ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2022 Справа №905/2279/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянувши матеріали господарської справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради про стягнення 731 061,32 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради про стягнення 731 061,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про закупівлю товарів (робіт, послуг) №921/18Э від 14.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2279/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.12.2021 відкладено підготовче засідання на 19.01.2022 року.

30.12.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відтермінувати погашення заборгованості строком на 6 місяців згідно наданого графіку.

05.01.2022 до канцелярії Господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якого позивач заперечує проти відстрочення сплати боргу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.01.2022 закрито підготовче провадження у справі №905/2279/21 та призначити розгляд справи по суті на 07.02.2022 року.

У судове засідання 07.02.2022 представник позивача та представник відповідача не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод (учасник, позивач) та Комунальним підприємством Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради (замовник, відповідач) укладено договір №921/18Э про закупівлю товарів (робіт або послуг), відповідно до п.1.1 якого учасник зобов`язався протягом 2019 року поставити замовникові (товари), зазначені в пропозиції за кодом Закупівлі ДК 021-2015 (CPV 20-8- пара гаряча вода та пов`язана продукція, а замовник прийняти і оплатити (такі товари, роботи або послуги) ДК 021-2015 (CPV 20-8- пара гаряча вода та пов`язана продукція.

Згідно з п.1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент товару роботи або послуги) ДК 021-2015 (CPV 20-8- пара гаряча вода та пов`язана продукція.

Кількість товару (послуг або кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт) 106500Гкал, та 105984м3 хімічно очищеної води (п.1.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору ціна договору становить 6106825,01грн з ПДВ.

Пунктом 4.1 договору узгоджено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення учасником рахунку на оплату (товару, робіт або послуг) або (на підставі) підписання сторонами акта, а саме: розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 10 робочих днів після їх надання.

До рахунків додаються: акти приймання-передачі (поставки) товару. Вся документація, в обов`язковому порядку засвідчена підписами уповноважених осіб та скріплена печаткою (п.4.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору строк (термін) поставки (передачі) товарів (виконання робіт або надання послуг) - протягом 2019 року.

Договір діє з 01.01.2019 до 31.12.2019, а в частині фінансових зобов`язань - до їх повного виконання (п.10.1 договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін без зауважень та скріплено печатками підприємств.

До матеріалів справи додано додаток №1 до договору №921/18Э про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 14.01.2019.

Згідно з п.1.1 додатку №1 постачальник зобов`язується поставити споживачу теплову енергію в кількості 106500,00 Гкал, в тому числі по кварталам: 1кв. 55000,00 Гкал, 2кв.8000,00Гкал, 3кв. 0,00Гкал, 4кв. 43500,00 Гкал.

Кількість теплової енергії визначається згідно листа-заявки споживача з обов`язковим узгодженням з постачальником і вказується в договорі.

Відповідно до п.6.1 додатку №1 ціна 1 Гкал теплової енергії встановлюється на підставі тарифу, встановленого Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері комунальних послуг і становить 36,33грн без ПДВ (43,60грн з урахуванням ПДВ). Ціна 1 куб.м хімічно очищеної води, витрати якої допущено споживачем в результаті його діяльності встановлюється згідно калькуляції постачальника і становить 11,51грн без ПДВ.

Згідно з п.6.2 додатку №1 розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі згідно встановлених тарифів. Інші варіанти розрахунків можливі за обов`язкової згоди на те обох сторін та виключно в рамках чинного законодавства України.

За змістом п.6.3 додатку №1 розрахунковим періодом є період з 16-00 год. 24 числа попереднього місяця по 16-00 год. 24 числа звітного місяця.

У відповідності до п.6.4 додатку №1 споживач протягом 10 календарних днів після отримання рахунку на оплату спожитої теплової енергії сплачує Постачальнику вартість зазначеної в складеному належним чином акті наданих послуг кількості теплової енергії та хімічно очищеної води.

На виконання умов договору №921/18Э від 14.01.2019 позивачем у грудні 2019 року

було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на суму 731 061,32 грн, за наслідком чого сторонами був підписаний акт №93002226 від 24.12.2019 прийому-передачі наданих ТМЦ, послуг (виконаних робіт).

Позивачем за поставлену продукцію виставлено відповідачу рахунок-фактури №93002226 від 24.12.2019 на суму 731 061,32 грн.

Доказів оплати відповідачем виставлених рахунків суду не надано.

Оскільки, прийняте на себе за договором №921/18Э від 14.01.2019 зобов`язання з оплати за отримання поставленої пари, гарячої води та пов`язаної продукції у передбачений договором строк відповідач не виконав, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення основної заборгованості у сумі 731 061,32 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору №921/18Э про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 04.01.2019.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Пунктом 4.1 договору узгоджено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення учасником рахунку на оплату (товару, робіт або послуг) або (на підставі) підписання сторонами акта, а саме: розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 10 робочих днів після їх надання.

Акт №93002226 від 24.12.2019 прийому-передачі наданих ТМЦ, послуг (виконаних робіт) підписаним сторонами, підтверджується факт надання послуг вартістю 731 061,32 грн

Доказів погашення Відповідачем заборгованості перед Позивачем у заявленій сумі матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає обґрунтованими та правомірними позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 731 061,32 грн за №921/18Э про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 04.01.2019 та такими, що підлягають задоволенню.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відтермінувати погашення заборгованості строком на 6 місяців згідно наданого графіку. Розглянувши клопотання відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч.3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи рішення про розстрочку виконання рішення, суд повинен оцінити, а заявник, відповідно, довести належними доказами, гарантовану можливість виконання рішення у запропоновані ним строки.

Заявляючи про розстрочення виконання рішення відповідач посилається на незадовільний фінансовий стан, наявність кредиторської заборгованості. В підтвердження обставин, на які посилається відповідач у заяві про розстрочення виконання рішення, останнім надано висновок Торгово-промислової палати №464/12.1.-21-03 від 23.06.2017 про істотну зміну обставин.

Разом з тим ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим ці ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Крім того, розстрочення виконання судового рішення має на меті забезпечити його реальне виконання з урахуванням інтересів сторін. У зв`язку з чим, посилання відповідача лише на складний фінансовий стан без визначення реальної перспективи виконання судового рішення не може бути підставою для розстрочення такого виконання.

Висновок Торгово-промислової палати №464/12.1.-21-03 від 23.06.2017, на який відповідач посилається в обґрунтування своєї заяви не стосується правовідносин за договором №921/18Э про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 14.01.2019.

В супереч ст.74 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не надано доказів того, що саме в графік, визначений ним для розстрочки погашення заборгованості рішення суду буде виконано.

Крім того, позивач проти розстрочення заборгованості заперечив.

Проаналізувавши зміст та матеріали заяви про розстрочення виконання рішення суду, судом встановлено, що надані відповідачем докази не підтверджують можливість виконання рішення у запропоновані відповідачем строки.

Враховуючи таке, суд дійшов висновку про відсутність доведених та обґрунтованих підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення строком на 6 місяців, що зумовлює відмову в її задоволенні.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради про стягнення 731 061,32 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) заборгованість у сумі 731 061,32 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10965,92 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 07.02.2022 року.

Повний текст рішення складено та підписано протягом 14.02.2022 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов