ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Справа № 926/3324/21

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча,

при секретарі судового засідання Голіней Я.І.,

за участі представників:

позивача - Сьоміна І.В.

відповідача - Підгорна Л.Є.

розглянувши матеріали справи

за позовом Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Підгорної Людмили Єлісеївни

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 58 413,94 грн.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Чернівецька міська рада звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця Підгорної Людмили Єлісеївни про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю у сумі 56 143, 94 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач у період з 17.06.2018 до 16.06.2021 використовував земельну ділянку площею 0,0100 га (кадастровий номер :38:003:0012) та у період з 25.11.2019 по 16.06.2021 використовував земельну ділянку площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів та не сплачував за користування вказаними земельними ділянками плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Чернівецької міської ради як власника вказаних земельних ділянок у зазначений період грошові кошти у розмірі орендної плати в загальній сумі 56 143,94 грн.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач у відзиві на позов від 25.08.2021 позовні вимоги не визнав, мотивуючи це тим, що після набуття 02.11.2016 права власності на нежитлову будівлю магазину, яка знаходиться по АДРЕСА_1 з метою оформлення права оренди землі неодноразово, починаючи з 16.11.2016 звертався до Чернівецької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельних ділянок в оренду.

Позивач тривалий час відмовляв у наданні земельних ділянок в оренду та лише після рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі №600/1306/20-а, яким визнано протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо неприйняття рішення про затвердження чи відмову у затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,0421 га в оренду, Чернівецька міська рада прийняла рішення від 08.12.2020 №2539, яким земельну ділянку площею 0,0100 га (кадастровий номер :38:003:0012) та земельну ділянку площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) надано в оренду терміном на 5 років.

В подальшому, відповідач отримав від Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради проекти договорів оренди земельних ділянок, проте від їх підписання у запропонованій редакції відмовився.

Відповідач звернув увагу суду, що отримав вільний доступ і можливість користуватись частиною земельних ділянок загальною площею 0,024 га лише 15.07.2021 після закінчення примусового виконання рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16.07.2018 по справі №725/4091/17, яким зобов`язано попереднього користувача земельної ділянки площею 0,01 га Макарчука Т.П. звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорожі, що влаштовані самочинно.

Відповідач стверджує, що декілька років не мав доступу до придбаної у листопаді 2016 року нерухомості, доказом чого є цивільна справі №725/5551/16-ц, в межах якої вирішено усунути перешкоди Підгорній Л.Є. у здійсненні права власності нежитлової будівлі - магазину за адресою АДРЕСА_1 шляхом звільнення зазначеного приміщення від майна, що належить Макарчуку Т.П .

Враховуючи, що за Чернівецькою міською радою в період здійснених розрахунків не було зареєстроване право комунальної власності на земельні ділянки, відповідач вважає, що позивач не має права вимагати сплати за даний період коштів, як безпідставно збережених за використання майна, що йому не належало на праві власності, оскільки відповідно до вимог ч.9 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту державної реєстрації права власності.

ІІІ. Короткий зміст заперечень на відзив позивача.

У запереченнях на відзив на позов від 27.10.2021 позивач зазначив, що ст. 79-1 внесена до Земельного кодексу України Законом України від 07.07.2011 №3613-IV.

У свою чергу, право комунальної власності на спірні земельні ділянки виникло безпосередньо із Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (набрав чинності з 01.01.2013), відповідно до якого землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються усі землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у пунктах а і б п. 4 цього розділу.

Позивач заперечує проти доводів відповідача щодо державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки як необхідної передумови стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати, посилаючись на ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої під час проведення державної реєстрації права користування земельними ділянками комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Земельна ділянка, вважає позивач, як об`єкт цивільних прав є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Позивач зазначив, що наявність судових рішень по справах №725/5551/16-ц та №725/4091/17 не є доказом того, що чинились перешкоди у користуванні власністю відповідача у спірний період.

Позивач звернув увагу суду, що незалежно від наявності вини у поведінці набувача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини як виправдане очікування щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

ІV. Короткий зміст заперечень на відповідь на відзив позивача

У запереченнях на відповідь на відзив позивача від 09.11.2021 відповідач наголосив, що оскільки за Чернівецькою міською радою в період здійснених розрахунків не було зареєстроване право комунальної власності на земельні ділянки, позивач не може вимагати сплати за даний період коштів як безпідставно збережених за використання майна, яке йому не належало на праві власності.

Відсутні підстави сплачувати позивачу кошти за використання земельних ділянок на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки за весь спірний період існував спір щодо набуття майна, у відповідача відсутня протиправна поведінка в спірних правовідносинах та частину земельних ділянок до 15.07.2021 використовувала інша особа - Макарчук Т.П.

V. Процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 10.08.2021 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.08.2021.

25.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.08.2021 підготовче судове засідання відкладено на 05.10.2021 у зв`язку із неявкою представників сторін.

У зв`язку з проходженням в Національній школі суддів України суддею Ніколаєвим М.І. періодичного навчання суддів місцевих судів в період з 04.10.2021 до 08.10.2021, підготовче судове засідання по справі №926/3324/21 не відбулось.

Ухвалою суду від 11.10.2021 підготовче судове засідання призначено на 13.10.2021.

Ухвалою суду від 13.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 29.10.2021.

29.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.2021.

У судовому засіданні 09.10.2021 оголошено перерву до 16.11.2021.

Ухвалою суду від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.12.2021.

У судовому засіданні 07.12.2021 оголошено перерву до 23.12.2021.

Ухвалою суду від 23.12.2021 за заявами представників сторін відкладено судове засідання на 12.01.2022.

У судовому засіданні 12.01.2022 оголошено перерву до 20.01.2022.

Ухвалою суду від 20.01.2022 за клопотанням позивача розгляд справи по суті відкладено на 03.02.2022.

У судовому засіданні 03.02.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач проти позову заперечив.

VІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Рішенням Чернівецької міської ради від 12.02.2008 № 510 «Про затвердження технічної документації з грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність раніше прийняті рішення» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці із застосуванням базової вартості 1 кв. м, який введено в дію з 01.07.2008.

Відповідно до затвердженого рішенням 33 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 23.10.2008 №715 Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях розмір орендної плати за земельну ділянку встановлюється відповідно до її функціонального використання у розрізі економіко - планувальних зон м. Чернівців, згідно з нормативною грошовою оцінкою землі та не залежить від наслідків господарської діяльності. Ставки орендної плати у розмірі від 3% до 10% встановлені п.5.1 Положення, зокрема - розміщення закладів торгівлі, ринків, виробництва товарів народного споживання, інші види діяльності, що не увійшли до переліку - 3%.

Доказів визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 12.02.2008 № 510 «Про затвердження технічної документації з грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність раніше прийняті рішення» суду не надано.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 21.12.2019 земельна ділянка площею 0,0421 (кадастровий номер :38:003:1060) знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення - 3.10 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, дата державної реєстрації земельної ділянки - 25.11.2005, інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 23.12.2019 земельна ділянка площею 0,0100 га (кадастровий номер :38:003:0012) знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення - 3.10 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, дата державної реєстрації земельної ділянки - 25.11.2019, форма власності - комунальна, власник - Чернівецька міська рада.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18.01.2021 №33 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 0,0421 (кадастровий номер :38:003:1060) становить 863753 грн, економіко-планувальна №158.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18.01.2021 №33 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 0,0100 га (кадастровий номер :38:003:0012) становить 205167 грн, економіко-планувальна №158.

09.11.2016 за Підгорною Людмилою Єлісеївною зареєстровано право власності на нежитлову будівлю - магазин, площею 100,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2019 №152755470.

14.11.2016 та 13.03.2017 відповідач звертався до Чернівецької міської ради із заявами про надання дозволу на складання проекту землеустрою земельної ділянки для передачі в оренду, орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, терміном на 5 років

Підпунктом 23.1 п.23 рішення сесії Чернівецької міської ради від 12 квітня 2017 року №656 знято з розгляду до вирішення судових справ пункт 3 (в цілому) проекту рішення щодо надання підприємцю Підгорній Л.Є. земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , в оренду на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,02 га в оренду.

24.04.2017 та 03.10.2017 відповідач звернувся із заявами до Чернівецької міської ради про розгляд раніше поданих звернень та прийняти рішення про надання в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,01 га, кадастровий номер :38:003:0012 в оренду на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

03.10.2017 відповідач звернувся до Чернівецької міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, орієнтованою площею 0,05 га, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 .

Пунктом 21 рішення сесії Чернівецької міської ради від 08.12.2017. №1000 відмовлено підприємцю Підгорній Л.Є. в наданні земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0500 га, в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) терміном на 5 років. Пунктом 21.1 цього ж рішення сесії, запропоновано підприємцю Підгорній Л.Є. отримати в оренду земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 під плямою забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року по справі №824/261/18-а визнано протиправним та скасовано пункти 21 і 21.1 рішення сесії Чернівецької міської ради від 08 грудня 2017р. №1000. Зобов`язано Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради повторно розглянути заяву приватного підприємця Підгорної Л.Є. від 02 жовтня 2017 року із прийняттям рішення про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,05 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

На виконання вищевказаного судового рішення 11 квітня 2019 року сесією Чернівецької міської ради №1704 прийнято рішення, яким (п.21) надано підприємцю Підгорній Л.Є. дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,05 га в оренду терміном на 5 років, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0421 (кадастровий номер :38:003:1060) проведено 25.11.2019, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру від 21.12.2019.

25 листопада 2019 року відповідач звернувся до Чернівецької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду терміном на 5 років земельної ділянки кадастровий номер :38:003:1060, площею 0,0421 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Крім того, у вищевказаній заяві відповідач просив позивача розглянути попередні заяви та надати в оренду, терміном на 5 років, земельну ділянку площею 0,01 га, кадастровий номер :38:003:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

4 березня 2020 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради повідомив відповідача про неприйняття міською радою рішення щодо землекористування по АДРЕСА_1 .

Листом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 16 червня 2020 року відповідача проінформовано, що проекти рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :38:003:1060 площею 0,0421 га та земельної ділянки площею 0,01 га, кадастровий номер :38:003:0012, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в оренду терміном на 5 років, зняті з розгляду до вирішення питання в суді.

11 серпня 2020 року відповідач звернувся до Чернівецької міської ради із заявою про розгляд раніше поданих заяв та прийняття за наслідками їх розгляду рішення по суті, у відповідь на що Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради листом від 14 серпня 2020 року повідомив відповідача про прийняття Чернівецькою міською радою рішення від 11 червня 2020 року №2168 про зняття з розгляду заяв Підгорної Л.Є. до вирішення питання в суді.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020р. по справі №600/1306/20-а:

- визнано протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо неприйняття рішення про затвердження чи відмову у затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки Підгорній Л.Є. в оренду, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), площею 0,0421 га, кадастровий номер :38:003:1060, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради прийняти рішення за заявою Підгорної Л.Є. з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки в оренду, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0421 га, кадастровий номер :38:003:1060, яка розташована по АДРЕСА_1 .

08 грудня 2020 року Чернівецькою міською радою прийнято рішення №2539, яким згідно пунктів 9 і 9.1 затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано підприємцю Підгорній Л.Є. :

-земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га, кадастровий номер :38:003:1060 в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07);

- земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,01 га, кадастровий номер :38:003:0012, в оренду терміном на 5 років, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Доказів визнання незаконним та скасування даного рішення позивача суду не надано.

25 лютого 2021року позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договори оренди землі від 25 лютого 2021р. №№ 11572 та 11573 щодо земельних ділянок (кадастрові номери :38:003:1012 і :38:003:1060).

Відповідач листом від 17 березня 2021 року дані договори із протоколами розбіжностей, а також проекти власних договорів, направив до Чернівецької міської ради.

Листом від 08 квітня 2021 року Чернівецька міська рада повідомила відповідача, що його пропозиція щодо укладення договорів не подана в порядку ст. 181 ГК України, а саме проекти договорів не викладені у формі єдиного документу, а право на складання протоколів розбіжностей є лише у сторони яка отримує пропозицію, і тому запропоновані відповідачем угоди повернуті без підписання.

Судом встановлено, що станом на момент вирішення даного спори договори оренди земельних ділянок (кадастрові номери :38:003:1012 та :38:003:1060) не укладені.

Постановою Верховного суду від 07.06.20185 року по справі №725/5551/16-ц залишено без змін Постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 20.12.2017, якою усунуто Підгорній Л.Є. перешкоди у здійсненні права власності на нежилу будівлю-магазину, що знаходиться АДРЕСА_1 , загальною площею 76, 9 кв.м, шляхом звільнення приміщення магазину від майна, що належить ФОП Макарчуку Т.П .

Докази здійснення примусового виконання вищевказаного рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 липня 2018 року, яке залишено без змін Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 липня 2020 року і Постановою Верховного суду від 25 березня 2021 року по справі №725/4091/17 зобов`язано Макарчука Т.П. звільнити земельну ділянку площею 0,0240 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасових споруд (торгівельний зал, комори) та огорожі, що влаштовані ним самочинно.

Як вбачається з Постанови Верховного суду від 25 березня 2021 року по справі №725/4091/17 24.10.2005 між Чернівецькою міською радою та фізичною особою - підприємцем Макарчуком Т.П. укладено договір оренди землі площею 0,0100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Чернівецької міської ради від 30.08.2012 №596 Макарчуку Т.П. відмовлено у продовженні терміну оренди земельної ділянки площею 0,0100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судами в межах справи №725/4091/17 встановлено, що Макарчук Т.П. самовільно зайняв та використовував земельну ділянку площею 0,0240 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із земель запасу міста (землі житлової та громадської забудови), шляхом прибудови до магазину тимчасової дерев`яної споруди (комори) та встановлення огорожі, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 12 червня 2017 року № 52.

Актом державного виконавця від 15.07.2021 при примусовому виконанні виконавчого листа по справі №725/4091/17 встановлено, що земельна ділянка площею 0,0240 га за адресою: АДРЕСА_1 звільнена боржником - Макарчуком Т.П. , шляхом демонтажу тимчасових споруд (торгівельний зал, комори) та огорожі.

Судом встановлено та представниками сторін не заперечується, що до складу звільненої Макарчуком Т.П. 15.07.2021 земельної ділянки площею 0,0240 га за адресою: АДРЕСА_1 увійшла у повному обсязі земельна ділянка площею 0,01 га, кадастровий номер :38:003:0012 (яка раніше перебувала в оренді Макарчука Т.П. ) та частина земельної ділянки кадастровий номер :38:003:1060.

Право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :38:003:0012 та земельну ділянку кадастровий номер :38:003:1060 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2021, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 серпня 2021 року.

Згідно проведених позивачем розрахунків загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати становить 56143,94 грн., у т.ч. 38200,24 грн. за користування земельною ділянкою кадастровий номер :38:003:1060 у період з 25.11.2019 по 16.06.2021, та 17943,70 грн за користування земельною ділянкою кадастровий номер :38:003:0012 у період з 17.06.2018 по 16.06.2021.

Станом на момент вирішення даного спору відповідач кошти в сумі 56143,94 грн. не сплатив.

VІI. Позиція суду по суті спору

Предметом позовних вимог є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України, далі - ЗК України).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, далі - ПК України).

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №922/3208/19.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно з положеннями частин 1 статей 122, 123, 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Статтею 206 ЗК України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частиною 1 статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

У силу приписів статті 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Частиною 1 статті 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З приписів статті 79-1 Земельного кодексу України вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Як встановлено судовим слуханням, земельні ділянки є сформованими, їм присвоєні кадастрові номери :38:003:0012 та :38:003:1060.

У свою чергу, Чернівецькою міською радою не надано доказів існування протягом заявленого у позові періоду з 25.11.2019 по 16.06.2021 земельної ділянки площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) як об`єкта цивільних прав у розумінні статті 79-1 ЗК України, оскільки відповідні відомості про форму власності та власника земельної ділянки до Державного земельного кадастру не внесено, а державну реєстрацію права власності позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на дану земельну ділянку проведено лише 15.07.2021.

Суд вважає, що зазначена обставина виключає можливість стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

Таким чином, реальну можливість передати земельну ділянку площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" Чернівецька міська рада отримала тільки 15.07.2021, оскільки саме з цього часу земельна ділянка стала об`єктом цивільних прав.

Стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати можливе виключно з моменту формування земельних ділянок як об`єктів цивільного права, а саме після проведення державної реєстрації права власності.

Суд зазначає, що Верховним Судом вже сформована стала практика щодо безпідставного стягнення збережених коштів у вигляді орендної плати. Серед іншого, Верховний Суд наголошував, що об`єктом цивільних прав може бути земельна ділянка з моменту її формування та державної реєстрації права власності. Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №922/1453/20, від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19, від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19 у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Застосовуючи приписи статті 79-1 ЗК України до спірних правовідносин, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки після реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Так, частина 1 цієї статті чітко зауважує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. За приписами частини 9 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Тобто під час розгляду спору про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати зазначені положення статті 79-1 ЗК України не можуть застосовуватися окремо, тільки в частині її формування із присвоєнням кадастрового номеру, оскільки лише після державної реєстрації права власності, така земельна ділянка набуває статусу об`єкта, щодо якого можуть виникнути будь-які цивільні права.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 38200,24 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :38:003:1060 у період з 25.11.2019 по 16.06.2021.

В частині стягнення з відповідача 17943,70 грн за користування земельною ділянкою кадастровий номер :38:003:0012 у період з 17.06.2018 по 16.06.2021 слід відмовити виходячи з наступного.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки використовувалась та чи є вона сформованою як об`єкт цивільного права відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Земельна ділянка кадастровий номер :38:003:0012 сформована як об`єкт цивільного права та перебуває у комунальній власності (власник - Чернівецька міська рада), що підтверджується відповідним Витягом з Державного земельного кадастру від 23.12.2019.

Судом встановлено, що дана земельна ділянка в межах заявленого до стягнення періоду (з 17.06.2018 по 16.06.2021) була самовільно зайнята Макарчуком Т.П. , тож відповідач не користувався нею до моменту її звільнення, що мало місце 15.07.2021 та підтверджується відповідним актом державного виконавця в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №725/4091/17.

Враховуючи встановлені обставини справи суд дійшов висновку, що позивач не довів факт користування відповідачем земельною ділянкою кадастровий номер :38:003:0012 у спірний період.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у нього протиправної поведінки, оскільки спірні правовідносини є не деліктними, а кондекційними, тож обов`язок повернути потерпілому безпідставно набуте майно не залежить від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що право комунальної власності на земельні ділянки виникло безпосередньо з Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та може бути зареєстровано державним реєстратором в Державному реєстрі прав під час проведення державної реєстрації права користування, проте зазначає, що виходячи із комплексного аналізу статті 79-1 ЗК України необхідною передумовою стягнення безпідставно збережених коштів є сам факт здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, після чого вона може бути об`єктом цивільних прав.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

VІІІ. Щодо розподілу судових витрат.

Судові витрати у даній справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при поданні цього позову. Докази понесення учасниками справи інших судових витрат у справі відсутні.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог суд вирішив судовий збір за подання позову залишити за позивачем у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 86, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2022

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв