ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2022 року Справа № 903/985/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРГБАУ-ТЕХНІК», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Цуманське лісове господарство», смт Цумань, Волинськаобласть

про стягнення 43 460 грн. 71 коп.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРГБАУ-ТЕХНІК» в позовній заяві від 24.11.2021 №2411/21-1 просить суд стягнути з Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» 43 460 грн. 71 коп. в тому числі 25 631 грн. 00 коп. основного боргу, 4 230 грн. 26 коп. 3% річних, 11 220 грн. 45 коп. втрат від інфляції, а також 2 379 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. В тексті позовної заяви позивач зазначає про очікуваний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 03.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі надіслана сторонам поштовим зв`язком 06.12.2021, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції. Ухвала суду отримана відповідачем 13.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 716 (а.с. 33).

Відзив відповідача та заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на адресу суду не надходило..

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року,учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

27.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРГБАУ-ТЕХНІК» (Позивач, Продавець) та Державним підприємством "Цуманське лісове господарство"(Відповідач, Покупець) укладено договір купівлі продажу за №39-0116/БВ (Договір), згідно п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передавати у власність Покупця засоби та обладнання для здійснення електронного обліку деревини (далі Товар) в комплектації, кількості, та по цінах, обумовлених в рахунках - фактурах, а Покупець прийняти та оплатити Товар на умовах і в порядку, визначених даним Договором.

Відповідно до п. 3.2. Договору покупець, на підставі рахунку, отриманого від продавця, має протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати рахунку, здійснити 100% попередню оплату усієї вартості Товару згідно рахунку фактури у безготівковій формі.

На виконання умов Договору Продавець надав Покупцю рахунок на оплату вартості Товару №180 від 03.04.2017 на суму 40 631,20 грн. (а.с. 12).

Відповідно до експрес накладної №9459 від 05.04.2017 Продавець передав Покупцю товар на суму 40 631,20 грн., що підтверджується про його отримання уповноваженою особою інженером з електронного обліку деревини Мацюком Володимиром Вікторовичем -06.04.2017 за довіреністю №126 від 05.04.2017 (а.с.14).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Даний договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку не оспорено, не розірвано та не визнано недійсним, а отже є дійсним, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до приписів п.3.2 Договору, кінцевий термін для сплати Відповідачем за Товар настав 09.04.2017.

В свою чергу, відповідач за отриманий товар здійснив часткову оплату на суму 15 000,00 грн. наступними платіжними дорученнями:

- на суму5 000,00 грн. платіжним дорученням №74 від28.02.2018;

- на суму 3 000,00 грн. платіжним дорученням від 26.10.2018 №325;

- на суму 2 000,00 грн. платіжним дорученням від 28.01.2019 №27;

- на суму 5 000,00 грн. платіжним дорученням від 26.06.2019 №248.

Відповідні обставини сторонами не оспорюються.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач отриманий товар повністю не оплатив, заборгованість за такий становить 25 631,20 грн.

В свою чергу, позивачем направлялося на юридичну адресу відповідача дві претензії:

1. претензія від 15.11.2017 №1511/01 про сплату боргу в сумі 44 332.92 грн. отримана відповідачем 01.12.2017, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с.18);

2. повторна претензія від 20.10.2021 №2010/21 про сплату боргу в сумі 25 631,20 отримана відповідачем 25.10.2021, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с.22).

Однак, після отримання претензій відповідач отриманий товар не оплатив.

Враховуючи експрес накладну №9459 від 05.04.2017, претензії щодо оплати боргу, основна сума заборгованості в розмірі 25 631 грн. 00 грн. підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно з ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4 230,26 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09.04.2017 по 06.11.2020 та11 220,45 грн. втрат від інфляції за період з квітня 2017 по вересень 2021.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані позивачем 3% річних в сумі 4 230,26 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 09.04.2017 по 06.11.2020 та 11 220,45 грн. втрат від інфляції за період з квітня 2017 по вересень 2021 підставні та підлягають до стягнення (розрахунок позивача 3% річних та втрат від інфляції перевірено судом).

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон"

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

В позовній заяві позивач в порядку ст. 129 ГПК України зробив заяву про намір подати докази про понесені стороною витрати на правову допомогу .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» (45233, вул. Незалежності, 124, смт. Цумань, Ківерцівський район, Волинська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРГБАУ-ТЕХНІК» (01011 вул. Рибальська, буд. 13, м. Київ, ) 43 460 грн. 71 коп. заборгованості в тому числі 25 631 грн. 00 коп. основного боргу, 4 230 грн. 26 коп. 3% річних, 11 220 грн. 45 коп. втрат від інфляції, а також 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум