Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1026/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, )

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Селянсько-фермерське господарство "Джерела" ( 35513, Рівненська обл., Радивилівський р-н, село Пляшівка, вул. Берестецька, будинок 25, );

до відповідача 2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 21 530, 96 грн.

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі Банк) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селянсько-фермерське господарство "Джерела" (далі Товариство) та до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з останніх солідарно 21 530,96 грн заборгованості за кредитним договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020, з яких 21 118,69 грн заборгованості за кредитом та 412,27 грн заборгованості по процентам за користування кредитом.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Цією ж ухвалою запропоновано відповідачам відповідно до статті 165 ГПК України надати відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 денного строку з дня вручення ухвали.

20 грудня 2021 року Банком на офіційну електронну адресу суду надіслано заяву від 17.12.2021 №36671098, відповідно до якої позивач просив закрити провадження у справі №918/1026/21 у зв`язку з відсутністю предмету спору за кредитним договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020. Також Банк просив повернути сплачений ним судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

24 грудня 2021 року від Банку на електронну адресу суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме: виписки по рахунку Товариства.

10 лютого 2022 року від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній повідомив, що заборгованість, яка є предметом спору сплачена Товариством у повному обсязі на підтвердження чого надав копії платіжних доручень, меморіальних ордерів, квитанцій та банківських виписок.

Частинами 1-4 ст. 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Приписами ч.ч. 1, 2, 6, 8, 9 ст. 165 ГПК України унормовано, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву додаються, зокрема докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 станом на час ухвалення рішення своїми процесуальними правами не скористався, відзиву на позов чи будь-яких заяв (клопотань) до суду не подав.

За таких обставин відповідач 2 мав достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді, а суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У силу вимог ч.ч. 4, 5 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем 1 зобов`язань за укладеним 03.11.2020 між Товариством (Позичальник) та Банком кредитним договором №14360570-КД-1, на підставі якого відповідачу 1 було надано кредит у розмірі 89 002,38 грн в обмін на зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, та інших платежів, які передбачені умовами договору.

Сторони узгодили, що за користування кредитними коштами відповідач 1 сплачує відсотки в розмірі 25,00% річних (пункт А.6 Договору), а термін повернення кредитних коштів 02.11.2021 року (пункт А.3 Договору).

Позивач вказує, що в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства відповідач 1 не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін, не сплатив відсотки та винагороду.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором у відповідача 1 перед позивачем обліковується заборгованість в розмірі 21 530,96 грн. яка складається з: 21 118,69 грн. - заборгованість за кредитом; 412,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

09 листопада 2020 між Банком та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки №14360570-ДП-1/1, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов`язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору №14360570-КД-1 від 03.11.2020.

Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Обставини отримання кредиту за Договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020 не заперечуються відповідачами.

Поряд з цим, позивач стверджує про відсутність предмет спору у даній справі, та просить закрити провадження у справі. Відповідач зазначає про повне погашення заборгованості за Договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020, що є предметом спору.

Дослідивши подані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивач 11 листопада 2021 року звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства та до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з останніх солідарно 21 530,96 грн заборгованості за кредитним договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020, з яких: 21 118,69 грн заборгованості за кредитом та 412,27 грн заборгованості по процентам за користування кредитом.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що станом на момент звернення позивачем до суду з даним позовом у Товариства існувала непогашена заборгованість за кредитним договором №14360570-КД-1 від 03.11.2020 в розмірі 13 828,01 грн, що вбачається з наданих відповідачем 1 платіжних доручень, банківських виписок, меморіальних ордерів та квитанцій. Поряд з цим заборгованість в сумі 7 702,95 грн за кредитним договором оплачена відповідачем 1 до звернення позивачем до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що відповідач 1 сплатив суму боргу в розмірі 13 828,01 грн після звернення позивачем до суду з даним позовом, що підтверджується доказами описаними вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 7 702,95 грн суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю таких вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 5 ст. 231 ГПК України передбачено, що ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Відтак, судовий збір, сплачений позивачем, пропорційно до частини позову провадження за яким підлягає закриттю, в розмірі 1 457 грн 88 коп. підлягає поверненню останньому.

На підставі ст. 129 ГПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 812,12 грн, пропорційно до частини позовних вимог у задоволенні яких відмовлено - залишаються за ним, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 237- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ТОВ "Селянсько-фермерське господарство "Джерела" та до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 7 702 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором відмовити.

2. Провадження у справі в частині вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ТОВ "Селянсько-фермерське господарство "Джерела" та до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 13 828 грн 01 коп. заборгованості за кредитним договором закрити.

3. Повернути ухвалою суду Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 457 грн 88 коп., сплачений згідно платіжного доручення №ZZ429B1M92 від 19 жовтня 2021 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №918/1026/21. Ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2022.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич