ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1407/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ТРЕЙДІНГ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ-ОПТ» про стягнення 76 847,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ТРЕЙДІНГ», в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ-ОПТ» заборгованість в сумі 76 847,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і ухвалено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

12.11.2021 до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив на позовну заяву від 09.11.2021 №1/Ю відповідача, в якому відповідач не заперечує та підтверджує наявність договору від 23.08.2018, заборгованості за невиконання зобов`язань по договору від 23.08.2018. У заяві від 09.11.2021 №2/Ю про застосування строку позовної давності Відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Позивач подав відповідь на відзив від 02.12.2021, в якому просить позов задовольнити.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

23.08.2018 між ТОВ «АСКАНІЯ-ТРЕЙДІНГ» (Виконавець за договором) та ТОВ «ТРІУМФ-ОПТ» (Замовник за договором) було укладено договір про надання послуг №1, за яким Виконавець у відповідності з завданням Замовника, вказаним у Додатку №1 до даного Договору, зобов`язується надати інформаційні та маркетингові послуги, а також послуги зі стимулювання збуту товарів Замовника торгових марок, вказаних у Додатку №2 до даного Договору, а Замовник в свою чергу, сплачує вартість вищезазначених послуг на умовах, передбачених Договором.

За умовами Договору оплата вартості послуг здійснюється Замовником в безготівковій формі шляхом перерахування належних Виконавцю грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Акту наданих послуг (п. 4.2.).

31.03.2018 між сторонами було підписано Акт №15 здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 89 759,26 грн.

ТОВ «ТРІУМФ-ОПТ» частково здійснило розрахунок за надані послуги у розмірі 12 912,14 грн., не оплаченим залишився борг у розмірі 76 847,12 грн.

Таким чином, ТОВ «АСКАНІЯ-ТРЕЙДІНГ» просить суд стягнути з ТОВ «ТРІУМФ-ОПТ» борг в сумі 76 847,12 грн. згідно умов Договору та Акту №15 від 31.03.2018 року, та судові витрати в розмірі 2 270,00 грн.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов до таких висновків.

Суд зазначає, що Відповідачем зроблено заяву про застосування до вимог позовної давності. Суд надає оцінку заяві, адже вона в порядку статті 267 ЦК України зроблена у процесуально прийнятній формі та спосіб та до прийняття судом рішення по суті спору.

Так, відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (Рішення ЄСПЛ від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Такі правові позиції ЄСПЛ є джерелом права для суду в силу приписів частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону (постанова ВП ВС від 22.05.2018 по справі №369/6892/15-ц; постанова ВП ВС від 04.12.2018 по справі №910/18560/16; постанова ВП ВС від 14.11.2018 по справі №183/1617/16).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму) (постанова ВП ВС від 19.11.2019 по справі №911/3680/17; постанова ВП ВС від 26.11.2019 по справі №914/3224/16; постанова ВП ВС від 21.08.2019 по справі №911/3681/17).

Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз понять "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 26.09.2019 у справі №924/1114/18 та у постанові від 03.04.2018 у справі №910/31767/15 з посиланням на позицію Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 у справі №487/10132/14-ц (провадження № 6-2469цс16).

Аналізуючи зміст поданої заяви про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Суд погоджується з доводами Позивача про те, що існує несплачена сума по Договору в розмірі 76 847,12 грн. В той же час суд бере до уваги доводи Відповідача про те, що оспорюваний договір було укладено 23.08.2018. Акт №15 укладений між сторонами 13.03.2018, за умовами п. 4.2. Договору прострочка наступила з 07.04.2018, а тому, відрахований з цієї дати трирічний строк позовної давності сплинув 07.04.2021. Позов про стягнення 76 847,12 грн. був прийнятий до розгляду 26.10.2021, тобто майже через 7 місяців після спливу строку позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк позовної давності на стягнення 76 847,12 грн. було пропущено. В силу частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України це має наслідком відмову у позові, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У п. 33 постанови від 30.09.2020 у справі №922/3911/19 Верховний Суд вказав, що посилання особи на пропуск строку через оголошення карантину може враховуватися як поважна причина.

При цьому процесуальним способом поновлення строку є в розумінні ч. 5 ст. 267 ЦК України відповідна письмова заява Позивача з наведеними доказами та мотивами. Наведені в заперечення на відзив Відповідача ТОВ «АСКАНІЯ-ТРЕЙДІНГ» посилання на карантин не містить відповідного клопотання про поновлення строків давності на звернення з позовом.

Суд відмічає, що сам факт дії карантину в Україні не свідчить про автоматичне продовження, поновлення строків давності, без вчинення Позивачем відповідних процесуальних дій в розумінні ГПК України.

Позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності як і самої заяви не надано суду.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до вимог статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.02.2022.

Суддя С.С.Боровик