ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2022 р. Справа№ 910/13682/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко О.В.

Куксова В.В.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 18.01.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/13682/20 (суддя Чебикіна С.О., поний текст рішення складено 13.10.2021)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП"

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову прокурор зазначав, що прокуратурою встановлено факт порушення інтересів держави, пов`язаний із незаконним використанням комунальної земельної ділянки водного фонду по вул. Промислова у Голосіївському районі м. Києва, на який орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, - Київська міська рада належним чином не відреагувала, у зв`язку з чим Прокуратурою вжито заходи прокурорського реагування в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов посилався на те, що 21.12.2015 між ПАТ "Мостобуд" та ПП "Промбудсервіс 2005" було укладено договір суборенди спірної земельної відповідно до вимог законодавства. Також, 19.03.2020 між ним та ПП "Промбудсервіс 2005" було укладено договір купівлі-продажу промислової бази загальною площею 155 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 11- Б, яка розташована на спірній земельній ділянці. Таким чином, відповідно до вимог ст. 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 123, 125 Земельного кодексу України за вищевказаним правочином, за яким перейшло до відповідача право власності на промислову базу, перейшло право на земельну ділянку, на якій знаходиться вищевказане нерухоме майно. Також відповідач зазначав, що заявлені вимоги стосуються позбавлення його права власності шляхом знесення розташованого на земельній ділянці об`єкта нерухомості, що виключає можливість звільнення земельної ділянки під будівлями з підстав її самовільного зайняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 позов задоволено повністю: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" повернути земельну ділянку (кадастровий номер :90:116:0053) площею 16,7951 га, що розташована по вулиці Промислова у Голосіївському районі м. Києва, власнику - Київській міській раді у придатному для використання стані, шляхом звільнення від будівель і споруд. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" на користь прокуратури міста Києва 2102, 00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з урахуванням встановлених обставин протиправної передачі відповідачу спірної земельної ділянки та незаконної реєстрації права оренди, заявлений прокурором позов про повернення майна на підставі ст.ст. 387, 396 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/7923/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" про повернення земельної ділянки - залишити без задоволення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог порушено норми матеріального права та неправильно застосовані норми процесуального права, рішення суду першої інстанції було ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи у вказаній частині, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

03.11.2021 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/13682/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/13682/20 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду. Зобов`язано Господарський суд міста Києва надіслати матеріали справи №910/13682/20 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

29.11.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали вказаної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/13682/20, розгляд справи призначено на 18.01.2022.

В судовому засіданні 18.01.2022 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, а оскаржуване рішення скасувати.

Прокурор в судовому засіданні 18.01.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити в силі.

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити в силі.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідно до рішення Київської міської ради № 458/515 від 21.12.06 "Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству "Мостобуд" для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у місті Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва" вирішено передати Відкритому акціонерному товариству "Мостобуд", за умови виконання пункту 5 цього рішення, в довгострокову оренду на 50 років земельну ділянку загальною площею 16,80 та для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у місті Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (площею 4,60 та) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 12,20 та, у тому числі 5,30 та земель водного фонду - під річками та струмками).

На підставі вищезазначеного рішення між Київською міською радою (орендодавець, позивач) та ВАТ "Мостобуд" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 16,7951 га, яка розташована по вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер - :90:116:0053; який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис у книзі записів державної реєстрації договорів від 02.08.2007 № 79-6-00526).

Договір укладено на 50 років (п.3.1 договору).

Згідно п. 2.1 договору, цільове призначення земельної ділянки - для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону №2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування.

Згідно п. 5.1 договору на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов`язана з її цільовим призначенням.

Відповідно до умов п. 7.1 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що орендар зобов`язаний: використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, вчасно вносити орендну плату тощо.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що договір може бути розірваний:

- за взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду, в порядку, встановленому законом;

- в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, в разі коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату (протягом півроку), здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

Відповідно до п. 11.5 договору, договір може бути розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього договору.

Пунктом 11.6 договору передбачено, що розірвання цього договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

Згідно п. 12.2 договору, у разі невиконання орендарем умов договору та обов`язків, передбачених законодавством України, договір може бути достроково розірваний.

Відповідно до п. 13.1 договору, орендар має право передати земельну ділянку або її частину у суборенду виключно за письмовою згодою орендодавця.

Орендодавець надає свою згоду чи заперечення щодо передачі земельної ділянки або її частини у суборенду шляхом прийняття в установленому законодавством порядку відповідного рішення (п.13.1 договору).

Згідно умов п. 13.3 договору, умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами даного договору і не суперечити йому.

21.12.2015 між публічним акціонерним товариством "Мостобуд" (суборендодавець) та приватним підприємством "Промбудсервіс 2005" (суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки. Об`єктом суборенди є земельна ділянка площею 16,7951 га, яка розташована по вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер - :90:116:0053.

20.12.2018 Київською міською радою прийнято рішення № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва" від 02.08.2007 №79-6-00526 (зі змінами).

Вищезазначеним рішенням вирішено:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.08.2007 79-6-00526 (зі змінами, внесеними договором від 06.02.2008 № 79-6-00589) площею 16,7951 (кадастровий номер :90:116:0053), укладений між Київською міською радою та відкритим акціонерним товариством "Мостобуд" на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 458/515 "Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству "Мостобуд" для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва;

- Публічному акціонерному товариству "Мостобуд" звільнити земельну ділянку, зазначену у пункті 1 вказаного рішення, привівши її у стан, придатний для подальшого використання.

Приймаючи оскаржуване рішення, Київська міська рада керувалася положеннями статей 9, 93, 96, 141 Земельного кодексу України, статті 31 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктів 11.4, 11.5, 12.2 договору оренди земельної ділянки 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами), враховуючи те, що публічним акціонерним товариством "Мостобуд" систематично не виконуються умови пункту 8.4 цього договору щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та відсутнє погодження передачі земельної ділянки в суборенду.

19.03.2020 між відповідачем та ПП "Промбудсервіс 2005" (суборендарем) було укладено договір купівлі-продажу промислової бази загальною площею 155 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 11- Б, яка розташована на спірній земельній ділянці.

На підставі зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації об`єкта прийнято в експлуатацію промислову базу по вул. Промисловій 11/ 1 в Голосіївському районі м. Києва, загальною площею будівлі 155,00 м2.

За вказаним договором відповідач придбав у "Промбудсервіс 2005" вищевказану промислову базу та здійснив за собою реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Звертаючись з позовом до суду, прокурор вказував на те, що:

- на позивача - Київську міську раду покладено обов`язок самостійно та через свій виконавчий орган контролювати збереження земельних ділянок територіальної громади міста Києва, відстежувати стан їх використання та перевіряти за допомогою доступних джерел, чи не має місце порушення прав та інтересів територіальної громади на це майно;

- саме Київська міська рада, як власник, зобов`язана вживати заходи щодо сумлінного та добросовісного управління довіреним їй комунальним майном, забезпечувати його ефективне використання, контролювати стан збереження, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати;

- проте, як встановлено, Київська міська рада захист інтересів держави свідомо не здійснює, хоча усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду - не звертається;

- в даному випадку орган який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, належним чином та не в достатній мірі виконує свої обов`язки щодо захисту та поновлення цих інтересів;

- виконання субсидіарної ролі щодо заміни відповідного органу , який неналежно здійснює захист інтересів держави, є конституційним обов`язком прокурора вживати заході щоб інтереси держави не залишалися незахищеними;

- в даному випадку прокурор захищає інтереси держави та загальні інтереси територіальної громади на безпечне довкілля, збереження екологічної ситуації та вільний доступ до земель водного фонду річки Дніпро;

- зазначені обставини є безумовно виключним випадком для застосування прокурором вимог ст. ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»;

- за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація за товариством права оренди на спірну земельну ділянку здійснена у березні 2020 року;

- однак, Київрада, проігнорувавши свої функції власника щодо спірної земельної ділянки, вчасно не виявила факту незаконної реєстрації права оренди на земельну ділянку комунальної форми власності за ТОВ «КПС-ГРУПП», в наслідок чого стало можливим використання землі територіальної громади протягом тривалого часу всупереч чинному законодавству;

- лише після того як Київська місцева прокуратура № 7 листом від 19.06.2020 поінформувала орган місцевого самоврядування про вказані порушення вимог чинного земельного законодавства, Київська міська рада 01.07.2020 звернулась зі скаргою до Міністерства юстиції України про скасування реєстраційного запису права оренди за ТОВ «КПС-ГРУПП»;

- станом на момент пред`явлення позову вказана скарга не розглянута;

- крім того, навіть у разі задоволення вищевказаної скарги та скасування реєстраційного запису, такий спосіб захисту порушеного права територіальної громади - є неповним, оскільки інтереси держави залишатимуться не захищеними в повній мірі у зв`язку із зайняттям товариством земельної ділянки - продовженням незаконного використання її у власних інтересах для намиву та видобування піску;

- таким чином, належним та повним способом захисту порушеного права Київської міської ради є саме пред`явлення прокурором даного позову до суду про повернення ТОВ «КПС-ГРУПП» земельної ділянки власнику - Київській міській раді, у придатному для використання стані шляхом звільнення від будівель та споруд;

- у листі від 31.07.2020, з яким Департамент земельних ресурсів Київської міської ради звернувся до прокуратури, міститься прохання про вжиття прокуратурою заходів представницького характеру шляхом звернення до суду з даним позовом на захист інтересів держави;

- Київська міська рада, будучи обізнаною про порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, з позовом до суду - не звернулась, переклавши функцію щодо захисту інтересів держави на прокурора;

- при цьому, неналежне здійснення захисту державних інтересів у даному випадку виявляється в усвідомленій пасивній поведінці Київради, яка будучи повноваженою державою суб`єктом по захисту відповідних інтересів, ефективних дій по усуненню викладених в позові порушень - не вживала;

- прокурором дотримано порядок, передбачений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», щодо своєчасного сформування відповідного органу влади про виявлені порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Суд апеляційної інстанції, досліджуючи питання представництва прокурором інтересів держави у даній справі, встановив наступне.

В силу ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Ч. 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до положень ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це, зокрема, відповідного суб`єкта владних повноважень; у разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу; наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прокурором до матеріалів позову надано наступні документи в підтвердження необхідності здійснення представництва інтересів держави в особі Київської міської ради:

- лист Київської міської прокуратури № 7 від 19.06.2020 № 10.37-45-3855ВИХ-20, лист Київської міської прокуратури № 7 від 26.06.2020 № 10.37-45-1069ВИХ-20, адресовані Київській міській раді, в яких повідомлено про те, що Київською місцевою прокуратурою № 7 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000156 від 12.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 -2, ч. 2 ст. 364 КК України за фактом незаконного використання земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053, розташованої по вул.. Промисловій у Голосіївському районі міста Києва, і з метою захисту інтересів держави прокурор просив надати інформацію щодо використання вказаної земельної ділянки, наявності речових прав на неї, правовстановлюючих документів, виявлених Київрадою порушень вимог чинного законодавства щодо вказаної ділянки та вжитих заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади;

- лист Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 08.07.2020 № 05716-12069, в якому у відповідь на листи від 19.06.2020 № 10.37-45-3855ВИХ-20, лист від 26.06.2020 № 10.37-45-1069ВИХ-20, повідомлено про те, що на пленарному засіданні VІІ сесії Київської міської ради VІІІ скликання 20.12.2018 прийнято рішення № 536/6587 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва" від 02.08.2007 №79-6-00526 (зі змінами)», відповідно до якого передбачено розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.08.2007 79-6-00526 (зі змінами, внесеними договором від 06.02.2008 № 79-6-00589) площею 16,7951 (кадастровий номер :90:116:0053) та зобов`язано ПАТ "Мостобуд" звільнити земельну ділянку, привівши її у стан, придатний для подальшого використання, і про що листами від 13.02.2019 № 05716-3391, № 05716-3392 поінформовані ПАТ "Мостобуд" та ГУ ДФС у м.Києві, а до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки; крім того, повідомлено про наявність судових рішень у справі № 910/2045/19 (про відмову ПАТ "Мостобуд" у визнанні недійсним рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587) та № 910/1285/19 (судовими актами зупинено дію оспорюваного рішення Київської міської ради), а також про наявність проекту рішення Київської міської ради про розірвання договору оренди; надано копії актів обстеження земельної ділянки;

- лист Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 31.07.2020 №9, адресований Державному бюро розслідувань, Прокуратурі міста Києва, Київській міській прокуратурі № 7, в якому повідомлено зокрема про подану до Міністерства юстиції України скаргу про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп», яка не розглянута; також працівниками Департаменту здійснено обстеження відповідної земельної ділянки та встановлено факт видобутку піску;

- лист Київської міської прокуратури № 7 від 27.07.2020 № 10.37-45-4819ВИХ-20, адресований Київській міській раді, в якому вказується про необхідність повідомлення місцевої прокуратури про те, чи вживались Київською міською радою інші заходи цивільно - правового характеру щодо захисту інтересів територіальної громади міста Києва;

- лист Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 31.07.2020 № 3, в якому Департамент за результатами розгляду листа Київської міської прокуратури № 7 від 24.07.2020 № 10.37-45-4797ВИХ-20 та в доповнення до листа Департаменту від 28.07.2020 № 6 повідомлено про те, що Департаментом подано скаргу до Міністерства юстиції України про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп», інформація щодо стану розгляду якої не надходила, у зв`язку з чим Департамент просив вжити заходи представницького характеру шляхом звернення до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради із позовом про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «КПС-Груп» на земельну ділянку з кадастровим номером :90:116:0053, площею 16,7951 га по вул.. Промислова у Голосіївському району міста Києва;

- лист ГУ ДПС у м. Києві ДПС України № 18653/9/26-15-44-07-17 від 05.08.2020, в якому Київську місцеву прокуратуру повідомлено про відсутність податкового боргу станом на 03.08.2020 у ТОВ «КПС-Груп»;

- лист Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 01-12/870 від 01.09.2020, в якому повідомлено прокуратуру про перебування земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053, площею 16,7951 га по вул.. Промислова у Голосіївському районі міста Києва в межах нормативної 100 метрової прибережної захисної смуги р.Дніпро та частково знаходиться на плесі води р. Дніпро;

- лист Київської міської прокуратури № 7 від 25.08.2020 № 77-7019-20, адресований Київській міській раді та Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)), в яких прокуратура зазначала про необхідність інформування Київською міською радою чи вживались Київрадою інші заходи (окрім подачі скарги до Міністерства юстиції України про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп») інші заходи цивільно - правового характеру (в т.ч. щодо повернення земельної ділянки) щодо відновлення права територіально громади міста Києва на земельну ділянку з кадастровим номером :90:116:0053, площею 16,7951 га по вул.. Промислова у Голосіївському району міста Києва, яка розташована біля річки Дніпро та відноситься до земель водного фонду; невжиття нагальних та дієвих заходів реагування з метою відновлення права територіальної громади на землю комунальної власності може призвести до негативних наслідків, в т.ч. подальшого відчуження третім особам; повідомлено, що у разі невжиття Київською міською радою дієвих заходів щодо захисту інтересів держави, спрямованих на відновлення (повернення) права територіальної громади на вищевказану земельну ділянку, на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено, що будуть вжиті відповідні заходи шляхом пред`явлення позову силами органів прокуратури;

- лист Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 01.09.2020 № 05703-15841, яким у відповідь на лист Київської міської прокуратури № 7 від 25.08.2020 № 77-7019-20, повідомлено про стан розгляду скарги про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп».

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, з відповідним позовом про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 до суду першої інстанції Київська міська прокуратура № 7 звернулась 19.09.2020, про що свідчить відбиток штампу суду першої інстанції на примірнику відповідної позовної заяви.

При цьому, матеріали справи не містять жодної відповіді Київської міської ради стосовно неможливості здійснення подачі відповідного позову від власного імені як особи, яка наділена відповідними правами.

Згідно чч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор у позові обґрунтував наявність "інтересів держави" тим, що на позивача - Київську міську раду покладено обов`язок самостійно та через свій виконавчий орган контролювати збереження земельних ділянок територіальної громади міста Києва, відстежувати стан їх використання та перевіряти за допомогою доступних джерел, чи не має місце порушення прав та інтересів територіальної громади на це майно. При цьому, на переконання прокурора, Київська міська рада захист інтересів держави свідомо не здійснює, хоча усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду - не звертається.

Суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний розгляд справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, проте, помилково ухвалено рішення за наслідком встановлених обставин, що призвело до порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закон України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Так, згідно ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, лист Київської міської прокуратури № 7 від 19.06.2020 № 10.37-45-3855ВИХ-20, лист Київської міської прокуратури № 7 від 26.06.2020 № 10.37-45-1069ВИХ-20, адресовані Київській міській раді, містять інформацію про наявність кримінального провадження № 0000156 від 12.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 -2, ч. 2 ст. 364 КК України за фактом незаконного використання земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053, розташованої по вул. Промисловій у Голосіївському районі міста Києва, і відповідно прокуратура просила надати певну інформацію стосовно земельної ділянки, а у листі Київської міської прокуратури № 7 від 27.07.2020 № 10.37-45-4819ВИХ-20 аналогічно повідомляється про наявність вказаного кримінального провадження та зазначається про необхідність надання інформації стосовно вжиття Київською міською радою інших заходів цивільно-правового характеру, а також констатується про невжиття таких заходів.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що лист Київської міської прокуратури № 7 від 25.08.2020 № 77-7019-20, адресований Київській міській раді та Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)), свідчить про те, що прокуратурою наголошено, що у разі невжиття Київською міською радою дієвих заходів щодо захисту інтересів держави, спрямованих на відновлення (повернення) права територіальної громади на вищевказану земельну ділянку, на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено, що будуть вжиті відповідні заходи шляхом пред`явлення позову силами органів прокуратури.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на вказаний лист Департамент земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 01.09.2020 № 05703-15841 повідомив про стан розгляду скарги про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп», проте, інших запитуваних відомостей від Київської міської ради не надходило, як і не надходило повідомлення про можливість здійснення прокурором представництва інтересів держави в контексті порушеного у листі питання.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (пункти 45, 47 постанови).

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду надаючи висновок щодо застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" вказала, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявне у справі листування у червні 2020 року між Київською місцевою прокуратурою № 7 та Київською міською радою (листи від 19.06.2020 № 10.37-45-3855ВИХ-20, від 26.06.2020 № 10.37-45-1069ВИХ-20) підтверджує повідомлення прокуратурою здійснення певного процесуального керівництва в межах розслідуваної кримінальної справи, а наявне у справі листування протягом липня -серпня 2020 року між Київською місцевою прокуратурою № 7 та Київською міською радою (лист від 27.07.2020 № 10.37-45-4819ВИХ-20) підтверджує необхідність отримання прокуратурою інформації стосовно спірної земельної ділянки та інформації стосовно вжиття Київською міською радою відповідних заходів, і зазначення про можливість такого представництва у листі від 25.08.2020 № 77-7019-20, на який Київською міською радою не було надано жодної відповіді (з огляду на наявні матеріали справи) і звернення прокурора з позовом у вересні 2020 року, - не може свідчити про обставини, що компетентним органом у спірних правовідносинах (а саме, Київською міською радою) не було вжито заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що прокурором жодним чином не було обгрунтовано у позові ту обставину, що саме період з моменту надсилання листа від 25.08.2020 № 77-7019-20 до дати подання відповідного позову до суду першої інстанції 10.09.2020 з певними визначеними прокурором позовними вимогами, які він вважав необхідним для пред`явлення - є розумним строком, в який саме Київська міська рада мала вчинити відповідні дії (шляхом подачі позову з визначеними прокурором позовними вимогами, з якими він звернувся в межах справи № 910/13682/20) та/або повідомити прокурора про відсутність підстав для вчинення таких.

Також, не є належним доказами в обгрунтування здійснення прокурором відповідного представництва в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України і листи ГУ ДПС у м.Києві ДПС України № 18653/9/26-15-44-07-17 від 05.08.2020, в якому Київську місцеву прокуратуру повідомлено про відсутність податкового боргу станом на 03.08.2020 у ТОВ «КПС-Груп», та лист Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 01-12/870 від 01.09.2020, в якому повідомляється виключно про правовий статус земельної ділянку в контексті об`єкта водної сфери.

При цьому, як підтверджується наявними матеріалами справи, Київську міську прокуратуру № 7 було повідомлено про ініціювання відповідних судових спорів, зокрема, наявність судових рішень у справі № 910/2045/19 (про відмову ПАТ "Мостобуд" у визнанні недійсним рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587) та № 910/1285/19 (судовими актами зупинено дію оспорюваного рішення Київської міської ради), а також про наявність проекту рішення Київської міської ради про розірвання договору оренди; надано копії актів обстеження земельної ділянки, повідомлено про подану до Міністерства юстиції України скаргу про скасування запису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. від 17.03.2020 № 35983248 про реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053 за ТОВ «КПС-Груп», а відповідь на лист Київської місцевої прокуратури № 7 від 25.08.2020 № 77-7019-20 надано лише Департаментом земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)), і матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що Київська міська рада повідомила Київську місцеву прокуратуру № 7 у встановленому законом порядку про відсутність підстав для вчинення відповідних дій щодо подачі позову з відповідними чітко визначеними позовними вимогами (зокрема, щодо витребування спірної земельної ділянки та приведення її у попередній стан).

Стосовно листа Департаменту земельних ресурсів (виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)) від 31.07.2020 № 3, в якому Департамент за результатами розгляду листа Київської міської прокуратури № 7 від 24.07.2020 № 10.37-45-4797ВИХ-20 та в доповнення до листа Департаменту від 28.07.2020 № 6, в якому Департамент просив прокуратуру вжити заходи представницького характеру, то суд апеляційної інстанції встановив, що відповідний лист надано у відповідь на лист Київської міської прокуратури № 7 від 24.07.2020 № 10.37-45-4797ВИХ-20, який не стосується ініційованого саме у даній справі спору і взагалі до матеріалів справи не подано.

Таким чином, прокурором у позові не було наведено жодних обставин, як і не подано належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що Київська міська рада, як орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави в контексті спірних правовідносин, обумовлених ч. 1, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не здійснює/не здійснив захист інтересів держави або неналежним чином здійснює такий захист щодо спірної земельної ділянки у розумний строк шляхом пред`явлення позовних вимог у межах даної справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні матеріали справи підтверджують, що прокурором всупереч ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не було підтверджено належними та допустимими засобами доказування в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради в контексті спірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053, розташованої по вул.. Промисловій у Голосіївському районі міста Києва, як не повідомлено до звернення до суду і у встановленому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку, Київську міську раду про здійснення представництва шляхом подачі позову з визначеними прокурором позовними вимогами, з якими він звернувся в межах справи № 910/13682/20, а також не доведено належними засобами доказування нездійснення Київською міською радою відповідного захисту інтересів держави визначеними прокурором позовними вимогами у розумний строк та /або його неналежне здійснення.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, а прокурором не наведено, обставин, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання відповідного органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та причини, які перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом - Київською міською радою.

В свою чергу, обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що прокурором не виконано вимог ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" щодо виконання свого обов`язку стосовно повідомлення уповноваженого органу до звернення до суду з позовом з відповідними чітко визначеними позовними вимогами (зокрема, щодо витребування спірної земельної ділянки та приведення її у попередній стан).

При цьому позивач є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є підставою для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, що в сукупності з встановленими обставинами свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Наведена правова позиція узгоджуєтья, зокрема, з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, в якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зробив висновок, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті (пункт 33). І відсутність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічні висновки щодо необхідності залишення у такому випадку позову прокурора без розгляду сформульовані у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18, від 17.04.2019 у справі № 916/641/18, від 31.07.2019 у справі № 916/2914/18, від 03.04.2019 у справі № 909/63/18, від 19.03.2019 у справі № 909/63/18, від 26.02.2019 у справі № 920/284/18.

Крім того, прокурором не наведено в чому полягає шкода, яка може бути спричинена державі, не розраховано її розмір, а також не наведено, що під час виконання сторонами оскаржуваного у даній справі договору були інші негативні наслідки, не визначено критеріїв оцінки істотності негативних наслідків.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що постановлення певної ухвали з питання представницва не обмежує конституційно гарантованих прав осіб даного провадження звернутися з відповідними вимогами в розумінні ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», і відповідно, не ставить учасників даного спору в залежність від процесуального рішення суду апеляційної інстанції у даному спорі, яке стосується процедурних питань представництва, як і не створює для сторін спору преюдицію (зокрема, не встановлює алгоритм ст. 75 Господарського процесуального кодексу України) поза межами питання процесуального представництва прокурора.

Ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в силу ст. ст. 53, п. 1 ч. 1 ст. 226, п. 4 ч. 1 ст. 275, ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 269 , 270 , 275-284 Господарського процесуального

кодексу України , Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/13682/20 - скасувати.

3. Позовну заяву Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "КПС-ГРУПП" про повернення земельної ділянки - залишити без розгляду.

4. Матеріали справи № 910/13682/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.02.2022 після виходу судді з лікарняного.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.В. Тищенко

В.В. Куксов