ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2022 Справа №905/2368/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Лукашенко В.Є.,

розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, )

до відповідача Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (вул. Левченка, буд. 1, Маріуполь, Донецька область, 87504, )

про стягнення 7 017,22 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення 7 017,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на затримку вагонів на станції Маріуполь-сортувальний Донецької залізниці, у зв`язку з чим нараховує збір за охорону вантажу.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 18.01.2022 року об 11:00 год., встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з дати отримання ухвали.

Ухвалою господарського суду від 18.01.2022 відкладено розгляд справи на 10.02.2022 о 12:00 год.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на те, що термін охорони вантажу, враховуючи положення п. 6 Договору, наступає 16.06.2021 о 13:52 год. та становить 19 год. У свою чергу, позивач здійснює нарахування плати за охорону вантажу починаючи з 16.06.2021 о 09:52 год. (з моменту здійснення передавальних операцій).

У судове засідання 10.02.2022 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Разом з цим від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Положеннями ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи у повному обсязі, дослідивши та надавши оцінку кожному доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив наступне.

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (Залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Власник колії, відповідач) укладений договір (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019, від 29.10.2020) № 1/28 (далі Договір) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» (у редакції додаткової угоди від 17.07.2018).

Строк дії договору про експлуатацію колії - до 31.12.2021 включно (п. 19 Договору в редакції додаткової угоди від 29.10.2020).

Заявою від 30.06.2020 ПрАТ ММК ім. Ілліча приєдналося до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 00191129/2020-0001.

Відповідно до п. 1 Договору (у редакції Додаткової угоди від 17.07.2018), згідно зі Статутом залізниць України, правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору, експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, до станції Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний стрілкою № 4 залізниці до колії насуву на непарну гірку власника колії; стрілкою № 18 залізниці до колії розпуску на парну гірку залізниці; стрілкою № 103 залізниці до колії № 30 станції Маріуполь-Сортувальний залізниці і стрілкою №2 до парної горловини парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний залізниці. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці (п. 5 Договору).

У п. 3 Договору зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь - Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.

Відповідно до п. 5 Договору (в редакції Додаткової угоди від 17.07.2018), придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками Залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15.

Згідно з абз. 2 п. 6 Договору (в редакції Додаткової угоди від 17.07.2018) вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

За умовами п. 14 Договору Власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за:

б) користування вагонами (контейнерами), згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва № 1;

в) інші збори і плати згідно з Статутом залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва № 1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Господарський суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (ст. 908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 908 ЦК України).

Положеннями ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, п. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут), який згідно зі ст. 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у, тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Положеннями ст. 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання - замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

16.06.2021 о 07:19 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці зі станції формування - Волноваха Донецької залізниці прибув потяг №3103 у складі якого знаходилось 48 вагонів, з них 34 вагона брухт чорних металів, 14 вагонів окатиші; одержувач вантажу відповідач.

Факт подачі позивачем спірних вагонів потягу №3103 на станцію Маріуполь-Сортувальний та прийняття їх відповідачем не заперечується і підтверджений пам`яткою форми ГУ-45 №1833 про подавання вагонів, відповідно до яких передача 48-ми вагонів відбулась без зауважень щодо їх технічного стану.

Згідно з вказаною пам`яткою час передачі 48 спірних вагонів позивачем та їх прийняття відповідачем 16.06.2021 о 09:52 год.

Враховуючи умови п. 6 Договору (редакції Додаткової угоди від 17.07.2018) відповідач повинен був забрати спірні вагони з колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002.

Виходячи з положень п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

У матеріалах справи містяться складені позивачем акт загальної форми ГУ-23 № 6-696 від 29.06.2021, підписаний працівниками станції та акт про затримку вагонів ГУ-23а № 1-81 від 17.06.2021, підписаний представником відповідача їх зауваженням «вини одержувача в зазначених обставинах немає».

Згідно з актом про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1-81 від 17.06.2021, який фіксує факт простою, потяг у кількості 48 вагонів прибраний з 5-ї колії парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний 17.06.2021 о 08:40 год.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажі, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Залізницею за час простою нараховано, зокрема, збір за охорону вантажу в сумі 40673,18 гр. (з ПДВ), який був внесений до накопичувальних карток форми ФДУ-92 №28081195 та №28081196, які були пред`явлені ПрАТ ММК ім. Ілліча для підписання і оплати. Представник відповідача накопичувальну картку №28081196 підписав із зауваженнями такого змісту: Сума 5 847,60 грн. (без ПДВ) відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку. Причини відхилення платежу не зазначені.

22.07.2021 позивач звернувся з претензією №-М Дон Філія-2007/2888 від 22.07.2021 до відповідача з вимогою сплатити, зокрема, плату за охорону 31 вагону з вантажем «брухт чорних металів» у розмірі 40 349,04 грн.(з ПДВ).

У відповіді на претензію №94/714 від 12.08.2021 відповідач не заперечував оплатити, зокрема, збір за охорону вантажу у розмірі 33 331,84 грн. (з ПДВ); вимоги про сплату коштів у сумі 7 017,22 грн. відхилено як безпідставні з посиланням на те, що термін охорони вантажу, враховуючи положення п. 6 Договору, наступає 16.06.2021 о 13:52 год. та становить 19 год. У свою чергу, позивач здійснює нарахування плати за охорону вантажу починаючи з 16.06.2021 о 09:52 год. (з моменту здійснення передавальних операцій).

У зв`язку з викладеними обставинами, з урахуванням клопотання №2022/132 від 21.01.2022, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збору за охорону вантажу у розмірі 7 017,22 грн. Підставою виникнення спору між сторонами стала часткова сплата відповідачем збору за охорону вантажу.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт охорона вантажів і об`єктів залізничного транспорту здійснюються відомчою воєнізованою охороною АТ Укрзалізниця.

Відповідно до вимог п. 31.5 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред`явлені до перевезення одним відправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Із наведеної норми вбачається, що плата за охорону справляється не за сам факт перевезення вантажу, визначеного наказом Міністерства транспорту України №18 від 20.01.1997, а за фактично надані послуги охорони та супроводження вантажів силами відомчої воєнізованої охорони.

Згідно з п. 2 Наказу Міністерства оборони України № 18 від 20.01.1997 Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України вантажі, зазначені в Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, перевозяться в супроводі та під охороною відомчої воєнізованої охорони ПАТ Укрзалізниця або в супроводі провідників відправника.

Матеріалами справи не спростовано, що вантаж, адресований ПрАТ ММК ім. Ілліча, який знаходився у спірному вагоні, на який позивач нарахував збір за охорону вантажу, включено до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України № 18 від 20.01.1997, зареєстрованого в Мін`юсті України № 36/1840 від 20.02.1997, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 363 від 27.06.2012, зареєстрованого в Мін`юсті України № 1171/21483 від 12.07.2012, за кодами тарифної групи 214, зазначений Перелік затверджений профільним міністерством на виконання постанови Кабінету Міністрів України Про забезпечення охорони вантажів, що перевозяться залізничним транспортом № 106 від 22.02.1994.

Тобто, відповідачем не тільки не спростовується, а визнається той факт (враховуючи часткову сплату відповідачем збору за охорону вантажу), що 31 вагонів з вантажем підлягали охороні, жодних доказів в розумінні приписі ст.ст. 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження ненадання/неналежного надання залізницею послуг охорони спірного вантажу у вагонах суду не надано.

Відповідно до таблиці 4 тариф грн/ваг-год залежить від кількості вагонів, що охороняються при затримці вантажів і за охорону вагонів у кількості від 1 до 5 включно встановлений у розмірі 24,00 грн. Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

З викладеного слідує, що нарахування плати за охорону вагонів (вантажу) пов`язано з настанням факту затримки вантажу, що охороняється, та здійснюється безпосередньо за час такої затримки, який зазначається в акті загальної форми з моменту її виникнення та до закінчення.

Дослідивши акт загальної форми ГУ-26 № 6-696, господарський суд встановив, що термін затримки стрілка склав з 09:52 год. 16.06.2021 по 08:40 год. 17.06.2021 22 години 48 хвилин, що враховується як повна година 23 години.

Відповідач відраховує початок перебігу строку після закінчення 4-х годин після закінчення передавальних операцій, проте не зазначає, хто саме повинен здійснювати охорону протягом цих 4-х годин, не наводячи жодного нормативного акту чи положення договору, які б покладали на позивача обов`язок безоплатно здійснювати охорону вантажу протягом вказаного часу.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок збору за охорону вантажу у розмірі 40 349,04 грн. (з ПДВ) із розрахунку 15,6 (тариф) х 31 (кількість вагонів) х 23 (кількість годин затримки) х 3,023 (діючий коефіцієнт), та встановлено, що вказаний розрахунок здійснено арифметично правильно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому з урахуванням сплати відповідачем збору за охорону вантажу в сумі 33331,84 грн., про що зазначено позивачем, заявлені вимоги позивача про стягнення збору за охорону вантажу в сумі 7 017,22 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, надавши відповідну правову оцінку всім доказам на які посилається позивач, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця в особі в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення збору за охорону вантажу у розмірі 7 017,22 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 77, 79, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про стягнення збору за охорону вантажу в сумі 7 017,22 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ). на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця (Тверська), будинок 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця (Тверська), будинок 5; ) збір за охорону вантажу в сумі 7 017,22 грн. та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 10.02.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2022.

Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи у порядку та строки передбаченими ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Акціонерне товариство Українська залізниця (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця (Тверська), будинок 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ( 84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ).

Суддя О.М. Сковородіна