РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2022Справа № 910/20728/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автолайм" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" (м. Київ)

про стягнення 201.892,71 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автолайм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" про стягнення 201 892,71 грн, з яких: 184 800,00 грн основного боргу, 13 305,61 грн пені, 3 787,10 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 210203 від 16.02.21. про надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.21. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/20728/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення представників сторін (без проведення судового засідання).

На адресу Господарського суду міста Києва 18.01.21. Товариство з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" подало проект мирової угоди, та просило суд не приймати рішення по справі до її укладання з позивачем.

Станом на дату винесення рішення від сторін не надійшло заяви про затвердження мирової угоди, а відповідачем не подано суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи встановлений законом строк розгляду справи, оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.21. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автолайм" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національні інформаційні системи" (далі - Замовник) було укладено Договір № 210203 про надання послуг (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з технічного забезпечення останнього спеціальною операторською технікою, в подальшому - "Обладнання", для створення телевізійної програми "Мир чи війна ", в подальшому - "Технічні послуги".

Згідно п. 1.2. Договору місце надання технічних послуг - м. Київ, вул. Щусева, 26.

Приписами п. 1.3. Договору визначено, що перелік і кількість обладнання, на якому надаються технічні послуги, строк надання технічних послуг, вартість технічних послуг за відповідний період, а також інші істотні умови, за узгодженням сторін, зазначаються в додаткових угодах до цього Договору.

Замовник приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, викладених у цьому Договорі, сплачувати на користь Виконавця вартість наданих технічних послуг (п. 1.4. Договору).

Пунктом. 3.1. Договору передбачено, що вартість технічних послуг за відповідний період надання технічних послуг є договірною та зазначається у відповідних додаткових угодах до цього Договору.

Умовами Додаткової угоди № 1 від 16.02.21. до Договору сторони визначили, що вартість однієї зміни послуг з технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн без ПДВ, та 36 960,00 грн з ПДВ.

Згідно Додаткової угоди № 7 від 01.06.21. до Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн, та з ПДВ 20% - 36 960,00 грн.

Замовник оплачує виконавцеві вартість технічних послуг в порядку, передбаченому договором, не пізніше 14.06.21.

У Додатковій угоді № 8 від 10.06.21. до Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн, та з ПДВ 20% - 36 960,00 грн.

Замовник оплачує Виконавцеві вартість технічних послуг в порядку, передбаченому Договором, не пізніше 24.06.21.

У Додатковій угоді № 9 від 10.06.21. до Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн, та з ПДВ 20% - 36 960,00 грн.

Замовник оплачує Виконавцеві вартість технічних послуг в порядку, передбаченому Договором, не пізніше 25.06.21.

У Додатковій угоді № 10 від 23.06.21. до Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн, та з ПДВ 20% - 36 960,00 грн.

Замовник оплачує Виконавцеві вартість технічних послуг в порядку, передбаченому Договором, не пізніше 07.07.21.

У Додатковій угоді № 11 від 01.07.21. до Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг технічного забезпечення системою «StarCam MKII» в комплекті з гіростабілізованою головкою «Active Head» становить 30 800,00 грн, та з ПДВ 20% - 36 960,00 грн.

Замовник оплачує Виконавцеві вартість технічних послуг в порядку, передбаченому Договором, не пізніше 14.07.21.

Замовник зобов`язується сплачувати Виконавцю вартість технічних послуг за відповідний період на підставі рахунків-фактур Виконавця в строк, що вказується в Додаткових угодах до цього Договору (п. 3.2. Договору).

Пунктом 3.6. Договору встановлено, що надання технічних послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником за відповідною Додатковою угодою до Договору оформляється актом прийому-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення строку надання послуг за відповідною додатковою угодою до договору.

Відповідно до п. 3.7. Договору сторони погодили, що підписання акту прийому-передачі надання послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його сторони. Якщо у встановлений термін Виконавець не отримає підписаний Замовником акт виконаних робіт (наданих послуг) або вмотивовану відмову від прийняття наданих послуг, технічні послуги вважаються прийнятими Замовником в повному обсязі та такими, що надані відповідно до умов цього договору в день передачі Замовнику відповідного акту прийому-передачі наданих послуг.

Цей Договір набирає чинності з 16.02.21. (п. 8.1. Договору).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору, та закінчується 31.12.21., але в будь-якому випадку не раніше виконання сторонами взятих на себе за цим Договором зобов`язань (п. 8.2. Договору).

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за Договором № 210203 про надання послуг від 16.02.21., внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у розмірі 184 800,00 грн, за порушення строків оплати якої нараховані пеня у розмірі 13 305,61 грн та збитки від інфляції у розмірі 3 028,39 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору виконав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 184 800 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг № 115 від 25.06.21. на суму 147 840 грн та № 1444 від 30.07.21. на суму 36 960,00 грн.

Вказана заборгованість підтверджується також підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом за період: січень - жовтень 2021.

Доказів оплати наданих позивачем за даним договором послуг сторонами суду не надано.

Відтак суд вважає обґрунтованими та доведеними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Автолайм" про наявність боргу за вказаним договором у розмірі 184 800, 00 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення зазначеної суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 13 305,61 грн пені, 3 787,10 грн збитків від інфляції, нарахованих на суму основного боргу у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 5.5. Договору, за порушення строків оплати наданих технічних послуг, встановлених цим Договором, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені та збитків від інфляції, суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність нормам закону й умовам укладеного сторонами договору, а тому вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача 13 305,61 грн пені, 3 787,10 грн збитків від інфляції є обґрунтованими.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 грн.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду від 18.12.18. у справі № 910/4881/18.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат у сумі 6 500,00 грн представник позивача надав договір про надання правничої допомоги № 06/12-2 від 06.12.21., рахунок № 06/12-1 від 06.12.21., платіжне доручення № 341 від 09.12.21., акт приймання-передачі наданих послуг від 10.12.21.

При цьому, судом враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.18. у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.18. у справі № 922/3142/17, від 02.05.18. у справі № 910/22350/16, від 11.06.18. року у справі № 923/567/17.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги через їх неспівмірність.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати позивача по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи» (04060, м. Київ, вул. Щусєва, буд. 26; ідентифікаційний код 33745910) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолайм» (02225, м. Київ, вул. Закревського, буд. 22; ідентифікаційний код 36186566) 184 800 (сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. основної заборгованості, 13 305 (тринадцять тисяч триста п`ять) грн 61 коп. пені, 3 787 (три тисячі сімсот вісімдесят сім) грн 10 коп. збитків від інфляції, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 39 коп. судового збору, 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко