ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Справа № 906/1072/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20 (суддя Соловей Л.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Київ) в особі Житомирської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Житомир)

до Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області (м.Баранівка), правонаступником якої є Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації (м.Новоград-Волинський)

про стягнення 41518,31грн,

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Максимчук Н.М., довіреність №51/03 від 04.01.2022р.,

Музичко І.В., довіреність №50/03 від 04.01.2022р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.12.2020р. позов ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" задоволено частково: стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації 40217,20грн вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення; 2102,00грн витрат по сплаті судового збору. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 1301,11грн.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Житомирської області видано відповідний наказ №906/1072/20 від 18.01.2021р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.07.2021р. у справі №906/1072/20 заяву Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії АТ "Укртелеком" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено боржника - Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області на Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації.

Постановою Північно-західного апеляційного суду від 07.10.2021р. апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації задоволено частково: ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.07.2021р. у справі №906/1072/20 скасовано в частині часткового задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від 23.06.2021р., вих. № 180/20 про заміну сторони виконавчого провадження та заміни сторони у виконавчому провадженні; ухвалено нове рішення: Заяву Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від 23.06.2021р. про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково: замінено сторону у виконавчому провадженні про примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 23.12.2020р. у справі №906/1072/20, а саме, боржника - Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області на Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації; в решті ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.07.2021р. у справі №906/1072/20 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20 відмовлено у задоволенні заяви Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації (вх.номер 1014/21) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №906/1072/20. Рішення Господарського суду Житомирської області від 23.12.2020р. у справі №906/1072/20 залишено в силі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№5284/21 від 24.12.2021р.).

В скарзі апелянт зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не взято до уваги ті обставини, які апелянтом було надано при розгляді заяви за нововиявленими обставинами, які суттєво могли вплинути при розгляді справи.

Звертає увагу, що утворилося Управління соціального захисту населення Баранівської міської ради рішенням І сесії VIII скликання 30.12.2016р. (тобто на час позовних вимог існувало); на час позовних вимог позивачу не було відомо про існування даного управління про це свідчить сума позову до якої входить вартість наданих послуг зв`язку жителям Баранівської територіальної громади; при винесенні рішення судом першої інстанції, якщо був би врахований факт існування мало б наслідки прийняття іншого судового рішення.

Крім цього, апелянт звертає увагу на пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994р. №94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким визначено, витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій (далі - організації), пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків. Тобто, визначено порядок розрахунків між надавачами послуг та територіальними громадами, і ніяк не визначено головними розпорядниками коштів місцевого бюджету управління соціального захисту населення районних державних адміністрацій. Однак, суд в ухвалі за дану Постанову не згадує. Цей же Порядок розрахунків визначений Постановою КМУ №552 від 12.08.1994р. «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Апелянт також зазначає, що в ухвалі суду йдеться про Постанову Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. та Бюджетний кодекс України. Враховуючи норму ст.102 Бюджетного кодексу України можна чітко визначити, що за рахунок субвенцій з державного бюджету на місцевий бюджет не передбачено оплата за надані послуги телекомунікаційного зв`язку, а отже і не може бути застосована Постанова Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р., яка визначає відповідно до ст.102 Бюджетного Кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг. Механізм фінансування видатків за телекомунікаційні послуги зв`язку визначає пункт 204 статті 91 Бюджетного кодексу України.

На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу суду апеляційної інстанції 24.12.2021р.

Листом від 24.12.2021р. матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

Матеріали справи №906/1072/20 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 05.01.2022р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2022р. апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20 - залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, а саме: подати до Північно-західного апеляційного господарського суду докази сплати 2270,00грн судового збору у встановленому законом порядку порядку.

24.01.2022р. на поштову адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжне доручення від 23.12.2021р. №413 на суму 2270,00грн.

Ухвалою від 25.01.2021р. поновлено Управлінню соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 09 лютого 2022р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

07.02.2022р. на електронну адресу суду від АТ «Укртелеком» в особі Житомирської філії АТ «Укртелеком» надійшло клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника АТ «Укртелеком». Просить суд апеляційну скаргу УПСЗН Новоград-Волинської РДА залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20 - без змін.

08.02.2022р. на адресу суду від АТ «Укртелеком» в особі Житомирської філії АТ «Укртелеком» надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач зазначає, що при винесенні рішення були відсутні всі перераховані ознаки обставин, що на думку апелянта вважаються нововиявленими та відповідно у суду не було підстав для перегляду прийнято у справі судового рішення.

В даному випадку апелянтом в обґрунтування своєї заяви про перегляд за нововиявленими обставинами були надані докази по справі, які не були своєчасно подані сторонами при розгляді справи судом. В даному випадку ті обставини на які посилається апелянт могли бути б встановлені судом при розгляді справи по суті в будь-якій судовій інстанції.

Також зазначає, що в даному випадку є переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та також надані докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були вже встановлені судом. Ці обставини виникли після вирішення спору по суті, але також не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Доводи заявника, викладені у заяві, позивач вважає необґрунтованими, оскільки правовідносини, що виникли станом на грудень 2020 року між АТ «Укртелеком» та УПСЗН Баранівської РДА ніяким чином не порушували майнові та інші права заявника і не мають характер істотних умов.

На підставі викладеного позивач просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської РДА про скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20.

08.02.2022р. на адресу суду від апелянта надійшов відзив на заперечення.

Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на положення ст.102 Бюджетного Кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування», Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р., п.10 Положення «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117.

Відповідач не може здійснювати видатки з місцевого бюджету так як є органом виконавчої влади та розпорядником коштів державного бюджету нижчого рівня.

Також зазначає, що норми щодо здійснення розрахунків за надані послуги зв`язку пільговим категоріям населення затверджені Постановами КМУ №94 від 16.02.1994р., №552 від 12 серпня 1994 року, не були враховані судом першої інстанції при винесенні ухвали.

Розрахунки видатків на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг, які слугували, як докази по справі, не містять поіменного списку пільговиків, а отже не можна було встановити, що сума боргу, яка була визнана ухвалою суду за Управлінням праці та соціального захисту населення Баранівської РДА (правонаступником є апелянт) містить суму боргу 26689,38грн, яку має оплатити за пільгові категорії населення управління соціального захисту населення Баранівської міської ради.

На підставі викладеного відповідач просить суд апеляційної інстанції не брати до уваги заперечення ПАТ «Укртелеком».

Враховуючи клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка учасників справи обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.02.2022р. представники апелянта підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, надали пояснення по справі. Просили скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення, відзиву на заперечення, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

27.08.2021р. на адресу Господарського суду Житомирської області від Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Житомирської області від 23.12.2020р. у справі №906/1072/20 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації зазначав, що при розгляді даної справи АТ "Укртелеком" було подано суду неповні відомості, в результаті чого введено суд в оману і винесено неправомірне рішення про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області коштів, які останній неповинен сплачувати.

Також вказував, що у письмових запереченнях проти позову щодо стягнення компенсації за надані телекомунікаційні послуги громадянам, які відповідно до законодавства України отримують їх на пільгових умовах представником Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації неодноразово зверталася увага на відсутність вищезазначеного договору, однак судом не взято це до уваги. Крім того, у випадку укладення такого договору він мав бути зареєстрований в управлінні Державної казначейської служби України у Баранівському районі та, відповідно, на казначейському рахунку Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації мала б рахуватися заборгованість перед позивачем, однак така відсутня.

Звертав увагу, що передавальний акт, підписаний між УПСЗН Новоград-Волинської РДА та УПСЗН Баранівської РДА, код рядка 1530,1545, не містить заборгованості перед ПАТ "Укртелеком".

Наголошував, що відповідач не має і не може мати рахунку, на якому б обліковувалася заборгованість за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян.

Посилаючись на приписи п.1 ст.22, пп.34 п.1 ст.2 Глави 1, п.204 ст.91 Бюджетного кодексу України, заявник доводив, що питання компенсації за надані телекомунікаційних послуги пільговим категоріям громадян має розглядатися місцевими органами виконавчої влади та об`єднаними територіальними громадами, а саме: Баранівською міською радою, Довбиською та Дубрівською територіальними громадами.

На думку заявника, наведені вище судові невідповідності стали причиною блокування (арешту) Новоград-Волинським Управлінням державної казначейської служби України Житомирської області всіх рахунків Управління соціального захисту населення Новогорад-Волинської районної державної адміністрації, що спричинило припинення соціальних виплат жителям колишніх Ємільчинського, Баранівського та Новоград-Волинського районів, що є наслідком поставленої помилкової ухвали Господарського суду Житомирської області.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону.

Отже, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору також не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

За змістом статті 320 ГПК України у чинній редакції рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020р. у справі №19/028-10/13

Як вбачається з матеріалів справи, Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами посилаючись на приписи п.1 ст.22, пп.34 п.1 ст.2 Глави 1, п.204 ст.91 Бюджетного кодексу України, вказувало, що питання компенсації за надані телекомунікаційних послуги пільговим категоріям громадян має розглядатися місцевими органами виконавчої влади та об`єднаними територіальними громадами, а саме: Баранівською міською радою, Довбиською та Дубрівською територіальними громадами. Зазначає, що на час розгляду справи існував структурний підрозділ соціального захисту населення Баранівської міської ради, який відповідно до підпункту 204 ст.91 Бюджетного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування" був розпорядником коштів місцевого бюджету та мав здійснювати оплату за надані телекомунікаційні послуги.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку, доводи заявника про наявність нововиявлених обставин для перегляду судового рішення зводяться виключно до невірного застосування судом норм матеріального права, що на думку заявника призвело до винесення невірного по суті рішення.

Тобто, заявник фактично просив переглянути рішення, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Разом з тим, повноваження щодо перегляду рішення і вирішення питання чи вірно судом застосовано норми матеріального права, належить до компетенції судів вищих інстанцій в порядку апеляційного та/або касаційного перегляду та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Як вірно вказано Господарським судом Житомирської області, на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом, а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у запереченні проти позову від 09.10.2020р. звертав увагу (т.1, арк.справи 59-61), що питання відшкодування заборгованості за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії осіб має розглядатися територіальними місцевими органами виконавчої влади та об`єднаними територіальними органами за рахунок коштів, виділених на цю мету з місцевого бюджету та, що в районі діють Баранівська, Дубрівська, Довбиська ОТГ.

Отже, наведені обставини і докази в їх обґрунтування, які заявник вказав в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинам, оцінувались судом при винесенні 23.12.2020р. рішення у дані справі і були відомі як заявнику, так і суду.

Також, як вірно відмічено судом першої інстанції, Управління праці та соціального населення Баранівської РДА, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської РДА, станом на час ухвалення судом рішення, володів повним обсягом інформації щодо усієї сукупності складових заборгованості, яка стягнута судом за результатами розгляду справи, джерел фінансування та розпорядника коштів.

Стосовно доводів заявника про відсутність укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції вірно зазначив, що чинне на момент вирішення спору законодавство України не передбачало обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів у 2020 році, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування видатків на ці потреби не було передбачено, оскільки законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.

При цьому, оскільки місцеві органи виконавчої влади, які обізнані із ситуацією на місцях та можуть оперативно впливати на її зміну, мають можливість самостійно визначати обсяг пільг та передбачати видатки, забезпечуючи при цьому контроль за ефективним і цільовим використанням коштів на зазначені цілі, як це визначено Положенням №117 та положеннями про відповідні структурні підрозділи органів виконавчої влади, обов`язки головних розпорядників коштів у спірних правовідносинах залишаються за Управлінням незалежно від прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження програми з відшкодування витрат за надання пільг на відповідний рік до моменту визначення та перекладення цих обов`язків відповідним рішенням органів місцевого самоврядування на іншого суб`єкта.

Відповідними змінами до Порядку №256 та до Бюджетного кодексу України було змінено лише джерело фінансування пільг на послуги зв`язку з Державного бюджету України на місцеві бюджети, а тому відповідач протягом 2020 року залишався розпорядником відповідних коштів.

Аналогічна правова позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019р. у справі №911/1924/18.

У заяві відповідач також зазначав, що наслідком винесення помилкової ухвали Господарського суду Житомирської області про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника - Управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області на Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації у наказі №906/1072/20 від 18.01.2021р., стало блокування (арешт) Новоград-Волинським Управлінням державної казначейської служби України Житомирської області всіх рахунків Управління соціального захисту населення Новогорад-Волинської районної державної адміністрації, що спричинило припинення соціальних виплат жителям колишніх Ємільчинського, Баранівського та Новоград-Волинського районів,

Як вірно відмічено судом першої інстанції, предметом розгляду поданої заяви є перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №906/1072/20, а не ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження. Питання правомірності та законності винесення судом ухвали про заміну сторони виконавчого провадження не входить до предмету дослідження в рамках вирішення цієї заяви в порядку ст.320 ГПК України, а тому наведені доводи правомірно не прийнято до уваги.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

У той же час принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", у справі "Желтяков проти України").

Перевіривши та оцінивши в апеляційному провадженні подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок Господарського суду Житомирської області про відмову у задоволенні заяви Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Житомирської області від 23.12.2020р. у справі №906/1072/20.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.12.2021р. у справі №906/1072/20 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 14.02.2022р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.