ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2901/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області (66302, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, буд. 10) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22, )

до відповідача: Комунального підприємства «Красноокнянський комунальник» (67900, Одеська обл., Окнянський р-н, смт Окни, вул. Горького, буд. 8, )

про стягнення 80625,60 грн., -

за участю учасників справи:

прокурор Лянна О.А.

від позивача: Михайлишин Т.Ю., в порядку положень самопредставництва

від відповідача: Рязанцева О.О., адвокат, діє на підставі ордеру

Суть спору: Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до Комунального підприємства «Красноокнянський комунальник» про стягнення 80625,60 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) зазначив про завдання відповідачем шкоди державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, шляхом самовільного використання водних ресурсів без наявності відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 26.10.2021 о 14:45.

26.10.2021 за вх.№28406/21 до суду від позивача надійшли оригінали доданих до позовної заяви документів.

У судовому засіданні 26.10.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 09.11.2021 о 10:00.

09.11.2021 за вх.№29945/21 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне:

- відповідач вказує, що КП «Красноокнянський комунальник» здійснювало всі необхідні дії для отримання дозволу на спеціальне водокористування;

- відповідач посилається на те, що строки розробки документів були не витримані по причині пандемії і наявності жорсткого карантину, оскільки дані обставини ускладняли отримання вихідних даних, обробку їх та проходження всіх етапів погодження документів, а відтак відсутні жодні підстави для застосування штрафних санкцій щодо порушення умов водокористування, так як дані причини не залежали від волі КП «Красноокнянський комунальник»;

- як зазначає відповідач, відсутня вина КП «Красноокнянський комунальник» в тому, що сталася затримка в оформленні Дозволу на спеціальне водокористування. Також відповідач вказує, що відсутня наявність усіх складових цивільного правопорушення у діях КП «Красноокнянський комунальник»;

- відповідач посилається на те, що КП «Красноокнянський комунальник» завчасно уклало договір №25 від 16.03.2020 з ТОВ «НВП «Довкілля» для того щоб підготувати весь необхідний комплект нормативних документів для отримання Дозволу на спеціальне водокористування. ТОВ «НВП «Довкілля» було уповноважено діяти в інтересах КП «Красноокнянський комунальник» і в порядку, передбаченому законодавством, зверталося до уповноважених органів для погодження документів, необхідних для отримання Дозволу на спеціальне водокористування; затримка в оформленні Дозволу на спеціальне водокористування сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

У судовому засіданні 09.11.2021 судом у протокольній формі оголошено перерву до 24.11.2021 об 11:00.

24.11.2021 за вх.№31582/21 до суду позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду, а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач посилається на наступне:

- позивач посилається на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує того факту, що у період з 24.02.2020 по 04.12.2020 КП «Красноокнянський комунальник» здійснювало спеціальне водокористування без спеціального дозволу;

- на думку позивача, лише розпочата відповідачем процедура з отримання дозволу не може виключати його вину із здійснення водокористування за відсутності дозволу, а сама по собі процедура отримання дозволу не звільняє від відповідальності та застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди;

- позивач зазначає, що строк дії дозволу на спеціальне водокористування №УКР 2828-А/Оде від 03.03.2015, отриманий відповідачем, закінчився 23.02.2020, тоді як договір №25 від 16.03.2020 на розробку комплекту нормативних документів з ТОВ «НВП «Довкілля» був укладений майже за місяць після закінчення строку дії попереднього договору, що свідчить про невжиття відповідачем всіх необхідних заходів для дотримання вимог чинного законодавства;

- позивач вказує, що вина за вчинення порушення вимог природоохоронного законодавства у даній справі також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03.12.2020 № 000505 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.12.2020 №000505, яка добровільно сплачена.

У судовому засіданні 24.11.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 250 ГПК України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.12.2021 о 10:40.

26.11.2021 за вх.№31809/21 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив прокурор посилається на наступне:

- прокурор зазначає, що термін дії дозволу на спецводокористування від 03.03.2015 №КУР 2828-А/Оде закінчився ще 23.02.2020, а відповідач почав вживати дії щодо отримання нового дозволу лише майже через місяць після його закінчення;

- прокурор вважає, що КП «Красноокнянський комунальник» нічого не заважало вжити заходи щодо отримання нового дозволу на спецводокористування раніше, ще до закінчення терміну дії попереднього, або припинити використання водних ресурсів після закінчення його строку, на час необхідний для отримання нового дозволу;

- на думку прокурора, посилання відповідача на пандемію та жорсткий карантин є безпідставними, так як державні органи не припиняли свою роботу; проте, КП «Красноокнянський комунальник» продовжувало водокористування без дозволу з 24.02.2020 по 04.12.2020, знаючи про закінчення терміну його дії.

14.12.2021 за вх.№33758/21 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.12.2021 судом у протокольній формі оголошено перерву до 21.12.2021 о 10:20.

17.12.2021 за вх.№34155/21 до суду від відповідача надійшли заперечення, які прийнято судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих запереченнях відповідач посилається на наступне:

- відповідач вказує, що для підготовки пакету документів, які є обов`язковими для отримання дозволу на спеціальне водокористування, необхідний фахівець - науковий спеціаліст, а в штаті КП «Красноокнянський комунальник» такого фахівця не було і немає;

- за посиланнями відповідача, позивач не заперечує факту того, що КП «Красноокнянський комунальник» уклало договір №25 від 16.03.2020 з ТОВ «НВП «Довкілля» на розробку комплекту нормативних документів і що даний договір було надано для ознайомлення під час проведення перевірки, а отже закономірним є висновок про те, що КП «Красноокнянський комунальник» здійснювало зі свого боку всі дії, необхідні для отримання дозволу на спеціальне водокористування, а відтак відсутність дозволу не може свідчити про наявність вини відповідача;

- відповідач зазначає, що період для отримання дозволу на спеціальне водокористування співпадає із введенням загальнодержавного карантину. Як вказує відповідач, оскільки впровадження карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 внесли свої корективи в роботу державних органів, це досить сильно ускладнило можливість отримання дозволу на спеціальне водокористування і строки розробки даних документів були не витримані по цій причині, так як дані обставини ускладняли отримання вихідних даних, обробку їх та проходження всіх етапів погодження документів, відтак відсутні жодні підстави для застосування штрафних санкцій щодо порушення умов водокористування, так як дані причини не залежали від волі КП «Красноокнянський комунальник»;

- відповідач посилається на те, що затримка в оформленні спеціального дозволу на водокористування сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків,

- як вказує відповідач, КП «Красноокнянський комунальник» не мало змоги під час пандемії припинити використання водних ресурсів, оскільки відповідно до положень Статуту відповідача одним із основних видів діяльності відповідача, який є комунальним підприємством, є забір, очищення та постачання води для населення;

- за посиланнями відповідача, оскільки саме відповідач здійснює водопостачання населенню смт. Окни Одеської області, в тому числі школам, дитсадкам, лікарням, іншим бюджетним організаціям тощо, а відтак зупинення, внаслідок відсутності дозволу на спецводокористування, забору води у спірний період мало б наслідком припинення водопостачання населенню зазначеної адміністративно-територіальної одиниці, що могло б привести до незворотних негативних наслідків, зокрема, для здоров`я та якості життя жителів смт. Окни;

- відповідач зазначає, що в його діях відсутня вина у заподіяні шкоди державі; за спірний період відповідачем в повному обсязі здійснено оплату податків та зборів, в тому числі, рентної плати за спеціальне використання води за весь обсяг водокористування у п`ятикратному розмірі; в матеріалах справи відсутні докази та позивачем не доведено, що відсутність дозволу на спеціальне водокористування призвело до втрати (знищення або пошкодження державного майна, власності), або ж до витрат, які держава зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) чи неотриманні державою доходів, як суб`єктом цивільних відносин; не доведено розміру збитків, адже заявлені збитки, нараховані позивачем з довідки, наданої відповідачем, відповідно до якої здійснені всі оплати за використану воду.

У підготовчому засіданні 21.12.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 185 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 18.01.2022 о 15:30.

У судовому засіданні 18.01.2022 судом у протокольній формі оголошено перерву до 01.02.2022 о 10:30.

У судовому засіданні 01.02.2022 прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.02.2022 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Справа №916/2901/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, господарський суд встановив:

27.11.2020 Державною екологічною інспекцією в Одеській області було видано направлення №446нр на проведення у період з 30.11.2020 по 04.12.2020 позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Комунальним підприємством «Красноокнянський комунальник» (67900, Одеська обл., Окнянський р-н, смт Окни, вул. Горького, буд. 8, ).

За результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, посадовими особами органу державного нагляду був складений акт №125/10 з додатком. Перевірка була проведена за участю керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи (директор КП «Красноокнянський комунальник») Бесараба В.В., при цьому акт, складений за результатами перевірки, підписаний відповідачем без зауважень. З метою усунення виявлених порушень дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього середовища складено припис від 26.12.2018 №117. Примірник акту та припису отримано директором КП «Красноокнянський комунальник» Бесараба В.В.

Для перевірки виконання КП «Красноокнянський комунальник» припису від 26.12.2018 № 117 Державною екологічною інспекцією в Одеській області з 30.11.2020 по 04.12.2020, на підставі ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», абз.3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду з (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230 та Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №132, проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання КП «Красноокнянський комунальник» вимог природоохоронного законодавства, стану додержання вимог Водного Кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що у період з 24.02.2020 по 04.12.2020 КП «Красноокнянський комунальник» використало водні ресурси підземних вод з свердловин на воду та каптажів, які розташовані на території смт Окни, Окнянського (Подільського) району, Одеської області в об`ємі 52800,00 м3 при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п.9 ч.1 ст. 44, ч.1 ст. 49 Водного Кодексу України.

Згідно з наданої КП «Красноокнянський комунальник» інформаційної довідки від 04.12.2020 №105 всього відповідачем з 24.02.2020 по 04.12.2020 було відібрано 52800,00 м3 води.

За даними фактами складено Акт від 04.12.2020 №63/10 та зафіксовано виявлені порушення. Примірник вказаного акту отримано директором КП «Красноокнянський комунальник» Комарницьким О. В.

03.12.2020 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Кожухар С.А. складено протокол №000505 про адміністративне правопорушення на директора КП «Красноокнянський комунальник» Комарницького О.В. щодо самовільного водокористування за період з 24.02.2020 по 03.12.2020 та винесено постанову від 04.12.2020 №000505, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 136 грн. Як вбачається з наявних матеріалів справи, штраф у розмірі 136 грн. був оплачений.

В матеріалах справи наявний Дозвіл на спецводокористування №УКР 2828-А/Оде від 03.03.2015 на термін до 23.02.2020.

Матеріали справи містять претензію від 14.12.2020 №02/79 Державної екологічної інспекції в Одеській області на адресу відповідача, в якій останньому було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, у розмірі 80625,60 грн, розрахунок яких був долучений до претензії.

Завдання та несплата відповідачем 80625,60 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до наказу голови Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020 №502 припинено здійснення повноважень та функцій Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області та Державною екологічною інспекцією в Одеській області, визначених відповідними положеннями, а датою початку здійснення відповідних повноважень і функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська обл.) встановлено 23.12.2020.

Прокурор у поданій позовній заяві посилається на те, що за наявності факту порушення інтересів держави у сфері довкілля Державна екологічна інспекція в Одеській області (з 23.12.2020 Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу), до компетенції якої віднесено повноваження контролю за використанням та охороною природних ресурсів не здійснено достатніх заходів, що спрямовані на захист державних інтересів, зокрема щодо стягнення з КП «Красноокнянський комунальник» у судовому порядку збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, окрім скерування претензії від 14.12.2020 №02/79 до КП «Красноокнянський комунальник» та листа від 29.03.2021 №1507/1.1 до Подільської окружної прокуратури. Таким чином, як вказує прокурор, з грудня 2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області (з 23.12.2020 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу) заходи щодо відшкодування збитків, завданих КП «Красноокнянський комунальник» внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 80625,60 грн., не вживались.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Статтею 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані, зокрема, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

За змістом статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно зі ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

За змістом ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),

де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, куб. м;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника «Інші водні об`єкти», встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Пунктом 255.5 статті 255 Податкового кодексу України встановлено, що ставки рентної плати за спеціальне використання підземних вод Одеської області становить 101,8 грн за 10 куб.м.

Відповідно до пункту 255.7 статті 255 Податкового кодексу України житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3.

За змістом статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону, утримання і використання зелених насаджень; складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п.1 Розділу І Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани. Розподіл функцій на морському середовищі здійснюється на підставі наказу Держекоінспекції та положення щодо кожної окремої Інспекції. Голови місцевих державних адміністрацій координують діяльність Інспекцій та сприяють їм у виконанні покладених на них завдань.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, в тому числі щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

За змістом п.п. 9-11 Розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, Інспекція: складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом; пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення з останнього 80625,60 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

Так, відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У даних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Як встановлено судом, за результатом проведеної позивачем перевірки дотримання відповідачем при здійсненні господарської діяльності вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, позивачем була встановлена обставина порушення відповідачем вимог ст. 44 Водного кодексу України, а саме здійснення спеціального водокористування без отримання відповідного дозволу. Виявлені позивачем порушення зафіксовані у акті, складеному за результатом проведеної перевірки за участю відповідача та останнім не заперечуються.

Посилання відповідача на те, що ним на час проведення перевірки були розпочаті роботи з отримання дозволу, господарський суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст.ст. 48, 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише на підставі Дозволу, а укладання договору КП «Красноокнянський комунальник» з ТОВ «НВП «Довкілля» на виготовлення технічної документації для отримання дозволу на спеціальне водокористування не є наявністю Дозволу.

При цьому, з урахуванням приписів ст. 49 Водного кодексу України, для здійснення діяльності у сфері водокористування кожен суб`єкт обов`язково має отримати відповідний дозвіл, який видається Державним агентством водних ресурсів України та його територіальними підрозділами. Отримання дозволу є обов`язковим для тих суб`єктів, які використовують воду. Видача або надання відмови у видачі Дозволу на спеціальне водокористування здійснюється протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви та документів, необхідних для видачі дозволу.

За таких обставин, господарський суд вважає, що вищевикладене спростовує обґрунтування відповідача стосовно строків виготовлення дозволу, чим в свою чергу підтверджує здійснення діяльності відповідачем без отримання відповідного дозволу у вказаний період.

На підставі отриманих даних щодо спожитого обсягу води, використаного без дозвільних документів та з урахуванням положень Методики, позивачем було підставно здійснено розрахунок суми збитків, спричинених державі внаслідок вищевказаних протиправних дій відповідача. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми збитків судом встановлено його вірність та обґрунтованість, при цьому відповідачем визначений позивачем розмір збитків не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що в межах цієї справи прокурором та позивачем доведена наявність усіх елементів складу правопорушення у діях відповідача, що є підставою для застосування до відповідача визначеної міри відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Оцінюючи доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього заявлених збитків у зв`язку з відсутністю його вини у здійсненні водокористування без спеціального дозволу, укладення відповідачем договору №25 від 16.03.2020 з ТОВ «НВП «Довкілля» для отримання Дозволу на спеціальне водокористування, затримку в оформленні Дозволу на спеціальне водокористування не з вини відповідача, господарський суд виходить з того факту, що з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що строк дії попереднього дозволу відповідача на спеціальне водокористування закінчився 23.02.2020, тоді як договір №25 від 16.03.2020 на розробку комплекту нормативних документів з ТОВ «НВП «Довкілля» був укладений відповідачем через 3 тижні після закінчення строку дії попереднього дозволу, що свідчить про невжиття відповідачем всіх необхідних заходів для дотримання вимог чинного законодавства, наявність вини відповідача у здійсненні водокористування без спеціального дозволу, з огляду на що на думку суду відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушенням ним вимог чинного законодавства.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Красноокнянський комунальник» (67900, Одеська обл., Окнянський р-н, смт Окни, вул. Горького, буд. 8, ) на користь держави збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 80625 /вісімдесят тисяч шістсот двадцять п`ять гривень/ грн. 60 коп. на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22, ) за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок UA0015626 фонду охорони навколишнього природного середовища Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), одержувач - УК у Окнянському районі, код бюджетної класифікації ККДБ - 24062100, балансовий рахунок 3311, символ звітності 331.

3.Стягнути з Комунального підприємства «Красноокнянський комунальник» (67900, Одеська обл., Окнянський р-н, смт Окни, вул. Горького, буд. 8, ) на користь Одеської обласної прокуратури за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок НОМЕР_1 (юридична та поштова адреса Одеська обласна прокуратура: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, тел. 7319800, неприбуткова організація) 2270/дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2022 р.

Суддя Ю.С. Бездоля