ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Справа № 915/1486/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В., за участю:

секретаря судового засідання Сулейманової С.М.,

представник позивача: не з`явився,

представник відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження,

За позовом: фізичної особи підприємця Костенко Алли Анатоліївни, АДРЕСА_1 ;

до відповідача: фізичної особи підприємця Бачуріної Олени Павлівни, АДРЕСА_2 ;

про: стягнення неодержаних прибутків (втраченої вигоди) у розмірі 324 263,19 грн,-

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 07.12.2020 Фізична особа підприємець Костенко Алла Анатоліївна звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з фізичної особи підприємця Бачуріної Олени Павлівни на підставі ст.ст. 224, 225 ГК України грошових коштів у розмір 2324263 грн. 19 коп. завданих збитків у вигляді неотриманого прибутку у результаті неправомірних дій відповідача щодо неправомірного користування нерухомим майном.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на незаконне використання відповідачем магазину літ. А-1 загальною площею 88,7 кв.м., із вимощенням, І, розташованого за адресою: вул. Михайла Грушевського, 37, м. Первомайськ, Миколаївська область без укладення договірних відносин із власником (позивачем).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021, вищевказану позовну заяву (єдиний унікальний номер судової справи № 915/1486/20) було передано на розгляд судді Ковалю С.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2020 матеріали справи № 915/1486/20 постановлено надіслати за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Не погодившись з правомірністю ухвали суду першої інстанції, ФОП Костенко Алла Анатоліївна було подано апеляційну скаргу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 було задоволено апеляційну скаргу ФОП Костенко Алли Анатоліївни було задоволено, матеріали заяви № 915/1486/20 передано на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.02.2021 було задоволено заяву головуючого судді Коваля С.М. про самовідвід у справі № 915/1486/20.

За результатами призначеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2021 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі № 915/1486/20 визначено суддю Ткаченка О.В.

Ухвалою суду від 02.03.2021 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.04.2021 о 10:30.

Ухвалою суду від 01.04.2021 підготовче засідання було відкладено на 27 квітня 2021 року об 11 год. 00 хв, зобов`язано позивача надіслати на адресу відповідача листом з описом вкладення копію позовної заяви та доданих до неї документів, а також копію клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідні докази такого направлення до 06.04.2021 надати суду. Також даною ухвалою суду запропоновано відповідачу в 10-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, в т.ч. у табличній формі перелік наданих доказів, та зазначення обставини, які вказані докази підтверджують або спростовують, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

01.04.2021 позивачем до суду на виконання вимог ухвали від 01.04.2021 надано заяву про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, у тому числі поштової накладної та опису вкладення про направлення позову та доданих до нього документів на адресу відповідача.

За результатами здійснення пошукових дій на сайті Укрпошти судом встановлено, що поштове відправлення за № 354 було вручене відповідачу 10.04.2021.

Таким чином, 20.04.2021 закінчився встановлений ухвалою суду від 01.04.2021 десятиденний строк на подання відзиву.

Ухвалою суду від 27.04.2021 було відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про продовження строку на подання відзиву від 22.04.2021, закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 27 травня 2021 року о 13:30.

Ухвалою суду від 27.05.2021 постановлено: - відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про залучення ПП Орієнтал-ТС () в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що міститься у заяві від 27.05.2021.; - зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 915/53/20.

09.08.2021 від позивача до суду надійшла заява про виправлення помилки у позові, згідно якої позивач вказує, що з виконавчого провадження ВП №65959174 з листа ФОП Бачуріної О.П. стало відомо дійсний код РНОКПП відповідача НОМЕР_1 .

20.09.2021 від відповідача у справі надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву та строку на залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. В обґрунтування поданого клопотання відповідач вказує на обставини хвороби та перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджує медичними довідками від 08.07.2021 та від 06.08.2021.

Також 20.09.2021 від відповідача до суду надійшов відзив, за змістом якого відповідач заперечує проти наявності у позивача права здавати в оренду магазин літ. А-1 загальною площею 88,7 кв.м., із вимощенням, І, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; вважає укладений з Возняк Наталією Володимирівною договір оренди від 15.09.2013 підробленим, та вказує, що право власності на магазин виникло у позивачки з 01.12.2017 моменту державної реєстрації. Також відповідач визнає факт здійснення нею підприємницької діяльності в магазині по АДРЕСА_3 загальною площею 88,5 кв.м у період з 12.02.2014 по 31.05.2021 та, як на підставу вказаних обставин, посилається на укладений з ПП Орієнтал-ТС договір оренди від 12.02.2014, акт приймання-передачі від 12.02.2014, доручення від 07.06.2013. Безпідставними вважає відповідач і заявлені до стягнення суми втраченої вигоди, оскільки позивачем не підтверджено реальну можливість отримання розрахованих грошових сум позаяк між сторонами були відсутні господарські чи будь-які інші відносини, та у володіння магазином позивач після його відчуження 06.06.2013 не вступала.

20.09.2021 від відповідача до суду повторно надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ПП Орієнтал-ТС.

Ухвалою суду від 22.09.2021 провадження у справі було поновлено, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 05.10.2021 о 15:30.

05.10.2021 до судового засідання позивачем було подано заяву про залучення додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 05.10.2021 було задоволено клопотання відповідача про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву та для подачі клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, розгляд справи відкладено по суті у судовому засіданні 09 листопада 2021 року о 14:00.

13.10.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Суд, розглянувши повторно подане 20.09.2021 відповідачем клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ПП Орієнтал-ТС, дійшов до наступних висновків.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, відповідач посилається на ст. 50 ГПК України та просить врахувати, що дійсно здійснювала підприємницьку діяльність в магазині по вул. Грушевського, 37 в м. Первомайськ, загальною площею 88,5 кв.м., на підставі договору оренди від 12.02.2014 року (Т. 1 а.с. 239), укладеним між Ткачуком В.В., ПП «Орієнтал-ТС» та ФОП Бачуріною О.П.

При цьому суд зауважує, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача - ФОП Бачуріної О.П грошових коштів у розмірі 324263 грн. 19 коп. збитків .

У відповідності до ст.50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, суд констатує, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ПП «Орієнтал-ТС».

За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 ст. 74 ГПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд вважає подане відповідачем клопотання про залучення ПП "Орієнтал-ТС" () в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.11.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПП «Орієнтал-ТС».

Крім того, ухвалою суду від 09.11.2021 було відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні 01 грудня 2021 року о 14:00.

01.12.2021 до господарського суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі до вирішення по суті Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області цивільної справи № 484/4598/21 за позовом ПП Орієнтал-ТС до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Як вказував відповідач, предмет спору у вказаній цивільній справі стосується саме прав на нерухоме майно - магазин по вул. Михайла Грушевського, 37 в м. Первомайську.

Розглядаючи подане клопотання, судом було встановлено, що відповідачем при зверненні з клопотанням про зупинення провадження у справі не подано доказів наявності в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільної справи, предмет спору у якій стосувався б прав на нерухоме майно - магазин по вул. Михайла Грушевського, 37 в м. Первомайську.

За результатами здійснених судом пошукових дій у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відкрито провадження у цивільній справі № 484/4598/21 за позовом ПП Орієнтал-ТС про визнання договору недійсним та визнання права власності, ціна позову 563 126 грн.

За таких обставин з огляду на недоведення відповідачем неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 484/4598/21, ухвалою суду від 01.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, а також відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні 18 січня 2022 року о 13:00.

17.01.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Також 17.01.2022 від відповідача втретє до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі ПП «Орієнтал-ТС» в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач вказує, що ПП «Орієнтал-ТС» має права і інтереси, на які впливатиме будь-яке прийняте господарським судом рішення у справі № 915/1486/20.

Представник позивача у судовому засіданні 18.01.2022 проти залучення до участі у справі ПП «Орієнтал-ТС» в якості третьої особи заперечував з огляду на відсутність зареєстрованих за ним в установленому порядку прав на нерухоме майно - магазин літ. А-1 загальною площею 88,7 кв.м., із вимощенням, І, розташованого за адресою: вул. Михайла Грушевського, 37, м. Первомайськ, Миколаївська область, а також відсутність доказів, які б підтверджували, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ПП «Орієнтал-ТС».

Розглянувши втретє подане 20.09.2021 відповідачем клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ПП Орієнтал-ТС, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Враховуючи, що на даний час триває стадія розгляду справи по суті, відповідачем пропущено строк для звернення до суду з даним клопотанням.

При цьому суд звертає увагу, що аналогічні клопотання вже два рази подавались відповідачем до суду, за результатами розгляду яких ухвалами від 27.05.2021 та від 09.11.2021 було відмовлено у їх задоволенні.

Крім того суд зауважує, що предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача - ФОП Бачуріної О.П. грошових коштів у розмірі 324263 грн. 19 коп. збитків, а відповідачем не обґрунтовано та не доведено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ПП Орієнтал-ТС.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залучення ПП Орієнтал-ТС () в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач до судового засідання 18.01.2022 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду від 01.12.2021. (Т. 2 а.с. 41)

Позивач у судовому засіданні 18.01.2022 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом оголошувалась перерва до 14:30.

Після перерви учасники справи до судового засідання не з`явились.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом у відповідності до ст.ст. 233, 240 ГПК України було підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.

25.04.2002 Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області видано ОСОБА_1 Державний акт серії МК №031274 на право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0504 га (504 кв.м), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; для будівництва та обслуговування магазину (Т.1 а.с.19).

15.09.2013 між Фізичною особою-підприємцем Костенко Аллою Анатоліївною, як орендодавцем, та Фізичною особою підприємцем Возняк Наталією Володимирівною, як орендарем, було укладено договір оренди (Т.1 а.с.20) (далі - Договір) приміщення загальною площею 88,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; для розміщення магазину (п.п.1.1-1.3, 2.1 Договору).

Договір було укладено на термін з 15.09.2013 по 15.09.2015 (п.4.1 Договору), термін дії якого в подальшому було подовжено до 30.12.2015.

20.09.2013 Інспекцією ДАБК у Миколаївській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №МК26 (Т.1 а.с.11-13) реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_3 ; замовник ФОП Костенко Алла Анатоліївна.

14.11.2017 Комунальним підприємством Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на громадський будинок магазин загальною площею 88,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 ; замовник Костенко Алла Анатоліївна (Т.1 а.с.15-18).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1 а.с.14) за Костенко Аллою Анатоліївною 01.12.2017 зареєстровано право приватної власності на магазин літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач у позові вказує, що спірний магазин було передано нею в користування ФОП Возняк Н.В. за договором оренди від 15.09.2013, термін дії якого сплив 30.12.2015, але магазин з часу припинення дії такого договору оренди їй не повернуто, та з 16.06.2016 й на даний час використовується відповідачем ФОП Бачуріною Оленою Павлівною у своїй підприємницькій діяльності.

На підтвердження такого позивачем надано копії актів огляду магазину від 14.11.2017 (Т.1 а.с.22) та від 29.07.2019 (Т.1 а.с.38), заяви ФОП Бачуріної О.П. від 13.06.2016 про державну реєстрацію потужності за адресою: м.Первомайськ, вул.Грушевського, 37 (Т.1 а.с.25); та наказу Управління Держпродспоживслужби в Первомайському районі №17-о від 16.06.2016, яким здійснено державну реєстрацію потужності ФОП Бачуріної О.П. за адресою: м.Первомайськ, вул.Грушевського, 37; вид діяльності роздрібна торгівля харчовими продуктами (Т.1 а.с.24).

Крім того, вказана обставина не заперечується і самим відповідачем.

23.07.2018 позивач, як власник нерухомого майна, звернувся до відповідача з письмовою пропозицією №09/07 від 09.07.2018 укласти договір оренди магазину літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Михайла Грушевського, буд. 37 (Т.1 а.с.26), до якої було додано два екземпляри підписаного та скріпленого печаткою з боку позивача проекту договору оренди такого магазину (Т.1 а.с.27-31).

Відповідач листом №28/08-18 від 23.08.2018 (Т.1 а.с.33) відхилив вказану пропозицію позивача посилаючись на те, що надісланий договір в повній мірі не відповідає критеріям розумності та вимогам закону.

18.07.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію №16/07/1 від 16.07.2019 (Т.1 а.с.36), в якій ФОП Костенко А.А. вимагала, щоб ФОП Бачуріна О.П. на дату 29.07.2019 повернула їй магазин за відповідним актом передавання-приймання та/або звільнила приміщення магазину чи виселилась з магазину у добровільному порядку.

Вказані обставини були предметом розгляду господарського суду Миколаївської області у справі № 915/53/20 за позовом ФОП Костенко А.А. до ФОП Бачуріної О.П. про зобов`язання повернути майно, шляхом передання його в натурі.

Зокрема в рамках вказаної господарської справи № 915/53/20 позивач вказував, що всупереч його волі, як власника такого магазину, та без належних правових підстав відповідач використовує спірний магазин у своїй підприємницькій діяльності, оскільки відповідач фактично відмовив у повернені магазину його власнику - позивачу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у справі № 915/53/20 ухвалено позовні вимоги задовольнити; виселити Фізичну особу-підприємця Бачуріну Олену Павлівну (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) з приміщення магазину літ.А-1, загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Михайла Грушевського, буд.37.

Суд прийшов до висновку, що:

- По-перше, матеріалами справи підтверджено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданий 21.12.2001 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: МК26, виданої 20.09.2013 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївськійобласті) за Костенко Аллою Анатоліївною 01.12.2017 зареєстровано право приватної власності на спірний магазин літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

- По-друге, з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування магазином, особа, якій він був наданий - ФОП Возняк Н.В., чи інша особа, яка на момент звернення власника з позовом до суду - ФОП Бачуріна О.П., володіє ним незаконно, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у справі № 915/53/20 залишено без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни залишено без задоволення.

Постановою Верховного суду від 01.12.2021 касаційне провадження у справі № 915/53/20 за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни в частині касаційного оскарження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. В іншій частині касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Бачуріної Олени Павлівни залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 і рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2021 у справі № 915/53/20 залишено без змін.

За приписами п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене та з огляду на надані докази суд вважає встановленими обставини наявності у позивача ФОП Костенко Алли Анатоліївни права приватної власності на спірний магазин літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому суд відзначає, що доказів оспорення права власності Костенко А.А. на спірний об`єкт матеріали справи не містять.

Доводи відповідача про те, що Бачуріна О.П. здійснює підприємницьку діяльність в спірному магазині на підставі укладеного з ПП Орієнтал-ТС договору оренди від 12.02.2014, акту приймання-передачі від 12.02.2014, доручення від 07.06.2013, судом не приймаються до уваги.

Як встановлено вище, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1 а.с.14) за Костенко Аллою Анатоліївною 01.12.2017 зареєстровано право приватної власності на магазин літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Михайла Грушевського, буд.37.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. При цьому суд зауважує, що державна реєстрація прав є юридичним фактом, який фіксує право, а саме право власності в особи виникає, як наслідок певних дій, які визначаються як підстави виникнення цивільних прав (частина друга статті 11 ЦК України). Ці два юридичні факти розуміються в їх сукупності.

Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1 а.с.14), підставами виникнення права власності у Костенко Алли Анатоліївни на вказане нерухоме майно є: - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2001 року, виданого Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області; - декларація про готовність об`єкта до експлуатації МК26, видана 20.09.2013 Управлінням ДАБІ у Миколаївській області.

Вказаним спростовуються також доводи відповідача про відсутність права власності у позивача в 2013-2017 роках, а допустимих та достовірних доказів протилежного суду не надано.

Доводи відповідача щодо підробки договору оренди від 07.06.2013, укладеного між ФОП Возняк Н.В. та Костенко А.А. спростовуються рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.03.2021 у справі № 484/3454/20, яким було встановлено факт укладення вказаного договору.

Позивач зазначає, а відповідач підтверджує, що з 16.06.2016 й на час звернення до суду з даним позовом спірний магазин використовується відповідачем ФОП Бачуріною Оленою Павлівною у своїй підприємницькій діяльності.

Отже, позивач вказує, що якби відповідачка не вчиняла дій з неправомірного використання магазину з 16.06.2016 року (реєстрація потужностей магазину ФОП Бачуріної О.П. згідно наказу Управління Держпродспоживслужби в Первомайському районі №17-о від 16.06.2016, яким здійснено державну реєстрацію потужності ФОП Бачуріної О.П. за адресою: АДРЕСА_3 ; вид діяльності роздрібна торгівля харчовими продуктами) ФОП Костенко Алла Анатоліївна отримувала б грошові кошти у вигляді щомісячної плати за оренду магазину.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про про стягнення з фізичної особи підприємця Бачуріної Олени Павлівни на підставі ст.ст. 224, 225 ГК України грошових коштів у розмір 2324263 грн. 19 коп. завданих збитків у вигляді неотриманого прибутку.

Щодо наявності підстав для стягнення упущеної вигоди суд доходить до наступних висновків.

Так, згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини другої статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

При цьому, слід відрізняти обов`язок боржника по відшкодуванню збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (ст. 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто, від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

У даному випадку спірні правовідносин виникли з позадоговірної шкоди, а тому застосуванню підлягають приписи глави 82 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення).

Як зазначено вище, збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Слід зауважити, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У даному випадку суд констатує, що судовими рішеннями у справі № 915/53/20 підтверджено протиправність поведінки та вину відповідача ФОП Бачуріної О.П., яка на момент звернення власника ФОП Костенко А.А. з позовом до суду, незаконно володіла майном приміщення магазину літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Михайла Грушевського, буд.37.

Заперечення відповідача щодо помилкового посилання позивача на ст.ст. 224 та 225 ГК України, оскільки між сторонами не існує господарських відносин, відхиляються судом, тому що за змістом частини першої статті 224 ГК України якщо учасник господарських відносин хоча і не порушив господарське зобов`язання, але порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності (що і було, на переконання суду, встановлено судами у справі № 915/53/20 у вигляді порушення права власності ФОП Костенко А.А.), повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Суд зауважує, що звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

При цьому Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/7511/20 дійшов до висновку, що тлумачення змісту частини другої статті 22 ЦК України, частини другої статті 224, статті 225 ГК України свідчить, що упущена вигода, будучи складовою поняття збитки, на відміну від реальних збитків, фактичну вартість яких можна виявити на основі оцінки прямих майнових втрат, завданих особі, пов`язана з тим реальним приростом, збільшенням її майнової сфери, якого можна було б очікувати за звичайних обставин, якби ці обставини не були порушені неправомірною поведінкою боржника. (п. 59 постанови)

Як свідчать матеріали справи, позивач зазначає про неправомірне використання Бачуріною О.П. спірного магазину з 16.06.2016, відповідач не заперечує факту здійснення підприємницької діяльності в магазині по вул. Грушевського, 37 в м. Первомайськ, загальною площею 88,7 кв.м у період з 12.02.2014 по 31.05.2021.

Як вказує позивач, про факт використання магазину відповідачем він дізнався 14.11.2017 року, про що було складено акт огляду магазину працівниками ФОП Костенко А.А. (Т. 1 а.с. 22)

23.07.2018 позивач, як власник нерухомого майна, звернувся до відповідача з письмовою пропозицією №09/07 від 09.07.2018 укласти договір оренди магазину літ.А-1 загальною площею 88,7 кв.м, із вимощенням, І, який розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Михайла Грушевського, буд. 37 (Т.1 а.с.26), до якої було додано два екземпляри підписаного та скріпленого печаткою з боку позивача проекту договору оренди такого магазину (Т.1 а.с.27-31).

Відповідач листом №28/08-18 від 23.08.2018 (Т.1 а.с.33) відхилив вказану пропозицію позивача посилаючись на те, що надісланий договір в повній мірі не відповідає критеріям розумності та вимогам закону.

18.07.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію №16/07/1 від 16.07.2019 (Т.1 а.с.36), в якій ФОП Костенко А.А. вимагала, щоб ФОП Бачуріна О.П. на дату 29.07.2019 повернула їй магазин за відповідним актом передавання-приймання та/або звільнила приміщення магазину чи виселилась з магазину у добровільному порядку.

За наведених обставин, позивач з огляду на позбавлення його правомочностей щодо володіння та користування спірним магазином розрахувала збитки (неодержані доходи від орендної плати) за період з 14.11.2017 по 31.08.2020 на підставі Методики визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1253, у загальному розмірі 324 263,19 грн. (Т. 1 а.с. 45)

Таким чином, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідачки, яка користувалась приміщенням магазину, і збитками позивача, що, як власник майна неправомірно був позбавлений можливостей користуватись та володіти спірним нерухомим майном.

В основу проведених розрахунків з визначення орендної плати нежитлових приміщень комерційного використання у центрі м. Первомайськ Миколаївської області позивачем були взяті відповідні дані щодо мінімальної вартості 1 кв.м. за орендну плату нежитлових приміщень комерційного використання у центрі м. Первомайськ з відповідей Виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 27.12.2019 № 8684/03.01-26 та від 18.08.2020 № 5543/03.01-26. (Т. 1 а.с. 43, 44)

Як вказав Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/7511/20, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків. (п. 74)

У відповідності до Методики визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1253, встановлено відповідні формули, за якими органами місцевого самоврядування сіл, селищ, міст, на території яких розміщене нерухоме майно, що надається в оренду, визначається мінімальна вартість місячної оренди 1 кв. метра

загальної площі такого майна, а орендарями визначається мінімальна сума орендного платежу.

Зокрема, згідно п. 3 вказаної Методики мінімальна сума орендного платежу за нерухоме майно визначається виходячи з мінімальної вартості місячної оренди 1

кв. метра загальної площі нерухомого майна за такою формулою: П = З х Р,

де П - мінімальна сума орендного платежу за нерухоме майно у гривнях;

З - загальна площа орендованого нерухомого майна у кв. метрах;

Р - мінімальна вартість місячної оренди 1 кв. метра загальної площі нерухомого майна з урахуванням його місцезнаходження, інших функціональних та якісних показників, що встановлюється органом місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких розміщене зазначене майно (далі - орган місцевого самоврядування), у гривнях.

Враховуючи, що позивачем упущену вигоду у вигляді неотриманої орендної плати у розмірі 324263,19 грн визначено, виходячи з формули : П = З х Р, встановленої Методикою визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1253, суд доходить до висновку про дотримання критеріїв: звичайності обставин (умови цивільного/господарського обороту); розумності витрати та компенсаційності відшкодування збитків при проведенні розрахунків.

За приписами ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Проаналізувавши обставини справи, дослідивши всі надані докази у їх сукупності господарський суд дійшов висновку про те, що:

- наявний склад цивільного правопорушення у неправомірних діях відповідача;

- протиправна поведінка полягає у незаконному ;

- наявні підстави для відшкодування збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 324263,19 грн.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73, 74, 232, 233, 236-238, ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця Бачуріної Олени Павлівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи підприємця Костенко Алли Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) упущену вигоду у розмірі 324263,19 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 4863,81 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний: « 17» лютого 2022 року.

Суддя О.В. Ткаченко