РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2022Справа № 910/12519/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум"

до Адвокатського об`єднання "Клочков та Партнери"

про стягнення 142 193,47 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Адвокатського об`єднання "Клочков та Партнери" (відповідач) про стягнення 142 193,47 грн. заборгованості з орендної плати за грудень 2020.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди частини нежилого приміщення № 72 від 01.12.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/12519/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

10.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній проти позовних вимог заперечив у повному обсязі. При цьому, відповідач не заперечував обставин, викладених у позовній заяві щодо укладення спірного договору, однак зазначив, що позивачем жодного разу у період дії договору відповідачу не надавались розрахунки комунальних платежів. З цих підстав просив суд у позові відмовити. Крім того, відповідач просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

13.10.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва, представником позивача було подано відповідь на відзив, згідно якої останній проти доводів, викладених у відзиві заперечив та зазначив, що предметом спору у цій справі є стягнення орендної плати за грудень 2020 року, без врахування витрат на комунальні послуги. При цьому протягом строку дії договору у період з грудня 2019 року по листопад 2020 року відповідач сплачував як орендні платежі так і виставлені рахунки за комунальні послуги. Наявність заборгованості по орендній платі підтверджується актом звірки взаємних розрахунків.

Стосовно заявленого клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд зазначає таке.

Положеннями частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктами 1, 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Відтак, дана справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження, оскільки предметом даного спору є стягнення з відповідача суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум" (орендодавець) та Адвокатським об`єднанням "Клочков та партнери" (орендар) було укладено Договір оренди № 72 частини нежитлового приміщення (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає за плату, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 342,1 кв.м., що розташовані на другому поверсі, окремої нежитлової будівлі за адресою: 01135, м. Київ, вул. Златоустівська (назва до перейменування - Золотоустівська), 23А (Літ. "М").

Відповідно до п. 3.1. Договору сторони домовились, що орендна плата загалом за об`єкт на місяць становить 123 624,74 грн. без ПДВ, що на момент підписання цього Договору за комерційним курсом продажу становить 5 005,05 доларів США.

Згідно п. 3.4. Договору орендар сплачує орендну плату Орендодавцю до 25 (двадцять п`ятого) числа поточного місяця за наступний місяць, шляхом перерахування відповідних платежів на поточний рахунок орендодавця за кожний календарний місяць користування об`єктом.

Відповідно до п. 3.5.2. Договору орендар відшкодовує орендодавцю витрати на оплату послуг електроенергії, теплопостачання, водопостачання та каналізації, вивезення твердих побутових відходів, охорони, пожежної та охоронної сигналізації, які безпосередньо пов`язані з використанням об`єкту, відповідно до рахунку та кошторису, що складений на підставі документів наданих відповідними обслуговуючими організаціями пропорційно займаній площі.

Згідно з п. 3.11. Договору орендна плата не включає в себе відшкодування витрат, передбачених п.п. 3.5.2., 3.5.3., 3.6., 3.7. цього Договору.

Відповідно до п. 3.12. Договору сторони зобов`язані раз на квартал, а також у випадку закінчення строку дії Договору або його розірвання, проводити звірення розрахунків шляхом підписання Акту звірки взаєморозрахунків, який надає орендодавець.

Між сторонами було підписано Акт звіряння розрахунків за період з 01.12.2019 по 30.11.2020, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за Договором склала 141 790,83 грн., включаючи орендну плату за грудень 2020 року, однак без врахування комунальних послуг за цей період.

31.12.2020 між сторонами було підписано Акт № /А-00111 від 31.12.2020 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким позивачем було надано, а відповідачем прийнято без зауважень послуги з оренди нежитлового приміщення за Договором за період грудень 2020 року у сумі 142 193,47 грн.

Спір у справі виник в зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, в порушення умов договору не сплачено кошти за оренду нежилого приміщення за період грудень 2020 року, внаслідок чого станом на дату подання позову виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 142 193,47 грн. з оплати орендних платежів.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Судом встановлено, що 31.12.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Акт № /А-00111 від 31.12.2020 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким позивачем було надано, а відповідачем прийнято без зауважень послуги з оренди нежитлового приміщення за Договором за період грудень 2020 року у сумі 142 193,47 грн. Тобто, факт надання послуг з оренди нежитлового приміщення за Договором за період грудень 2020 року є доведеним, у той час як відповідачем не надано суду підтвердження оплати наданих позивачем послуг за вказаний період.

Однак, суд враховує, що між сторонами також було укладено Акт звіряння розрахунків за період з 01.12.2019 по 30.11.2020, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за Договором склала 141 790,83 грн., включаючи орендну плату за грудень 2020 року у розмірі 142 193,47 грн. Тобто, відповідним документом підтверджено, що відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на суму 141 790,83 грн., яка складається із частково погашеної вартості послуг оренди за грудень 2020 року за рахунок накопичених платежів за минулі періоди, що безпосередньо підтвердив і сам позивач у відповіді на відзив. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано суду доказів належного виконання умов Договору в частині повної оплати наданих позивачем послуг з оренди нежитлового приміщення за період грудень 2020 року.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум" до Адвокатського об`єднання "Клочков та партнери" про стягнення 142 193,47 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 141 790,83 грн..

Судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум" до Адвокатського об`єднання "Клочков та партнери" про стягнення 142 193,47 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Адвокатського об`єднання "Клочков та партнери" (01054, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37Б, офіс 41-43, ідентифікаційний код 39313948) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Оптимум" (01035, м. Київ, вул. Золотоустівська, 23А, ідентифікаційний код 33597829) 141 790 (сто сорок одну тисячу сімсот дев`яносто) грн. 83 коп. заборгованості за орендною платою та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 42 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.02.2022.

Суддя С. В. Стасюк