ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

14.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9739/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Приватного підприємства "Автоден" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікспак" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 08-18 від 22.05.2018 у загальному розмірі 5 381 грн. 20 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Автоден" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій останнє просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікспак" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 08-18 від 22.05.2018 у загальному розмірі 5 381 грн. 20 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 5 122 грн. 40 коп. - основний борг;

- 220 грн. 48 коп. - пеня;

- 38 грн. 32 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 08-18 від 22.05.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 5 122 грн. 40 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.2.1. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.11.2021 по 23.12.2021 в сумі 220 грн. 48 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 02.11.2021 по 23.12.2021 у сумі 38 грн. 32 коп.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп., поштові витрати та витрати на проїзд представника для участі у судовому засіданні у розмірі 30 грн. 00 коп., а також, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн. 00 коп.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №1296/22 від 11.01.2022), в якій він просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу з 5 122 грн. 40 коп. до 2 040 грн. 00 коп., решту позовних вимог залишено позивачем без змін. Подана позивачем заява обґрунтована тим, що відповідачем була частково сплачена сума основного боргу у розмірі 3 082 грн. 40 коп., на підтвердження чого позивачем до заяви додані банківські виписки від 29.12.2021 на суму 2 000 грн. 00 коп. та від 06.01.2022 на суму 1 082 грн. 40 коп.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №3697/22 від 25.01.2022), в якій він просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, яка складає 2 040 грн. 00 коп., у повному обсязі, решту позовних вимог залишено позивачем без змін. Подана позивачем заява обґрунтована тим, що відповідачем була сплачена сума основного боргу у розмірі 2 040 грн. 00 коп. у повному обсязі, на підтвердження чого позивачем до заяви додані банківські виписки від 14.01.2022 на суму 1 112 грн. 00 коп. та від 21.01.2022 на суму 928 грн. 40 коп.

Від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. суду №4548/22 від 28.01.2022), в якому він просить суд закрити провадження у справі, у зв`язку зі сплатою заявленої позивачем заборгованості у повному обсязі, на підтвердження чого до вказаної заяви були долучені такі платіжні доручення:

- платіжне доручення № 25210 від 22.12.2021 на суму 4 000 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021;

- платіжне доручення № 25291 від 29.12.2021 на суму 2 000 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021;

- платіжне доручення № 25349 від 06.01.2022 на суму 1 082 грн. 40 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021;

- платіжне доручення № 25440 від 14.01.2022 на суму 1 112 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021;

- платіжне доручення № 25531 від 21.01.2022 на суму 928 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021;

- платіжне доручення № 25591 від 27.01.2022 на суму 248 грн. 80 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено пеню - 220 грн. 48 коп. та штраф - 28 грн. 32 коп. згідно з простроченою оплатою за накладною № 652 від 18.10.2021.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №5117/22 від 01.02.2022), в якій він просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення суми пені, яка складає 220 грн. 48 коп., у повному обсязі, позовні вимоги в частині стягнення суми 3% річних до 09 грн. 68 коп., решту позовних вимог залишено позивачем без змін. Подана позивачем заява обґрунтована тим, що відповідачем була сплачена сума заборгованості щодо заявлених позивачем сум пені та 3% річних у розмірі 248 грн. 80 коп., на підтвердження чого позивачем до заяви додано банківську виписку від 27.01.2022 на суму 248 грн. 80 коп.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 5265/22 від 02.02.2022), в якій він зазначає про те, що у поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду № 5117/22 від 01.02.2022) було допущено технічну помилку, на підставі чого останній просить суд вважати вірною заявлену до стягнення суму пені у розмірі 10 грн. 00 коп., решту позовних вимог позивач просить залишити без змін.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 6643/22 від 09.02.2022), в якому він просить суд долучити до заяви про закриття провадження у справі та матеріалів справи докази сплати 3% річних у сумі 10 грн. 00 коп., а саме: платіжне доручення № 25706 від 08.02.2022 на суму 10 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено 3% річних згідно з простроченою оплатою за накладною № 652 від 18.10.2021.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №11.02.2022 від 11.02.2022), в якій він просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення суми 3% річних, яка складає 10 грн. 00 коп., у повному обсязі, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь поштові витрати у розмірі 30 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн. 00 коп. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у заявах позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 22.05.2018 між Приватним підприємством "Автоден" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мікспак" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 08-18 (далі - договір, а.с. 13-16), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти (передати у власність) покупця товар (партію товару) у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати товар (партію товару) та проводити оплату за товар (партію товару) на умовах договору (пункт 1.1. договору).

У пунктах 8.1., 8.2. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Якщо ні одна зі сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору письмово не попередить іншу сторону про бажання розірвати договір, то договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих же умовах.

Доказів зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У пункті 2.3. договору сторони погодили, що зобов`язання по поставці товару (партії товару) виникають на підставі погодженого та затвердженого постачальником замовлення.

Ціна товару (партії товару) зазначається у видаткових (товарних) накладних, які є невід`ємною частиною договору (пункт 4.1. договору).

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

За умовами пункту 3.1. договору постачальник зобов`язується здійснити поставку замовленої партії товару покупцю протягом 10 днів з дня (дати) витавлення та погодження рахунку на оплату замовленого товару (партії товару).

Перехід права власності на товар (партію товару) відбувається в момент підписання сторонами видаткової (товарної) накладної. Постачальник несе всі ризики загибелі, пошкодження, псування товару тільки до моменту переходу права власності на товар до покупця (пункт 3.2. договору).

У пункті 3.3. договору сторони погодили, що передача товару (партії товару) постачальником і його приймання покупцем по асортименту, кількості та ціни здійснюється на підставі видаткової (товарної) накладної. У разі прийняття товару покупцем за видатковою накладною такий товар вважається поставленим у відповідності до замовлення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 9 122 грн. 40 коп. відповідно до видаткової накладної № 652 від 18.10.2021, яка залучена до матеріалів справи (а.с. 17).

Товар, зазначений у вище вказаній накладній, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до їх оформлення. Видаткова накладна підписана представниками позивача та відповідача, підписи скріплені печатками підприємств.

До матеріалів справи не надано доказів щодо наявності претензій відповідача по кількості та якості, а отже, товар вважається прийнятим покупцем.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

Відповідно до пункту 5.1. договору розрахунок за отриманий товар (партію товару) здійснюється покупцем шляхом оплати 100% вартості товару (партії товару) протягом та не пізніше 14 календарних днів з дня передачі товару (партії товару) покупцю у безготівковому порядку на банківський рахунок постачальника, зазначений у пункті 15 договору. Партією товару вважається товар, поставлений по одній накладній. Поставлений товар повинен бути сплачений покупцем до закінчення терміну відстрочення платежу.

Датою оплати є дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 5.2. договору).

Враховуючи вказане, судом встановлено, що строк оплати поставленого позивачем товару є таким, що настав.

Позивач зазначає, що станом на момент складення позовної заяви, відповідач поставлений позивачем товар за вказаною видатковою накладною оплатив лише частково на суму 4 000 грн. 00 коп., що підтверджується долученою до позовної заяви банківською випискою від 22.12.2021 (а.с. 19), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 5 122 грн. 40 коп. (9 122 грн. 40 коп. - 4 000 грн. 00 коп.).

Отже, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого позивачем товару відповідач порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 5 122 грн. 40 коп., яка у добровільному порядку відповідачем не сплачена. Вказане і є причиною спору.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.2.1. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.11.2021 по 23.12.2021 в сумі 220 грн. 48 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 02.11.2021 по 23.12.2021 у сумі 38 грн. 32 коп.

В той же час, в процесі розгляду справи судом, позивачем було подано чотири заяви про зменшення розміру позовних вимог, а відповідачем - заяву про закриття провадження у справі, з яких вбачається, що станом на момент винесення даної ухвали суду заявлена до стягнення заборгованість у загальному розмірі 5 381 грн. 20 коп., яка складається з:

- 5 122 грн. 40 коп. - основний борг;

- 220 грн. 48 коп. - пеня;

- 38 грн. 32 коп. - 3% річних, є погашеною відповідачем у повному обсязі, на підтвердження чого до матеріалів справи були долучені такі докази:

- платіжне доручення № 25210 від 22.12.2021 на суму 4 000 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021 (а.с. 79);

- платіжне доручення № 25291 від 29.12.2021 на суму 2 000 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021 (а.с. 80);

- платіжне доручення № 25349 від 06.01.2022 на суму 1 082 грн. 40 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021 (а.с. 81);

- платіжне доручення № 25440 від 14.01.2022 на суму 1 112 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021 (а.с. 82);

- платіжне доручення № 25531 від 21.01.2022 на суму 928 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено за товари побутового призначення згідно з накладною № 652 від 18.10.2021 (а.с. 83);

- платіжне доручення № 25706 від 08.02.2022 на суму 10 грн. 00 коп., відповідно до якого ТОВ "Мікспак" сплачено 3% річних згідно з простроченою оплатою за накладною №652 від 18.10.2021 (а.с. 103).

Крім того, як було вказано вище, факт повного погашення спірної заборгованості у загальному розмірі 5 381 грн. 20 коп. також підтверджений позивачем, що вбачається із останньої поданої ним заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №11.02.2022 від 11.02.2022).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що заявлена до стягнення заборгованість в сумі 5 381 грн. 20 коп. є погашеною відповідачем у повному обсязі (останній платіж здійснений 08.02.2022) після відкриття провадження у справі (29.12.2021) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору у справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 270 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 5 381 грн. 20 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 2 270 грн. 00 коп., яку було сплачено позивачем згідно з платіжним дорученням № 2597 від 24.12.2021.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/9739/21 за позовом Приватного підприємства "Автоден" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікспак" про стягнення заборгованості за договором поставки № 08-18 від 22.05.2018 у загальному розмірі 5 381 грн. 20 коп.

Повернути Приватному підприємству "Автоден" (49125, м. Дніпро, провулок Людмили Мокієвської, будинок 5, квартира 47; ідентифікаційний код 35394689) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 2597 від 24.12.2021, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 14.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 14.02.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко