ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. Справа №909/218/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суду складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

з участю представників: позивача директор Стефурак Ю.П. і адвокат Циканюк М.П.; третьої особи Пліхтяк П.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного природного парку "Гуцульщина" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Рочняк О.В.) від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 за позовом Національного природного парку "Гуцульщина" до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Кутське лісове господарство"

про скасування рішення державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку; визнання за Державою Україна, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина» право власності на земельну ділянку; зобов`язання Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області повернути Державі Україна, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Національний природний парк "Гуцульшина" (НПП "Гуцульщина") звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, просив суд:

- скасувати рішення ОСОБА_1 , державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на підставі якого до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено запис індексний номер 38082439 від 13.11.2017;

- визнати за Державою Україна, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування»;

- зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області повернути Державі Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування».

Також позивач просив залучити до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Кабінет Міністрів України та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що внаслідок передачі Кутським ДЛГ на користь НПП "Гуцульщину" нежитлової будівлі, позивач в силу ст.120 ЗК України (в редакції від 25.10.2001), автоматично набув право на земельну ділянку, яке належить державі, для обслуговування цієї будівлі, на якій ця будівля розташована; Пістинською сільською радою під час виготовлення у 2014 році проекту відведення на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловою будівлею, погоджувалася та сама ділянка площею 0,5 га в тому самому 5 виділі 12 кварталу; рішення державного реєстратора про реєстрацію за Пістинською сільською радою спірної земельної ділянки порушує право власності Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина» на цю земельну ділянку та фактично заперечує це право.

Суд першої інстанції залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державне підприємство "Кутське лісове господарство" (ДП "Кутське лісове господарство"); у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Кабінет Міністрів України та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України відмовив з тих підстав, що позивач не довів, яким чином рішення суду у цій справі може вплинути на їхні права чи обов`язки.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив. Зазначив, що Косівська міська рада є правонаступником Пістинської сільської ради, відповідно перейняла всі майнові права щодо спірної земельної ділянки. Вказав, що аналогічна вимога позивача до Пістинської сільської ради про скасування рішення Копильчука Віталія Михайловича , державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на підставі якого до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено запис індексний номер 38082439 від 13.11.2017 вже була предметом розгляду іншої судової справи №909/181/19, за наслідками розгляду якої ухвалено рішення, яке набрало законної сили, що є підставою для закриття провадження у справі. На думку відповідача, з`ясування обставин справи по наступних позовних вимогах не допустимі та неправомірні, оскільки земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади в особі Косівської міської ради на законних підставах у відповідності до одержаної правовстановлюючої документації та зареєстрованих речових прав.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 відмовив у задоволенні позову повністю.

Суд першої інстанції констатував, що судовими рішеннями у справах №809/3995/14 і №809/1312/15 (за участю НПП "Гуцульщина" та Пістинської сільської ради, правонаступником якої є Косівська міська рада) встановлено факти, що мають істотне значення та не підлягають повторному доказуванню під час вирішення цього спору, а саме: земельна ділянка площею 0,5 га із земель житлової та громадської забудови, яка згідно з рішенням Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року була вилучена у ДП "Кутське лісове господарство" із земель лісового фонду (квартал № 12 ділянка № 5) і передана сільській раді, така розташована на території населеного пункту села Пістинь та належить до земель Пістинської сільської ради.

Так, суди першої і апеляційної інстанцій у справі №909/181/19 (за участю НПП "Гуцульщина" та Пістинської сільської ради, правонаступником якої є Косівська міська рада) встановили обставини, що мають істотне значення та не підлягають повторному доказуванню під час вирішення цього спору, а саме: право на спірну земельну ділянку площею 0,5 га з кварталу № 12 виникло у Пістинської сільської ради з моменту прийняття Івано-Франківською обласною радою рішення від 29.12.1997 "Про переведення земель з однієї категорії до іншої", а саме з 29 грудня 1997 року, тобто ще до створення НПП "Гуцульщина", однак реєстрація права комунальної власності на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулася за заявою Пістинської сільської ради, до якої додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Пістинської сільської ради для будівництва та обслуговування туристично-мистецького комплексу "Маєток Святого Миколая" площею 0,5 га; земельна ділянка площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, сформована з урахуванням рішення Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року і розташована у межах ділянки 5 площею 0,5 га Кутського держлісгоспу (квартал № 12), яку передано до земель населеного пункту с. Пістинь на території Пістинської сільської ради; наведене виключає порушення прав НПП "Гуцульщина" як постійного землекористувача внаслідок прийняття держреєстратором рішення від 13 листопада 2017 року, згідно з яким право комунальної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою с. Пістинь в особі Пістинської сільської ради; зважаючи на достеменно встановлені судами попередніх інстанцій обставини попереднього вилучення у ДП "Кутське лісове господарство" спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення ще у 1997 році згідно з рішенням Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року та її подальшу передачу Пістинській сільській раді з переведенням до категорії земель житлової та громадської забудови, Нацпарк у 2002 році не міг набути права постійного користування на спірну земельну ділянку, оскільки з 1997 року ця земельна ділянка вже не перебувала у користуванні лісогосподарського підприємства. Водночас суд констатував, що позивач не довів наявність належних позивачу об`єктів власності (нерухомого майна) на спірній земельній ділянці, більше того, позивач зазначив, що належне йому на праві власності нерухоме майно межує з спірною земельною ділянкою, а не розташоване на ній. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог внаслідок недоведеності порушення оспорюваним рішенням прав позивача на земельну ділянку, яка на законних підставах належить територіальній громаді с. Пістинь в особі Пістинської сільської ради на праві комунальної власності.

В апеляційній скарзі Національний природний парк "Гуцульщина" просить:

залучити до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору Кабінет Міністрів України та Міністерство енергетики та захисту довкілля України; витребувати у відповідача та Івано-Франківської обласної ради оригінал рішення Івано-Франківської обласної ради від 29.12.1997 «Про переведення земель з однієї категорії до іншої»;

скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі № 909/218/21;

прийняти нове рішення, яким задовольнити позов НПП «Гуцульщина» до міської ради Косівського району Івано-Франківської області (яка с правонаступником Пістинської сільської ради) про скасування державної реєстрації, визнання права власності та повернення земельної ділянки;

скасувати рішення ОСОБА_1 , державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001 0002, цільове призначення - 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на підставі якого до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено запис індексний номер 38082439 від 13.11.2017;

визнати за Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики та захисту довкілля України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина» право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування»;

зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області повернути Державі Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики та захисту довкілля України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина» земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001 0002, цільове призначення - 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування».

Скаржник вважає, що місцевий господарський суд неправильно застосував статтю 75 ГПК України і визнав преюдиційними обставини, встановлені судами у справах №809/3995/14, №809/1312/15, №909/181/18, натомість не урахував преюдиційні обставини у справах №909/352/19, 909/741/19. Зазначає про свої сумніви щодо достовірності рішення Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року "Про переведення земель з однієї категорії до іншої" і просить витребувати оригінал цього документу. Звертає увагу на те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду та передана у користування НПП «Гуцульщина», тому в силу ч.2 ст.150 ЗК України її вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України. Суд не надав оцінки первинним землевпорядним документам, згідно яких належна позивачу нежитлова будівля (контора лісництва) знаходиться саме на спірній земельній ділянці. Ці обставини встановлено у справі №909/352/19. Стверджує, що на спірній земельній ділянці (в межах 5 виділу 12 кварталу) розташована нежитлова будівля, розташована за адресою: с.Пістинь, вул. Українська (вул.Леніна) 1-Б, яку Кутське ДЛГ передало НПП «Гуцульщина». На вказану нежитлову будівлю оформлене право власності за Державою в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України в оперативному управлінні Національного природного парку "Гуцульщина". Відтак, оскаржене рішення державного реєстратора порушує право власності Держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики та захисту довкілля України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина» на земельну ділянку.

Державне підприємство "Кутське лісове господарство" апеляційну скаргу заперечує, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 залишити в силі, як законне і обгрунтоване. Зокрема наголошує, що нежитлова будівля, розташована за адресою: с.Пістинь, вул. Українська (вул.Леніна) 1-Б не знаходиться на земельній ділянці площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001 0002 і не межує з цією земельною ділянкою. Тому не може порушувати права НПП «Гуцульщина».

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 13 вересня 2021 року відкрив провадження за апеляційною скаргою Національного природного парку "Гуцульщина" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21.

Ухвалою від 16 грудня 2021 року суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання НПП «Гуцульщина» залучити до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору Кабінет Міністрів України та Міністерство енергетики та захисту довкілля України через відсутність законних підстав з огляду зміст і обгрунтування позовних вимог. Розгляд справи призначено на 27 січня 2022 року, про що повідомлено присутнім у судовому засіданні учасникам справи, копію ухвали суд надіслав Косівській міській раді, яку відповідач отримав 24 грудня 2021 року.

Також суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання витребувати оригінал рішення Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року "Про переведення земель з однієї категорії до іншої". Адже це рішення не є предметом позовних вимог.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представників позивача і третьої особи та вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі № 909/218/21 відсутні з огляду на таке:

Обставини справи:

Національний природний парк "Гуцульщина" створено відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 №456/2002 "Про створення національного природного парку "Гуцульщина", на території Косівського району загальною площею 32271 га, в тому числі: 7606 га земель, що мають бути надані йому в постійне користування з вилученням, з яких: за рахунок земель Кутського держлісгоспу Державного комітету лісового господарства України - 6790 га; Косівського міжгосподарського лісгоспу - 816 га, та 24665 га земель, що мають бути включені до складу Нацпарку без вилучення, в тому числі: за рахунок земель Кутського держлісгоспу Державного комітету лісового господарства України - 14772 га; Косівського міжгосподарського лісгоспу - 9893 га.

23 серпня 2002 року складено акт приймання - передачі матеріальних цінностей, затверджений 20 вересня 2002 року Міністром екології та природних ресурсів України. (т.1, а.с.34-46).

Рішенням №41 від 23 липня 2008 року Виконавчий комітет Пістинської сільської ради оформив право власності на нежитлове приміщення позначене літерою А с. Пістинь вул. Українська, №1-б за Державою в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України в оперативному управлінні Національного природного парку "Гуцульщина"; 27 жовтня 2008 року видав свідоцтво про право державної власності на нерухоме майно серія САВ №328779 (т.1, а.с.48-49).

12 листопада 2008 року ОКБ "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", на підставі свідоцтва про право власності серія САВ №328779 прийняло рішення про реєстрацію права власності за Державою в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України в оперативному управлінні Національного природного парку "Гуцульщина" на нежитлову будівлю в с. Пістинь, вул.Українська (вул. Леніна), 1-б Косівського р-ну Івано-Франківської області (т.1 а.с.50).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 03 червня 2019 року, земельна ділянка кадастровий номер :10:001:0002, розташована: Івано-Франківська область, Косівський район, с.Пістинь, вул. Українська, цільове призначення: 03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування зареєстрована відділом у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру Івано-Франківської області. Дата державної реєстрації земельної ділянки 20 вересня 2017 року. Підстава реєстрації: Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (т.1, а.с.99-101).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 листопада 2017 року за індексним № 103471960, Копильчук Віталій Михайлович, Косівська міська рада Івано-Франківської області прийняв рішення індексний номер 38082437 від 13 листопада 2017 року про державну реєстрацію за територіальною громадою с. Пістинь в особі Пістинської сільської ради права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; адреса: Івано-Франківська область, Косівський район, с.Пістинь, вул. Українська (вулиця Леніна). Підставою виникнення права комунальної власності визначено Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності в зв`язку з їх розмежуванням" (т.1, а.с.104-105).

Косівська міська рада є правонаступником Пістинської сільської ради Косівського району згідно з рішенням Косівської міської ради №14-1/2020 від 08 грудня 2020 року. 26 квітня 2021 року у Єдиний державний реєстр юридичних осіб фізичних осіб підприємців внесено запис про припинення юридичної особи Пістинської сільської ради (т.2, а.с.1-9).

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 за позовом Національного природного парку "Гуцульщина" до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області; третя особа на стороні відповідача: Державне підприємство "Кутське лісове господарство", яким суд відмовив у позові. Предметом позову у справі є:

- скасувати рішення ОСОБА_1 , державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на підставі якого до Державного реєстру прав та їх обтяжень внесено запис індексний номер 38082439 від 13.11.2017;

- визнати за Державою Україна, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування»;

- зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області повернути Державі Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - 03.08 «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування».

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. (частина 5 статті 75 ГПК України).

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Суд констатує, що рішення державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області Копильчука Віталія Михайловича про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування уже було предметом розгляду у справі № 909/181/18 за позовом Національного природного парку «Гуцульщина» до Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, державного реєстратора Косівської міської ради Копильчука Віталія Михайловича, Комунального підприємства «Пістинське лісове господарство» та Державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру відділу в Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15 травня 2019 року у справі № 909/181/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного Господарського суду від 17 жовтня 2019 року та постановою Верховного суду від 28 січня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Так у справі №909/181/18 суди першої і апеляційної інстанцій констатували, що судовими рішеннями у справах №809/3995/14 і №809/1312/15 (за участю НПП "Гуцульщина" та Пістинської сільської ради), які набрали законної сили, встановлено обставини, що мають істотне значення та не підлягають повторному доказуванню під час вирішення цього спору, а саме: земельна ділянка площею 0,5 га із земель житлової та громадської забудови, яка згідно з рішенням Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року "Про переведення земель з однієї категорії до іншої" була вилучена у ДП "Кутське лісове господарство" із земель лісового фонду (квартал № 12 ділянка № 5) і передана Пістинській сільській раді, розташована на території населеного пункту - села Пістинь та належить до земель Пістинської сільської ради.

Отже, право на спірну земельну ділянку площею 0,5 га з кварталу № 8 виникло у Пістинської сільської ради з 29 грудня 1997 року, тобто з моменту прийняття рішення Івано-Франківської обласної ради, однак її реєстрація в Державному реєстрі прав та їх обтяжень здійснено пізніше за відповідною заявою від 13 вересня 2017 року до якої додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Пістинької сільської ради для будівництва та обслуговування туристично-мистецького комплексу «Маєток Святого Миколая» площею 0,5000 га. У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 103471960 від 13 листопада 2017 року підставою виникнення права власності зазначено Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності в зв`язку з їх розмежуванням» №233-VII від 14.05.2013. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0002, площею 0,5000 га, сформована з врахуванням рішення сесії Івано-Франківської обласної ради від 29 грудня 1997 року та знаходиться в межах кварталу № 12 ділянки 5 площею 0,50 га Кутського ДЛГ, які передані до населеного пункту Пістинської сільської ради, до створення НПП «Гуцульщина». Наведене виключає порушення прав НПП "Гуцульщина" як постійного землекористувача внаслідок прийняття держреєстратором рішення від 13 листопада 2017 року, згідно з яким право комунальної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою с. Пістинь в особі Пістинської сільської ради.

Національний природний парк "Гуцульщина" не надав суду доказів на підтвердження того, що обставини у цій справі (№909/218/21) є інакшими, ніж названі вище преюдиційні обставини.

У матеріалах справи немає технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, яка перебуває у користуванні Національного природного парку "Гуцульщина".

Та обставина, що нежитлова будівля в с. Пістинь, вул.Українська (вул. Леніна), 1-б Косівського району Івано-Франківської області належить на праві власності Державі в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України в оперативному управлінні Національного природного парку "Гуцульщина" не доводить, що ця нежитлова будівля розташована саме на земельній ділянці площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001 0002.

Адже позивач не надав доказів того, що земельна ділянка, на якій розташована нежитлова будівля в с. Пістинь, вул. Українська (вул. Леніна), 1-б Косівського району Івано-Франківської області (яка перебуває в оперативному управлінні позивача), була чи є сформована, зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Також, Національний природний парк «Гуцульщина» не обгрунтував і не довів своїх повноважень представляти інтереси Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України.

Відповідно до статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Ця норма закону кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 86 ГПК України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наведені обставини справи і приписи закону суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позову. Позивач не довів, що рішенням ОСОБА_1 , державного реєстратора Косівської міської ради Івано-Франківської області про реєстрацію за Пістинською сільською радою права власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002 порушено права позивача на цю земельну ділянку, яка на законних підставах належить територіальній громаді села Пістинь в особі Пістинської сільської ради на праві комунальної власності. Відповідно, задоволенню не підлягають і позовні вимоги НПП «Гуцульщина» зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області повернути Державі Україна в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002 та визнати за Державою Україна, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на праві оперативного управління НПП «Гуцульщина», право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :10:001:0002.

Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги Національного природного парку "Гуцульщина" відсутні.

Керуючись ст. 129,269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284ГПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2021 року у справі №909/218/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Національного природного парку "Гуцульщина" без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Національний природний парк "Гуцульщина".

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В.Зварич

Суддя І.Б.Малех