ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення заяви без руху

15 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/77/22

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали за заявою боржника ОСОБА_1 (місцереєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
09.02.2022 за допомогою модулю підсистеми "Електроний суд" Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Господарського суду Луганської області надійшла заява без номеру від 08.02.2022 фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Обґрунтовуючи вимоги за заявою заявник посилається на п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) та зазначає про існування обставин, які підтверджують, що він найближчим часом не зможе виконати грошові зобов`язання та здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022 справа передана на розгляд судді Масловському С.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства регулюються питання відновлення платоспроможності фізичної особи.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом
Згідно з ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Частиною 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:
1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;
3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;
4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Підставою звернення ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначено приписи пп. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Частинами 1-2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:
1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;
2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи-підприємця;
3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;
5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;
6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;
7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;
9) копія трудової книжки (за наявності);
10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;
11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;
12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;
13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;
14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.
Так, оцінюючи наданий ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи конкретизований список його кредиторів і боржників, суд зазначає наступне.
Приписами п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкретизований список кредиторів і божників має містити суму грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), тобто конкретно визначений розмір заборгованості.
У наданому ОСОБА_1 конкретизованому списку в абз. 2 зазначено про те, що інформація надається з Українського бюро кредитних історій станом на 08.02.2022 та в зазначених ним даних «не завжди і не вся інформація по боргу точна».
Крім того, ОСОБА_1 у списку по кожному з кредиторів зазначено, що інформація отримана з Українського бюро кредитних історій станом на 03.02.2022, але в абз. 2 конкретизованого списку зазначено, що дані як суб`єкта кредитних історій надані ним станом на 08.02.2022.
У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 зазначив, що він не надав всіх належних доказів на підтвердження суми грошових вимог кредиторів, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату. Надано ті докази, що є в боржника в наявності. У конкретизованому списку кредиторів і боржників вказана загальна сума грошових вимог кредиторів, яка відома ОСОБА_1 , а також найменування, місцезнаходження, ідентифікаційні коди кожного кредитора, суми грошових вимог.
Суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Проте, ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не зазначив докази, які ним не можуть бути подані, не зазначив причини, з яких докази не можуть бути подані у строк звернення з цією заявою, а також не зазначив докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).
План реструктуризації це документ, який містить пропозиції боржника щодо погашення існуючої заборгованості.
На виконання вказаної вимоги Кодексу України з процедур банкрутства ОСОБА_1 надано план реструктуризації боргів (проект), який містить відомості про загальну суму заборгованості в розмірі 845399,71 грн, загальні доходи боржника в місяць в розмірі 8470,17 грн, та витрати боржника на місяць в розмірі 8526,00 грн, у зв`язку з чим, боржником пропонується сума для погашення вимог кредиторів за місяць "-55 грн 83 коп."
Оскільки наданий боржником план (проект) реструктуризації боргів фактично не містить жодних конкретних пропозицій, спрямованих на погашення існуючої заборгованості, суд дійшов висновку, що зазначений план (проект) реструктуризації боргів не відповідає приписам ч.4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках
Проте, в матеріалах заяви відсутні докази звернення заявника до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні. Крім того, не зазначено сум грошових коштів на таких рахунках, а також про наявність/відсутність депозитних рахунків та відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах за кордоном.
Оскільки надані ОСОБА_1 відомості про рахунки боржника не містять повної та актуальної інформації про рахунки боржника у банківських та інших фінансових установах, господарський суд дійшов висновку, що надані боржником відомості не відповідають приписам п.8 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяця виконання повноважень.
Арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду (ч.1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Відповідно до ч.2 розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
При цьому, заявником зазначено, що висновок про можливість укладення з арбітражним керуючим угоди про відстрочення сплати грошової винагороди викладено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, та може розглядатись як альтернатива мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.
Згідно абзацу 4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року - 2481 грн 00 коп.
Відсутність доказів авансування винагороди арбітражному керуючому п`ятьох розмірів прожиткового мінімуму за три місяці виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією є порушенням приписів ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Щодо правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 господарський суд зазначає наступне.
У справі №910/726/20 на яку посилається боржник, суди встановили що 20.01.2020 фізична особа звернулася до місцевого суду із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 19.11.2020 викладено правову позицію, що "Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.
Господарським судом зазначено, що положення ч.2 ст. 30 та п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодекс України з процедур банкрутства, якими встановлено розмір основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією, а саме п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень - є імперативними.
За таких обставин, посилання боржника на правову позицію, викладену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 не є обґрунтованим, оскільки авансування основної грошової винагороди арбітражного керуючого у встановленому законом розмірі є обов`язковою умовою, встановленою положеннями Кодексу України з процедур з банкрутства, у свою чергу Верховний Суд у своїй постанові не досліджував можливості авансування основної грошової винагороди арбітражного керуючого у меншому розмірі, аніж встановлено в ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч.3, ч.5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається, зокрема декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.
Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.
До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.
Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.
Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.
Звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 надано до суду декларації про майновий стан боржника за 2019, 2020, 2021 роки.
Проте, в порушення приписів ч.5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, жодна з поданих декларацій не містить інформації про фінансові зобов`язання боржника за кредитами, у зв`язку з неможливістю сплачувати яких заявник звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Разом з тим, заявником не зазначено у деклараціях за 2019, 2020, 2021 роки відомості про доходи та інші грошові виплати членів сім`ї боржника, відомості про нерухоме майно членів його сім`ї боржника, відомості про об`єкти незавершеного будівництва, що належать членам сім`ї боржника, відомості про рухоме майно членів сім`ї боржника, відомості про грошові та нематеріальні активи, відомості про майно членів сім`ї боржника, що передано в заставу (іпотеку) або є обтяженим в інший спосіб, відомості про майно та кошти, належні членам сім`ї боржника від інших осіб, відомості про майно, яким члени сім`ї боржника володіють спільно з іншими особами, відомості про фінансові зобов`язання членів сім`ї боржника та інші витрати, у тому числі за межами України.
Відповідно до п.9 Наказу Міністерства юстиції України № 2627/5 від 21.08.2019 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність", боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається «Член сім`ї не надав інформацію».
Водночас, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 ну було додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.
За таких обставин, подані заявником декларації про майновий стан боржника за 2019, 2020, 2021 роки не можуть вважатись належним доказом виконання заявником пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не відповідає приписам ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Частиною 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без руху з наданням заявнику десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення наведених недоліків.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 30, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.174, 232 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву без номеру від 08.02.2022 ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишити без руху.
2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України); якщо заявник не усунув недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).
Ухвала набирає законної сили з дня підписання 15.02.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ