УХВАЛА

07 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 911/1540/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

кредитора Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк": Зайцев В.Ю.,

кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайвест": Сядро О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 (колегія суддів у складі: Грек Б.М.- головуючий, Отрюх Б.В., Гарник Л.Л.)

у справі № 911/1540/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "Аграрні технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2018 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" (далі - Боржник) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "Аграрні технології".

Стислий зміст вимог кредитора

2. 1 листопада 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось із заявою від 25.10.2018 про визнання грошових вимог до Боржника. У зазначеній заяві (з урахуванням уточнень та додаткових пояснень) Банк просив визнати його грошові вимоги у загальному розмірі 319772221,59 грн (319772197,59 грн - забезпечені вимоги, 24,00 грн) та включити їх до реєстру вимог кредиторів Боржника у сумі: 24,00 грн - до шостої черги задоволення вимог кредиторів, судовий збір 3524,00 грн - до першої черги задоволення вимог кредиторів), 319772197,59 грн - окремо як забезпечені заставою майна боржника.

3. Заява мотивована посиланням на неналежне виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором №DNH1LON04722 від 27.12.2013 (з урахуванням договору №DNH1LON04722/1 від 12.02.2015 про заміну боржника у зобов`язанні, далі - Кредитний договір), виконання яких забезпечено договором застави DNH1LON04722/DZ3 від 12.02.2015, укладеним між Банком та Боржником (далі - Договір застави), а також за договором розрахунково-касового обслуговування за обслуговування поточного рахунку №2909.

Хід розгляду справи

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019, зокрема, відхилено вимоги кредитора - Банку в розмірі 319772197,59 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника, та 24,00 грн.

5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 та постановою Верховного Суду від 16.06.2020, зокрема, задоволено заяву розпорядника майна Боржника про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, затверджено мирову угоду, укладену 07.10.2019, провадження у справі закрито.

6. Постановою Верховного Суду від 04.12.2019 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 03.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019, справу у скасованій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. 4 червня 2020 року Банк подав заяву від 03.06.2020 про відмову від забезпечення, в який просив визнати незабезпечені заставою грошові вимоги Банку до Боржника у загальному розмірі 319772221,59 грн (з них 319772197,59 грн - вимоги четвертої черги, 24,00 - вимоги шостої черги), включити грошові вимоги Банку до реєстру вимог кредиторів Боржника у сумі 24,00 грн - до шостої черги задоволення, судовий збір 3524,00 грн - до першої черги задоволення, 319772197,59 грн - до четвертої черги задоволення.

8. Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2020, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021, кредиторські вимоги Банку у розмірі 319772197,59 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника, та 24,00 грн відхилені.

9. Постановою Верховного Суду від 10.06.2021 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 12.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021, направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стислий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2021 відмовлено у задоволенні заяви Банку від 25.10.2018 (з урахуванням заяви від 03.06.2020 про відмову від забезпечення), відхилено заявлені кредиторські вимоги у розмірі 319773314,59 грн.

11. Ухвала мотивована тим, що відсутність провадження у справі про банкрутство Боржника (з огляду на його закриття ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2019) унеможливлює задоволення кредиторської заяви окремого кредитора поза межами провадження у справі про банкрутство такого боржника, оскільки визнання судом вимог кредитора потягне за собою наділення його певним обсягом прав, які можуть бути реалізовані виключно в межах провадження у справі про банкрутство. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що задоволення заяви Банку про визнання грошових вимог до Боржника призведе до порушення принципу правової визначеності в контексті обсягу прав і обов`язків Боржника та інших кредиторів щодо правовідносин банкрутства та виконання мирової угоди.

12. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 ухвалу Господарського суду Київської області від 31.08.2021 скасовано; прийнято нове рішення, яким заяву Банку до Боржника задоволено частково; визнано грошові вимоги Банку на суму 3524,00 грн - перша черга задоволення, на суму 247943019,57 грн - четверта черга задоволення, на суму 24,00 грн - шоста черга задоволення; в решті заяви Банку до Боржника про визнання грошових вимог відмовлено.

13. Постанова мотивована тим, що посилання місцевого господарського суду на закриття провадження у справі про банкрутство позбавляє значення вказівки Верховного Суду щодо необхідності розгляду кредиторських вимог Банку як таких, що не забезпечені заставою, сутність гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на суд і ефективний засіб юридичного захисту, а також можливість ініціювання Банком перегляду за нововиявленими обставинами ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство Боржника, оскільки відповідний перегляд для Банку не може виникнути без початкового розгляду його кредиторських вимог.

14. Також суд апеляційної інстанції не погодився із висновком місцевого господарського суду щодо застосування принципу правової визначеності в контексті обсягу прав і обов`язків Боржника та інших кредиторів щодо правовідносин банкрутства Боржника та виконання мирового угоди, позаяк така правова визначеність не має стосунку до Банку, оскільки він не отримав належного розгляду своєї заяви та не міг впливати на перебіг судового провадження про банкрутство.

15. При цьому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги Боржника перед Банком підлягають визнанню частково, зважаючи на встановлені обставини щодо дійсного розміру заборгованості Боржника перед Банком, зокрема, з урахуванням нарахування Банком процентів після 25.02.2017 та пені на такі проценти.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

16. Боржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

17. Касаційна скарга мотивована наявністю підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

18. Боржник вважає, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції застосував частину 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №911/1540/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №635/4741/17.

19. Зокрема, Боржник посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що лише за умови існування провадження у справі про банкрутство та тільки у межах тієї справи за певних умов можливим є розгляд спору щодо результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину.

20. Також Боржник зазначає, що згідно з пунктом 47.3 постанови Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №911/1540/18 Банк може отримати захист своїх цивільних прав та охоронюваних законом інтересів після ініціювання ним скасування ухвали Господарського суду Київської області від 17.10.2019 про затвердження мирової угоди і закриття провадження у цій справі шляхом звернення із заявою про її перегляд за нововиявленими обставинами.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

21. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги, заперечуючи проти доводів Боржника.

22. Інші учасники справи у встановлений Судом строк відзиви на касаційну скаргу не надали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

23. Між Банком та Приватним акціонерним товариством "ТАКО" (позичальник) укладено Кредитний договір №DNH1LON04722 від 27.12.2013, за умовами якого (з урахуванням змін і доповнень) Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, обумовлені цим договором (п. 1.1 Кредитного договору).

24. Відповідно до пунктів А.1, А.2, А.3 Кредитного договору вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; ліміт цього договору - 7350125,11 дол. США; термін повернення кредиту встановлено згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 до Кредитного договору).

25. Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що він діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

26. У подальшому між ПрАТ "ТАКО" (первісний боржник), Боржником (новий боржник) та Банком (кредитор) укладено договір №DNH1LON04722/1 від 12.02.2015 про заміну боржника у зобов`язанні (далі - Договір про заміну боржника), за умовами якого (з урахуванням змін і доповнень) у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов`язану сторону у Кредитному договорі, укладеному між первісним боржником та кредитором.

27. Новий боржник стає зобов`язаним здійснити замість первісного боржника наступні обов`язки: повернути кредит у сумі 6899999,91 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити проценти за користування кредитом у випадку порушення будь-якого грошового зобов`язання, винагороди, неустойки (пені, штрафи), а також виконати всі інші обов`язки, які було покладено на первісного боржника за кредитним договором, додатками та договорами про внесення змін до нього (пункти 1.2, 1.3.1 Договору про заміну боржника).

28. За змістом підпункту 1.3.5 пункту 1.3 Договору про заміну боржника, переведення боргу за цим договором здійснюється, зокрема, на умовах забезпечення виконання зобов`язань нового боржника перед кредитором за Кредитним договором на підставі договору застави №DNH1LON04722/DZ3 (майнових прав на отримання грошових коштів по господарському договору) від 12.02.2015 між кредитором та новим боржником.

29. Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Договір про заміну боржника вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 05.02.2016, а по зобов`язаннях, не виконаних у зазначений строк, - до моменту повного виконання цих зобов`язань.

30. Керуючись умовами Договору про заміну боржника, Банк і Боржник 12.02.2015 уклали договір про внесення змін №3 до Кредитного договору, згідно з яким Кредитний договір виклали в новій редакції, зокрема, пунктом А.3 встановлено термін повернення кредиту згідно з Додатками №1 (графік зменшення поточного ліміту) та №2 (план поставок). У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

31. Договором про внесення змін №5 від 25.04.2016 до Кредитного договору Банк і Боржник виклали додаток №1 у новій редакції, відповідно до якої ліміт Кредитного договору визначений у 6342038,35 доларів США, графік його зменшення визначений щомісячними платежами з 25.10.2016, датою погашення кредиту визначено 25.02.2017.

32. Пунктом А.6 Кредитного договору (з урахуванням додаткових угод) встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 12% річних.

33. Згідно з пунктом А.7 Кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 24% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого пунктом А.3 цього договору, проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

34. Датою сплати процентів є 25-е число кожного поточного місяця (пункт А.8 Кредитного договору).

35. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у дату сплати процентів, зазначену у пункті А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3 Кредитного договору).

36. У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки за цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню; а якщо позичальник має відкриті в Банку поточні рахунки, позичальник має право в порядку та на умовах, передбачених пунктами 2.4.3, 2.4.4 цього договору, здійснювати погашення кредиту та/або процентів за його користування у відповідний вихідний або святковий день (п. 4.7 Кредитного договору).

37. У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 5.1 Кредитного договору).

38. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

39. На підставі Кредитного договору Банк надав ПрАТ "ТАКО" кредит, заборгованість за яким у сумі 6899999,91 доларів США (тіло кредиту) згідно з Договором про заміну боржника була переведена на Боржника. В останній день визначеного Кредитним договором строку кредитування 25.02.2017 залишок заборгованості з тіла кредиту в сумі 6039999,91 доларів США, процентів за користування кредитом у сумі 281651,95 доларів США та нарахованої на них пені у сумі 261080,70 доларів США не був сплачений.

40. У подальшому 21.04.2017 були сплачені проценти у сумі 31206,68 доларів США, тому заборгованість з процентів станом на 02.08.2018 становить 250445,27 доларів США, що за курсом Національного банку України (28,118832 станом на дату звернення до суду 01.11.2018) становить 7042228,47 грн.

41. Боржник частково погасив кредит 31.05.2017 у сумі 15000,00 доларів США, 25.07.2017 у сумі 30000,00 доларів США, 15.02.2018 у сумі 119214,06 доларів США, 03.03.2018 у сумі 29739,76 доларів США, тому станом на 02.08.2018 заборгованість за Кредитним договором з тіла кредиту становила 5846046,09 доларів США, що за курсом НБУ (28,118832 станом на дату звернення до суду 01.11.2018) становить 164383988,00 грн.

42. За розрахунком суду апеляційної інстанції, пеня за період з 26.02.2017 до 02.08.2018 становить 2578940,80 доларів США, що за курсом НБУ (28,118832 станом на дату звернення до суду 01.11.2018) становить 76516803,10 грн.

Позиція Верховного Суду

43. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги.

44. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, на який послався Боржник при зверненні з касаційною скаргою, однією з підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

45. Отже, для касаційного перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

46. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 звернула увагу на те, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими.

47. Суд вважає безпідставними доводи Боржника про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №911/1540/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №635/4741/17, з огляду на таке.

48. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №635/4741/17 залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції, якою закрито провадження у справі про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (проведених у справі №Б-39/58-06), протоколу з проведення прилюдних торгів, визнання незаконним і скасування свідоцтва, відновлення положення, що існувало до порушення, застосування наслідків недійсності правочину у вигляді витребування приміщень із чужого незаконного володіння набувача. Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що спір, розгляд якого ініціював позивач у справі №635/4741/17, стосується продажу на аукціоні приміщень, виключених до ліквідаційної маси боржника у процедурі банкрутства. За висновком суду касаційної інстанції, лише за умови існування провадження у справі про банкрутство та тільки у межах тієї справи за певних умов можливим є розгляд спору щодо результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину.

49. Зі змісту зазначеного судового рішення Суд вбачає, що викладені в ньому висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні спору про оскарження результатів прилюдних торгів з реалізації майна боржника у процедурі банкрутства стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається. Зокрема, наведені в касаційній скарзі цитати з постанови у справі №635/4741/17 по суті є викладенням висновків суду, які стосуються встановлених під час розгляду відповідної справи фактичних обставин, що формують зміст правовідносин, та їх оцінки в межах дискреційних повноважень судів.

50. Водночас зазначена постанова Великої Палати Верховного Суду не містить висновків щодо застосування норм права, зокрема частини 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, під час розгляду грошових вимог кредитора, заявлених у справі про банкрутство, саме у подібних до цієї справи правовідносинах.

51. Що стосується посилання Боржника у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №911/1540/18 Суд звертає увагу на те, що скасування судових рішень місцевого та апеляційного господарських судів з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення всіх необхідних обставин справи та дослідження доказів не означає остаточного вирішення спору, а отже, й остаточного формування правового висновку у цій справі. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24.01.2020 у справі №910/10987/18.

52. Відповідно до вимог статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Водночас постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

53. Разом з тим направлення справи на новий розгляд є наслідком порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За результатами нового розгляду справи фактично-доказова база в ній може істотно змінитися, що вплине на правові висновки судів.

54. Виходячи з наведеного, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.06.2021 у справі №911/1540/18, не може бути підставою для оскарження судового рішення в цій же справі в касаційному порядку відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, адже підставою оскарження відповідно до зазначеної норми є наявність саме висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах при розгляді іншої справи.

55. З огляду на викладене Суд вважає, що доводи Боржника про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, не знайшли свого підтвердження.

56. Отже, встановивши після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними, Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні системні технології" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі №911/1540/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

В. Пєсков