ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р. Справа№ 910/10819/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Сачук Л.Л.

за участю представників

позивача: не прибув;

відповідача: 1. Дьомін Б.М.(директор);

2. Щербина Я.М.( ордер серії АІ №1113373 від 14.05.2021)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця - Андросенко Яни Володимирівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 (повний текст складено 25.06.2021)

у справі № 910/10819/20 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Андросенко Яни Володимирівни

до Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії»

про стягнення 507 122, 65 грн,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Андросенко Яна Володимирівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 504 000,00 грн та пені в сумі 3122,65 грн.

Позов обгрунтовувався тим, що відповідач протягом усього часу оренди не здійснив жодного платежу за укладеним сторонами договором суборенди № 1 від 18.07.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Андросенко Яни Володимирівни задоволено повністю; ухвалено стягнути з Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» на користь Фізичної особи-підприємця Андросенко Яни Володимирівни заборгованість в сумі 504 000,00 грн, пеню в сумі 3122,65 грн та судовий збір в сумі 7606,84 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач передав, а відповідач прийняв у користування об`єкт оренди про що складено Акт прийому-передачі від 18.07.2018, доказів на підтвердження повернення відповідачем позивачу прміщення матеріали справи не містять, отже починаючи з вказаної дати позивачем надавались, а відповідачем приймались послуги оренди; доказів оплати заборгованості з оренди та гарантійної суми відповідачем суду не надано, отже відповідач порушив права позивача.

12.03.2021 до Господарського суду міста Києва від Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» (далі Товариство , орендар ) надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/10819/20.

Товариство, вважало, що отримання 15.02.2021 за складеним між колишнім та діючим директором товариства актом документів, що стосуються господарської діяльності товариства за період 2018-2020 роки товариством дізналося про належне виконання ним зобов`язань перед орендодавцем, а тому отримані докази спростовують висновки суду та доводи позивача і орендодавця у спірних правовідносинах про несплату товариством гарантійного внеску та щомісячних орендних платежів за договором суборенди № 1 від 18.07.2018.

Ухвалою суду від 14.05.2021 суд витребував у сторін по справі додаткові фактичні дані та зобов`язав надати їх суду у строк до 01.06.2021.

02.06.2021 на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2021 відповідачем долучено до справи квитанції, чеки, фінансові звіти та облікові реєстри за спірний період з 27.07.2018 до 30.05.2020.

09.06.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_1 ..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 заяву Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» про перегляд рішення від 23.11.2020 у справі № 910/10819/20 за нововиявленими обставинами задоволено. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/10819/20 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи в порядку ст.ст. 320, 325 ГПК України раніше ухвалене ним рішення і примаючи за своїми висновками протилежне, місцевий господарський суд дійшов висновку, що виконання зобов`язань за договором суборенди № 1 від 18.07.2018 у спірний період для справи № 910/10819/20 є нововиявленою обставиною, яка існувала під час розгляду справи у суді першої інстанції, але не могла бути відома заявнику під час розгляду справи. Така обставина є істотною і її врахування судом першої інстанції призвело би до прийняття іншого судового рішення.

Не погоджуючись з ухваленим рішення та мотивами, які суд керувався при цьому , фізична особа підприємець - Андросенко Яна Володимирівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки визнано доведеними та аргументованими твердження відповідача про наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу , на підставі показів свідка, який стверджує, що отримував грошові кошти у відповідача відповідно до видаткових касових ордерів під звіт для подальшої їх передачі позивачеві. Втім, надані відповідачем свідчення свідка та видаткові касові ордери про отримання грошових коштів третьою особою для їх передачі позивачеві не можуть бути прийняті як належні докази отримання позивачем грошових коштів в рахунок договору оренди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження. Призначено справу до розгляду на 29.09.2021. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 910/10819/20 до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення.

16.09.2021 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення без змін. Водночас, просить суд покласти на апелянта судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 справу № 910/10819/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця - Андросенко Яни Володимирівни до провадження у визначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 24.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021, враховуючи подане 23.11.2021 представником апелянта клопотання, відкладено розгляд справи до 29.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 розгляд судової справи відкладено до 15.12.2021.

14.12.2021 до суду апелянтом подано клопотання, в якому, заперечуючи проти отримання від відповідача грошових коштів, апелянт стверджує, що не була знайома та не зустрічалась з ОСОБА_1 , грошових коштів від нього не отримувала, у зв`язку з чим звернулась до правохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (шахрайських дій), тож просить зупинити провадження у справі до розгляду Шевченківським УП ГУНП у м. Києві повідомлення Андросенко Я.В. про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , а також відкласти розгляд справи.

Підстави для обов`язкового зупинення судом провадження у справі визначені ст. 227 ГПК України, підстави за яких суд має право зупинити провадження у справі наведені у ст. 228 ГПК України.

Вказане клопотання апелянта про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки процесуальним законодавства не передбачено підстав для зупинення провадження при розгляді апеляційної скарги на судовий акт, прийнятий при перегляді рішення за нововиявленими обставинами. Звернення до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, реєстрація кримінального проваження та проведення досудового розслідування за повідомленим фактом про вчинення кримінального правопорушення, не перешкоджає розгляду господарського спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 судове засідання по справі №910/10819/20 відкладено на 12.01.2022.

У судове засідання 12.01.2021 апелянт чи його представник не з`явилися, про причини невки суд не повідомили. За висновками суду, неявка представника учасника апеляційного провадження не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 12.01.2021 були присутні представники відповідача, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили суд залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників апеляційного провадження, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи підприємця - Андросенко Яни Володимирівни підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду скасуванню з відмовою у задоволенні заяви Товариства про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишенням в силі рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. В його основі лежить положення «res judicata», відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень, які після їх прийняття не мають переглядатися до безмежності.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип правової (юридичної) визначеності визнається одним із елементів належної судової процедури у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав важливість забезпечення принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права, який, окрім іншого, вимагає, щоб ухвалене судами остаточне рішення не могло бути скасованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, заява № 28342/95). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51- 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року, заява №52854/99; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42- 44 рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 2011 року, заява № 4994/04 у справі «Желтяков проти України»).

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції за умови відсутності зловживання. У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», заява № 69529/01). Також така процедура має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». Європейський суд з прав людини зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає наявність доказів, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1. істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2. встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3. скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

За приписами частин 4 та 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Доводи та мотиви, якими позивач керувався при зверненні до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, ґрунтуються на невиконанні відповідачем грошових зобов`язань за договором суборенди № 1 від 18.07.2018 зі сплати гарантійного внеску та щомісячних орендних платежів протягом часу оренди.

Обгрунтовуючи подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник вказуєвав, що належним чином та в повному обсязі виконував зобов`язання за договором суборенди № 1 від 18.07.2018.

Скасовуючи раніше прийняте ним на користь позивача рішення, місцевий господарський суд визнав в якості доказів належного виконання відповідачем зобовязання за договором суборенди № 1 від 18.07.2018, складені відповідачем видаткові касові ордери, які подані після розгляду справи і про наявність яких стало відомо відповідачу 15.02.2021 після їх отримання директором відповідача від колишнього директора.

Водночас, суд першої інстанції на підставі наданої до суду 09.06.2021 заяви свідка ОСОБА_1 , який з 17.07.2018 до 19.03.2020 займав посаду керівника відокремленого підрозділу відповідача, визнав підтвердженими обставини отримання ним коштів з метою подальшого проведення оплати за договором суборенди № 1 від 18.07.2018 на користь ФОП Андросенко Я.В.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може.

По-перше, органи юридичної особи є частиною юридичої особи і не є самостійними суб`єктами права, а тому зміна керівника товариства не впливає на процесуальні обов`язки цього товариства, у тому числі на своєчасне подання доказів у встановлені судом строки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

За положеннями ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів; стаття 86 ГПК України).

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що покази свідка є рівноцінним засобом доказування у справі, нарівні з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка їх здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, беручи до уваги процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначену Господарським процесуальним кодексом України, що має свої особливості, покази свідка, надані під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за своєю правовою природою та моментом виникнення є новим доказом. В той час як, нові докази не вважаються нововиявленими обставинами.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором (відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.05 2019 у справі № 905/1502/15 та від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18, від 24.09.2020 у справі № 922/1141/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13 викладено правову позицію, згідно з якою процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та надання Повним товариством «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» нових доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, згідно ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявником не наведено обставин, які у розумінні статті 320 ГПК України є нововиявленими і в установленому порядку спростовують факти, які було покладені в основу судового рішення, що набрало законної сили, тож у задоволенні заяви належало відмовити.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 910/10819/20 як незаконне підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у вказаній справі - повинно залишатися в силі.

Відповідно статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, а також понесені у суді першої інстанції під час розгляду справи, у зв`язку із задоволеням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Андросенко Яни Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 910/10819/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 910/10819/20 скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/10819/20 за нововиявленими обставинами.

4. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/10819/20 залишити в силі.

5. Стягнути з Повного товариства «Ломбард заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «Монета» і Компанії» (03022, м. Київ, вул. Васильківська, б.30, корп.. 2, літера Б, ) на користь Фізичної особи-підприємця Андросенко Яни Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 17 115,39 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Матеріали справи № 910/10819/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.02.2022.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко