період з 21.12.2019 по 01.11.2021.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є невірним, оскільки позивачем здійснювались нарахування на загальну суму боргу 24 998,22 грн, в той час як правильним є нарахування на суму боргу24 775,95 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що інфляційні втрати становлять 1843,66 грн, 3% річних - 681,67 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Приписами ст.76,77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації "КОМІТЕТ ВИБОРЦІВ "ДАРНИЦЯ" (02099, місто Київ, ВУЛИЦЯ РОСІЙСЬКА, будинок 31, ідентифікаційний код 38374509) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ХОТКЕВИЧА, будинок 20, ідентифікаційний код 37739041) 24775,95 грн основного боргу, 1843,66 грн інфляційних втрат, 681,67 грн 3% річних та 2249,39 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.02.2022.

Суддя С.О. Турчин