ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4315/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання П`ятак А.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая", м. Вугледар Донецької області
до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Південна залізниця", м.Харків
про стягнення 64 703,84грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (надалі - відповідач) про стягнення 64703,84грн. збитків.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не забезпечив збереження вантажу, переданого йому для перевезення залізничним транспортом згідно накладних №53869285, №53961645, №53961405, №48159073, №48159065, №48230049, №53873287, №53869269 та №53876090, внаслідок чого було виявлено недостачу маси вантажу.

Ухвалою від 02.11.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2021.

11 листопада 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначив, що представник станції Лиман не брав участі у зважуванні вагонів згідно актів загальної форми ГУ-23, які надані відповідачем, та жодних обставин не засвідчував. Письмові звернення на адресу начальника станції Лиман від вантажоодержувача щодо необхідності участі в комісійній видачі вантажу та складанні комерційних актів не надходили. Вантажоодержувачем на адресу Харківської дирекції залізничних перевезень скарга на дії начальника станції Лиман не надавалася. На підтвердження маси втраченого вантажу позивачем не надано доказів складення комерційних актів, що може бути передумовою для матеріальної відповідальності залізниці.

Також, 11.11.2021 від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій він зазначив, що позивач пропустив строк пред`явлення позову, передбачений статтями 134, 136 Статуту залізниць України.

Ухвалою від 15.11.2021 підготовче засідання призначено на 24.11.2021.

22 листопада 2021 року від відповідача надійшла відповідь на відзив, у якій він проти доводів відповідача заперечив та наполягав на правомірності позовних вимог. При цьому зазначив, що правомірність складення актів загальної форми ГУ-23 передбачена положеннями статтею 129 Статуту залізниць України. Щодо поданої відповідачем нотаріально посвідченої заяви прийомоздавальником регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" станції Щебелінка Прокоф`євою Л.М. (справа №905/494/21) про те, що вона участі у зважуванні вагонів згідно актів форми ГУ-23 не приймала та жодних обставин не засвідчувала, позивач зазначив, що вказана заява на адресу ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" не надходила.

24 листопада 2021 року від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_1 від 28.04.2021, в якій остання зазначила, що вона участі у зважуванні вагонів згідно актів форми ГУ-23 не приймала та жодних обставин своїм підписом не засвідчувала; вчинений у актах підпис від її імені їй не належить. Одночасно відповідач просить визнати поважною причину ненадання вказаного доказу та поновити пропущений строк для його подання. При цьому, відповідач вказує, що оригінал заяви свідка ОСОБА_1 знаходився в матеріалах справи № 905/494/21 та був отриманий ним лише 12.11.2021, що підтверджується листом господарського суду Харківської області №031119 від 10.11.2021. У зв`язку з отриманням оригіналу заяви свідка після направлення відзиву на позовну заяву до суду, відповідач не мав можливості надати даний доказ разом з відзивом.

У підготовчому засіданні 24.11.2021 судом вищевказане клопотання відповідача було задоволено, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причини пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви свідка та долучити її до матеріалів справи.

Також, у підготовчому засіданні 24.11.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 21.12.2021.

02 грудня 2021 року від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він зауважив, що позивачем у відповіді на відзив не наведено обставин, які б спростовували заперечення проти позову. Також, відповідач надав пояснення щодо обчислення ним строків позовної давності та повідомив, що позивач двічі звертався до нього з аналогічним позовами у справі №905/494/21, який було залишено без розгляду ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2021 з підстав неявки позивача в судове засідання, та у справі №922/3868/21, який було повернуто ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2021 у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

07 грудня 2021 року від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він наголосив на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Ухвалою від 21.12.2021 підготовче засідання відкладено на 11.01.2022.

У підготовчому засіданні 11.01.2022 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 01.02.2022.

У призначене на 01.02.2022 судове засідання представник позивача не з`явився, однак 20.01.2022 від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач свого представника у дане судове засідання також не направив, однак 01.02.2022 подав клопотання про проведення засідання без його участі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 42 ГПК України учасникам справи надано право брати участь у судових засіданнях. В той же час, пунктом 3 частини 2 статті 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Оскільки у даному випадку явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою, вони вправі на власний розсуд використовувати своє право на участь у засіданнях з розгляду даної справи.

Частиною 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

25 лютого 2020 року за залізничною накладною №53869285 у залізничних вагонах №№65295552, 66239401 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

25 лютого 2020 року за залізничною накладною №53873287 у залізничному вагоні №60505807 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

25 лютого 2020 року за залізничною накладною №53876090 у залізничному вагоні №60938628 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

25 лютого 2020 року за залізничною накладною №53869269 у залізничних вагонах №66024159, 66112525, 60362860 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

03 березня 2020 року за залізничною накладною №53961645 у залізничних вагонах №№677063207, 60134871 ,67657718, 60424520, 67902478 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

03 березня 2020 року за залізничною накладною №53961405 у залізничному вагоні №№67860734, 66652561, 67919217 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

18 березня 2020 року за залізничною накладною №48159073 у залізничному вагоні №№66593856, 65947459, 56094253, 61773062, 68820737 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

18 березня 2020 року за залізничною накладною №48159065 у залізничному вагоні №№60338662, 604385546, 66034075 па станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200. відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

23 березня 2020 року за залізничною накладною №48230049 у залізничному вагоні №68821875, 68703552 на станцію Лиман Южн. Південної залізниці зі станції Південнодонбаська Південної залізниці на адресу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" був відправлений вантаж з вугільною продукцією марки Г(Г2) 0-200, відправник ДП "Шахта ім. М.С. Сургая". Вантаж маркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

Згідно вищевказаних залізничних накладних право надання позовних вимог до АТ "Українська залізниця" передається ДП "Шахта ім. М.С.Сургая".

Позивач у своєму позові вказує, що на станції відправлення згідно з накладними №№53869285, 53961645, 53961405, 48159073, 48159065, 48230049, 53873287, 53869269, 53876090 залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів заявлено не було. Однак під час перевірки маси вантажу на станції Лиман южн. Південної залізниці було виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі, зазначеній відправником у накладній.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду акти загальної форми ГУ-23.

Так, відповідно до Акту загальної форми від 29.02.2020 ст.Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №60505807, 60938628, 66024159, 66112525, 60362860, 65295552, 66239401, які прибули на станцію 29.02.2020, при перевірці в даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: №60505807 - 1,28т., №60938628 - 1,27т., №66024159 - 1,24т., №66112525 - 3,10т., №60362860 - 1,43т., №65295552 - 1,17т., №66239401 - 1,45т., також при візуальному огляді в вагоні №66112525 маркування було порушено. Також в акті відображено окрему думку представника ДВП: "У вище перелічених вагонах маркування відсутнє, вагони потоптані".

Відповідно до Акту загальної форми від 09.03.2020 ст. Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №67703207, №60134871, №67657718, №60424520, №67902478, які прибули на станцію 09.03.2020, при перевірці в даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: №67703207 - 1,58т., №60134871 - 1,63т., №67657718 - 1.39т., №60424520 - 1.46т., №67902478 - 1.95т., при візуальному огляді слідів течі вантажу в путі не виявлено. Також в акті відображено окрему думку представника ДВП: "У вище перелічених вагонах маркування частково відсутнє, вагони частково потоптані".

Відповідно до Акту загальної форми від 25.03.2020 ст. Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №66034075, №60438546, №60338662, №65947459, №56094253, №67173062, №68820737, які прибули на станцію 25.03.2020, при перевірці в даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: №66034075 - 2,7т., №60438546 - 1,64т., №60338662 - 2,08т., №65947459- 1,73т., №56094253 - 1,41т., №67173062 - 2,62т., №68820737 - 2,69т., також маркування відсутнє у зв`язку погодними умовами, слідів течі вантажу в путі немає. Також в акті відображено окрему думку представника ДВП: "У вище перелічених вагонах маркування відсутнє, вагони потоптані".

Відповідно до Акту загальної форми від 28.03.2020 ст. Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагону №66593856, який прибув на станцію 28.03.2020, при перевірці в даному вагоні було виявлено недовантаження, а саме - 2,33т., при візуальному огляді виявлено, що маркування відсутнє, слідів розкрадання не виявлено, слідів течі вантажу в путі немає. Також в акті відображено особову думку представника ДВП: "У вагоні №66593856 (- 2,33т.), маркування відсутнє, вагон потоптаний".

Відповідно до Акту загальної форми від 29.03.2020 ст. Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №68821875, №68703552, які прибули на станцію 29.03.2020, при перевірці в даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: №68821875 - 1,89т., №68703552 - 2,56т., при візуальному огляді виявлено, що маркування відсутнє. Також в акті відображено окрему думку представника ДВП: "У вище перелічених вагонах маркування відсутнє, вагони потоптані".

Відповідно до Акту загальної форми від 09.05.2020 ст. Лиман южн. Південної залізниці проведено контрольне зважування вагонів №67860734, №66652561, №67919217, які прибули на станцію 09.03.2020, при перевірці в даних вагонах були виявлені недовантаження, а саме вагони: №66652561 - 1,11т., №67860734 - 1,52т., №67919217 - 1,24т., при візуальному огляді слідів течі в путі не виявлено, маркування не порушено. Також в акті відображено особову думку представника ДВП: "У вище перелічених вагонах маркування частково відсутнє, вагони частково потоптані".

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що недостача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу. Зауважень з боку залізниці до стану вагонів та вантажу в ньому на станції відправлення не було. Наявність поглиблень у навантаженні (воронок) та порушення маркування, яке було нанесене під час приймання до перевезення, свідчить про втрату частини вантажу саме під час перевезення. У зв`язку з незбереженням вантажу під часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, відповідач повинен відшкодувати ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" заподіяні збитки у розмірі 64703,84грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з частиною 2 статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Так, статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457 з відповідними змінами та доповненнями, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно зі статтею 23 вищевказаного Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Позивач у позові зазначає, що залізницею всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства не було забезпечено збереження вантажу, внаслідок чого було допущено недостачу вантажу на загальну суму 64703,84грн.

Суд вважає твердження позивача недоведеними належними та допустимими доказами, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Таким чином, за наявності обставин невідповідності маси вантажу має складатися саме комерційний акт, а не акт загальної форми.

Однак, докази складення комерційного акту позивачем не надані.

Відповідач зазначає, що письмові звернення на адресу начальника станції Лиман від вантажоодержувача щодо необхідності участі в комісійній видачі вантажу та складанні комерційних актів не надходили.

Пункт 16 Правил складання актів визначає, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень безпосередньо або через начальника станції.

Матеріали справи також не містять доказів того, що вантажоодержувачем на адресу начальника Харківської дирекції залізничних перевезень подавалася скарга на дії начальника станції Лиман на відмову від складання комерційного акту.

Стаття 52 Статуту залізниць України, містить вичерпний перелік обставин, за яких на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, в тому числі прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Отже, факт втрати вантажу у вказаних позивачем обсягах слід визнати недоведеним, оскільки позивач обґрунтовує вказану обставину лише актами загальної форми ГУ-23, які не є належними доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу і на те, що відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Надані позивачем акти загальної форми містять вказівку, що в їх складенні брали участь представники станції перевізника, а саме:

- в актах загальної форми від 29.02.2020, 09.03.2020, 28.03.2020 та 09.05.2020 вказано представника станції Щебелінка Південної залізниці Прокоф`єву Л.М.;

- в актах загальної форми від 25.03.2020 та 29.03.2020 - представника станції Щебелінка Південної залізниці Пивовар Т.

В той же час, в матеріалах справи наявна нотаріально засвідчену заява ОСОБА_1 , в якій остання повідомила, що участі у зважуванні вагонів не приймала та жодних обставин своїм підписом не засвідчувала; вчинений у актах форми ГУ-23 підпис від її імені їй не належить.

Позивачем вказані твердження Прокоф`євої Л.М. жодним чином не спростовані, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявлено.

Щодо актів загальної форми від 25.03.2020 та 29.03.2020, суд зазначає, що вони взагалі не містять підпису представника станції Щебелінка Південної залізниці Пивовар Т.

Отже, вказані в актах особи від імені відповідача їх не підписували.

Також, слід врахувати, що відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Як зазначив відповідача акти загальної форми реєструються у паперовому та електронному вигляді, однак акти загальної форми, які надані позивачем, не містять нумерації та відповідного штемпелю станції, реєстрація актів відсутня.

За таких обставин, вищевказані акти загальної форми слід визнати такими, що складені без участі представників перевізника, а тому у будь-якому випадку не можуть підтверджувати обставини недостачі вантажу.

Підсумовуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Відмова у позові по суті вимог виключає необхідність дослідження питання щодо дотримання позивачем строку позовної давності, про застосування якої під час розгляду справи заявив відповідач.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" (85670, Донецька область, Волноваський район, м.Вугледар, код 40695853) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, код 40075815) в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м.Харків, вул.Євгена Котляра, буд.7, код 40081216) про стягнення 64 703,84грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" лютого 2022 р.

Суддя М.В. Калантай