ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 Справа № 917/1756/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради

до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Лубнигаз

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області

про визнання шафового газорозподільного пункту безхазяйним

без виклику представників учасників справи

встановив:

Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про визнання шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32 безхазяйним та передачу його у комунальну власність Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради.

Позивач також заявив до відшкодування 2270,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що у 2014 році було розпочато процедуру визнання майна безхазяйним, власник майна не встановлений, а тому шафовий газорозподільний пункт підлягає передачі у власність Лубенської територіальної громади.

Відповідач у відзиві (вх. № 14454 від 28.12.2021; а.с. 43-44) позов заперечує з таких підстав:

- рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016 у справі № 917/39/16, яке набуло законної сили 04.03.2016, визнано за набувальною давністю право власності за Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на газопроводи, станції катодного захисту, шафові газорозподільні пункти та газорозподільний пункт;

- позивачу та третій особі відомо про наявність рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016, оскільки Лубенська міська рада була відповідачем у справі № 917/39/16, а позивач є виконавчим органом Лубенської міської ради;

- наказом ПАТ «Лубнигаз» № 63-В від 24.03.2016 «Щодо прийняття на баланс газових мереж та споруд на них» зараховано на баланс у складівласного майна, майно право власності на яке визнано за набувальною давністю, згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016;

- посилання позивачем на статтю 335 ЦК України в обґрунтування своїх вимог є безпідставним, оскільки вказане майно не є безхазяйним, а має власника - АТ «Лубнигаз», яке обслуговує даний шафовий газорозподільний пункт, здійснює амортизаційні відрахування на утримання, поточний та капітальний ремонт;

- реєстрація права власності на вказане майно, згідно діючого законодавства не вимагається;

- спірний шафовий газорозподільний пункт не є окремо виділеним майном, а входить до газової мережі, тому не може визнаним безхазяйним і переданим до комунальної власності Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 248 від 11.01.2022) зазначає таке:

- відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703, Реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції взято на облік як безхазяйний шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській у місті Лубни - комплекс споруд 32, будинок 32;

- 17.05.2014 в газеті «Лубенщина» зроблено публікацію про взяття вищевказаного майна на облік, як безхазяйного;

- до рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016 у справі № 917/39/16, на яке посилається відповідач, майно перебувало на обліку як безхазяйне і відповідач не заявляв своїх прав на вказаний об`єкт;

- предметом розгляду даної справи є визнання безхазяйним шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32. Такий об`єкт в судовому рішенні від 18.02.2016 відсутній, відповідно право власності на нього ніхто не набував і він по сьогоднішній день перебуває на обліку як безхазяйний;

- станом на 12 травня 2014 року, коли спірний об`єкт було взято на облік як безхазяйне майно, стаття 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мала іншу редакцію і частини 4 цієї статті, на яку посилається відповідач у відзиві, не існувало;

- обов`язок реєстрації права власності на збудовані газові мережі був виключений з Кодексу про газотранспортну систему на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2190 лише 17.11.2021 року. Відповідач не надав суду документи, які б підтверджували реєстрацію права власності на спірний об`єкт.

Третя особа - Лубенська міська рада у листі від 06.01.2022 № 01-18/10 (вх. № 247 від 11.01.2022) просить задовольнити позовні вимоги.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованої о розподілу судової справи між суддями від 12.11.2021 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с. 22).

Ухвалою від 16.11.2021 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с. 26-28). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с. 31-35).

Ухвалою від 03.12.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1756/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; залучив до участі у справі Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача (а.с. 37-39).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

28.12.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про перехід до загального провадження (вх. № 14456 від 28.12.2021; а.с. 53).

Ухвалою від 29.12.2021 суд відхилив вказане клопотання відповідача (а.с. 58-59).

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У зв`язку з необхідністю подання учасниками справи доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав учасників справи та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, а також в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному прийняття рішення судом відклалося на необхідний строк.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Позивач у позові посилається на те, що на території міста Лубни знаходиться шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській у місті Лубни (колишня вулиця Петра Слинька).

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 248 від 25.09.2013 «Про встановлення адрес газопроводам та спорудам на них в м. Лубни» було присвоєно адреси об`єктам газотранспортної системи у кількості 36 об`єктів, в тому числі присвоєно адресу двом шафовим газорозподільним пунктам по вул. Олександрівській в місті Лубни (колишня назва вулиці П. Слинька), комплекс споруд № 31 та комплекс споруд № 32 (а.с. 9-10).

Реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції взято на облік як безхазяйний шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській у місті Лубни - комплекс споруд 32, що підтверджується доданою до заяви копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна № 21485874 від 12.05.2014 (а.с. 11).

В газеті «Лубенщина» за 17.05.2014 було зроблено публікацію про те, що Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради згідно ст. 335 ЦК України поставлено на облік у реєстраційній службі Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області як безхазяйні газопроводи та розташовані на них споруди в м. Лубни (а.с. 12).

Наказом начальника відділу містобудування та архітектури від 19 січня 2021 року № 09-15/02 були внесені зміни до адрес комплексів споруд (а.с. 18-19). Зокрема, адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 32 було змінено на адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 32, будинок № 32.

Позивач зазначає, що за цей час ніхто не заявив про своє право на вказаний об`єкт газопостачання.

Також позивач звертає увагу на те, що даний газорозподільний пункт є устаткуванням призначеним для автоматичної підтримки тиску газу вимірюванням, обліку його витрат та розподілу кінцевим споживачам. Даний пункт розташований на одній із центральних вулиць міста Лубни та забезпечує розподіл газу жителям міста, тому даний об`єкт має належати Лубенській територіальній громаді для забезпечення безперервного постачання газу мешканцям міста

Як зазначає позивач, з дня взяття безхазяйної нерухомої речі, а саме шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській у місті Лубни на облік Реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області вже минуло більше семи років, власник зазначеного майна не встановлений, а тому зазначене майно підлягає передачі у власність Лубенської територіальної громади на підставі ч. 2 ст. 335 ЦК України.

Відповідно до пункту 31 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада може прийняти рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Рішенням Лубенської міської ради від 24.06.2011 «Про визначення повноважень щодо управління майном» Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради передані повноваження щодо здійснення представництва інтересів територіальної громади міста при зверненні до суду з заявами про визнання спадщини відумерлою та майна безхазяйним (а.с. 20).

З метою визначення вартості предмету спору на замовлення Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради було залучено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Естіма». Відповідно до виконаного ТОВ «Естіма» висновку № 1886 про оцінку вартості об`єкту нерухомості шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в м. Лубни, що знаходиться за адресою: м. Лубни, комплекс споруд № 32, вартість об`єкту оцінки станом на 01.10.2021 становить 27 029,00 грн без ПДВ (а.с. 7-8).

30.03.2021 Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання газопроводів та споруд на них безхазяйними, в якій просив визнати майно, в тому числі шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській в м. Лубни комплекс споруд № 32, будинок № 32 безхазяйним та передати їх у власність Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради.

Ухвалою від 28.04.2021 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області залишив без розгляду вказану заяву Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, роз`яснивши заявнику право подачі позову на загальних підставах (а.с. 5-6).

Враховуючи викладене, позивач звернувся із позовом до Господарського суду Полтавської області, у якому прохає визнати майно, а саме: шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32 безхазяйним та передати його у комунальну власність Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною 5 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Таким чином, органом, уповноваженим управляти майном територіальної громади є Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області та виконавчий комітет Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області.

Відповідно до пункту 31 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада може прийняти рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Рішенням Лубенської міської ради від 24.06.2011 «Про визначення повноважень щодо управління майном» Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради передані повноваження щодо здійснення представництва інтересів територіальної громади міста при зверненні до суду з заявами про визнання спадщини відумерлою та майна безхазяйним (а.с. 20).

Відносини пов`язані із набуттям, зміною, припиненням права власності та його захистом, зокрема, регулюються, серед іншого, Цивільним і Господарським кодексами України.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст 328 Цивільного кодексу України).

Статтею 316 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 335 Цивільного кодексу України, безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Заява про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади за умов, визначених Кодексом, подається до суду за місцезнаходженням цієї речі органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади (стаття 269 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, законодавство визначає особливі правила щодо набуття права власності на безхазяйні нерухомі речі.

Перш за все такі речі мають бути взяті на облік як безхазяйні за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони знаходяться, з обов`язковим оголошенням про це у друкованих засобах масової інформації.

Законодавець визначив саме такий порядок задля того аби встановити власника або іншу особу, яка має право вимагати повернення такої речі, або ж заявити про свої права на вказану річ.

Суд встановив, що на виконання вимог ст. 335 ЦК України реєстраційною службою Лубенського міськрайонного управління юстиції взято на облік як безхазяйний шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській у місті Лубни - комплекс споруд 32, будинок 32, що підтверджується наданою до заяви копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна № 21485874 від 12.05.2014 (а.с. 11).

Позивач посилається на те, що в газеті «Лубенщина» за 17.05.2014 зроблено публікацію про те, що Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради поставлено на облік у реєстраційній службі Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області як безхазяйні газопроводи та розташовані на них споруди в м. Лубни (а.с. 12).

Проте, у вказаній публікації не конкретизовано назви майна і його адреси, зокрема не вказано про взяття на облік саме шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в місті Лубни (колишня назва вулиці П. Слинька).

Разом з тим суд встановив, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016 у справі № 917/39/16 задоволено позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» до Лубенської міської ради про визнання права власності; визнано за набувальною давністю право власності за Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на газопроводи, станції катодного захисту, шафові газорозподільні пункти та газорозподільний пункт у м. Лубни, в тому числі на шафовий газорозподільний пункт (РДНК-400-2шт) по вул. Слинька в м. Лубни, введений в експлуатацію 1986 року та на шафовий газорозподільний пункт (РД-50-2шт) по вул. Слинька в м. Лубни, введений в експлуатацію 1968 року (а.с. 45-48).

На цей час Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (ідентифікаційний код 05524713) змінило назву на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Лубнигаз (ідентифікаційний код 05524713), про що свідчать відповідні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.25).

У вказаному рішенні у справі № 917/39/16 суд встановив, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" з моменту введення газопроводів та газорозподільних пунктів в експлуатацію здійснювало обслуговування спірних газопроводів, оскільки останні є об`єктом підвищеної небезпеки, проводило безперебійне та безаварійне постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи.

Вказане рішення суду ніким не оскаржувалося і набрало законної сили 04.03.2016.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач стверджує, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016 у справі № 917/39/16 визнано його право власності на майно, яке є предметом спору по даній справі № 917/1756/21.

Позивач заперечує вказане твердження відповідача, оскільки у рішенні суду по справі № 917/39/16 не вказано про визнання права власності саме на шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32, тому вказане майно на цей час є безхазяйним.

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 248 від 25.09.2013 «Про встановлення адрес газопроводам та спорудам на них в м. Лубни» було присвоєно адреси об`єктам газотранспортної системи у кількості 36 об`єктів, в тому числі присвоєно адресу двом шафовим газорозподільним пунктам по вул. Олександрівській в місті Лубни (колишня назва вулиці П. Слинька), комплекс споруд № 31 та комплекс споруд № 32 (а.с. 9-10).

Наказом начальника відділу містобудування та архітектури від 19 січня 2021 року № 09-15/02 були внесені зміни до адрес комплексів споруд (а.с. 18-19). Зокрема, адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 31 було змінено на адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 31, будинок № 31;

а адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 32 було змінено на адресу: м. Лубни, комплекс споруд № 32, будинок № 32.

Згідно з наказом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" від 24.03.2016 № 63В «Щодо прийняття на баланс газових мереж та споруд на них» відповідач зарахував на баланс у складівласного майна, майно право власності на яке визнано згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2016, до цього майна також включені шафовий газорозподільний пункт по вул. Слинька в м. Лубни, введений в експлуатацію 1986 року та на шафовий газорозподільний пункт по вул. Слинька в м. Лубни, введений в експлуатацію 1968 року (а.с. 49).

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідач у відзиві вказує, що спірний шафовий газорозподільний пункт по вул. Олександрівській у місті Лубни не є окремо виділеним майном, а входить до газової мережі. Позивач в установленому порядку вказані твердження документально не спростував.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

Законодавством встановлений чіткий спосіб захисту права щодо вимог про набуття права власності на безхазяйні речі.

Відповідно до ст. 329 Цивільного процесуального кодексу України заява про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади за умов, визначених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцезнаходженням цієї речі органом, уповноваженим управляти майном відповідної територіальної громади.

Суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади (ст. 333 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради зверталося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання газопроводів та споруд на них безхазяйними, до цього майна були включені вимоги щодо визнання безхазяйним шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32 (який є предметом спору і у справі № 917/1756/21).

Ухвалою від 28.04.2021 у справі № 539/1246/21 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України залишив без розгляду заяву Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, роз`яснивши заявнику право подачі позову на загальних підставах.

При цьому, у вказаній ухвалі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області зазначено про те, що на вказані об`єкти визнано право власності за Акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз», оскільки у вказаного в заяві майна є власник, а тому в даному випадку існує спір про право.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Позивач, звернувшись до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Лубнигаз з позовними вимогами про визнання спірного майна безхазяйним, обрав неправильний спосіб захисту права, оскільки законодавством встановлений чіткий порядок розгляду цих вимог в порядку окремого провадження згідно зі ст.329 ст. 333 Цивільного процесуального кодексу України.

За наявності спору про право власності на річ позивач може обрати спосіб захисту цього права, визначений главою 29 Цивільного кодексу України.

Позивач також заявив до відповідача вимогу про передачу шафового газорозподільного пункту по вул. Олександрівській в м. Лубни - комплекс споруд № 32, будинок № 32 у комунальну власність Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради.

В обґрунтування цих вимог позивач посилається на те, що вказане майно є безхазяйним.

Проте, як встановив вище суд, вказане майно не було визнано судом безхазяйним у встановленому порядку. Інших підстав для передачі йому майна позивач у позові не вказав.

Отже, позивач не довів належними докази факту порушення відповідачем прав позивача на спірне майно на дату звернення з цим позовом.

Тому, позовні вимоги до відповідача з заявлених позивачем підстав є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд відшкодувати понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2270,00 грн судового збору за платіжним дорученням № 40 від 25.10.2021 (а.с. 4). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 28.10.2021 (а.с. 23).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 15.02.2022.

Суддя Т. М. Безрук