ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/961/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Котнар Хілл", с.Мужієво Берегівського району Закарпатської області,

про стягнення 1 118 298,69 грн.

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

За участі представників сторін:

від позивача - Дунас Олеся Михайлівна, адвокат , в режимі ВКЗ;

від відповідача - не з`явився;

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат" звернулося до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котнар Хілл" про стягнення заборгованості за договором поставки № 220321 від 22.03.2021 у розмірі 1 118 298,69 грн., з яких 992 488,51 грн - сума основного боргу, 125 810,18 грн - штрафні санкції.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18.01.2022 та встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року у зв`язку із неявкою відповідача та невиконанням останнім вимог ухвали суду від 03.12.2021 судове засідання відкладено на 03.02.2022 на 10 год. 00 хв. та продовжено відповідачеві строк для подання заперечення на відповідь на відзив на 5 днів.

В судовому засіданні 03 лютого 2022 року було оголошено перерву до 08 лютого 2022 року.

Окрім цього, 03 лютого 2022 року представником позивача адвокатом Дунас О.М. надіслано на електронну адресу суду клопотання (Вх.№02.3.1-02/688/22 від 03.02.2022) про зменшення позовних вимог на 20 000,00 грн з підстав часткової сплати відповідачем цієї суми заборгованості на користь позивача платіжним дорученням №29 від 25.01.2022.

В судовому засіданні 08.02.2022 представник заперечив проти поданого представником відповідача клопотання про відкладення судового засідання судом, вважаючи, що відповідачем умисно не виконуються про позиції господарського суду щодо надання письмових заперечень та контррозрахунків стосовно грошових сум (вимог), що не визнаються відповідачем, що це вже повторна неявка в судове засідання для розгляду справи по суті.

Суд зазначив, що згідно приписів ч. 3 ст. 202 ГПК України суд зобов`язаний розглянути справу за відсутності учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, розгляд спору по суті у цій справі було розпочато, суд в судовому засіданні ухвалив розглянути справу по суті з тих підстав, що неявка була повторною, явка відповідача не визнавалася обов`язковою, у справі достатньо матеріалів та заяв по суті справи, що дають можливість суду прийняти рішення без особистої присутності представника відповідача.

Судом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення.

Через відсутність відповідача суддею-доповідачем було оголошено стислий зміст відзиву та заперечень відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог.

За результатами розгляду справи судом прийнято рішення у справі, яке після виходу з нарадчої кімнати не проголошувалося через неявку представника позивача на проголошення вступної і резолютивної його частини.

І. Виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те що між ним як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Котнар Хілл" як Покупцем було укладено Договір поставки №220321 від 22.03.2021, за яким Постачальником було поставлено товару на загальну суму 1 042 488,52 грн, а Покупцем не сплачено повної вартості отриманого товару, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду для захисту своїх прав.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, у розмірі 1 098 298,69 грн, з яких 972 488,51 грн - сума основного боргу, 125 810,18 грн штрафні санкції.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідаючи на відзив позивачем зазначено про необґрунтованість доводів ТОВ "Котнар Хілл" про недоведеність дати початку відліку строку оплати товарів, оскільки згідно з умов договору датою поставки товару є дата складання накладної на поставку товару.

При цьому, позивачем зазначено, що відповідач не заперечує факт поставки товару, що також підтверджується і накладними, долученими до позовної заяви, які містять дату складання та підписані представником відповідача без будь-яких зауважень.

ІІ. Виклад позиції відповідача.

Відповідач визнав позовні вимоги ПрАТ "Львівський холодокомбінат" у частині суми основного боргу у розмірі 992 488,51 грн, однак заперечив проти стягнення штрафних санкцій, оскільки вважає, що позивачем належним чином не доведено дати початку відліку строку оплати товару, а відтак дати початку прострочення оплати товарів.

Окрім цього, відповідач просить зменшити розмір відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката з 50 000,00 грн до 5 000,00 грн.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, 22 березня 2021 року між Приватне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат" (надалі Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Котнар Хілл" (надалі Відповідач, Покупець) було укладено договір поставки №220321 (надалі Договір).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується протягом терміну дії Договору виготовляти і систематично поставляти (передавати) Покупцеві поліграфічну продукцію вказану в Специфікації (Додаток №1 до Договору), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та своєчасно оплатити такий Товар.

Вартість кожної партії Товару, що поставляються за цим Договором, та його асортимент, визначаються в Специфікації.

Орієнтовна загальна вартість поставок за цим Договором складає суму всіх накладних та/або Специфікацій на підставі яких здійснювалися відправки Товару (п. п. 2.1, 2.2 Договору).

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 Договору, Постачальник відвантажує Товар протягом терміну дії цього Договору окремими партіями за письмовою заявкою Покупця. Заявка передається Покупцем Постачальнику у формі, що дозволяє її зафіксувати (поштовий лист, факс, е-mail, передати представнику Постачальника).

В заявці Покупця повинно бути зазначено місце поставки у відповідності до редакції Інкотермс- 2010, асортимент, код, найменування матеріалу і кількість Товару, що є предметом поставки за цим Договором.

Відповідно до п.3.8 договору, зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту передачі Товару перевізнику. Перехід до Покупця права власності та ризиків випадкового знищення або випадкового пошкодження Товару, що поставляється за цим Договором відбувається в момент передачі Товару перевізнику. Датою поставки Товару є дата складання видаткової накладної на поставку Товару.

Товар повинен бути перевірений Покупцем щодо додержання Постачальником умов даного Договору щодо кількості, асортименту , якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов відповідно до Інструкцій про порядок приймання товарів виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості (Постанова №П-6) і по якості (Постанова П-7), затвердженими держарбітражем. Якщо нормативно-правовими актами України з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості. асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, встановлений інший порядок перевірки, ніж визначений зазначеними вище інструкціями, то підлягає застосуванню нормативно-правовий акт України (п.3.9 Договору).

За змістом пункту 4.1. Договору розрахунок здійснюється в безготівковому порядку.

Згідно з п.4.3 Договору, розрахунок за цим Договором між Постачальником і Покупцем здійснюється на умовах 100% оплати вартості кожної партії Товару протягом 90 календарних днів з дати поставки.

Пунктом 4.4. Договору, визначено, що датою здійснення платежу є день, в який сума, що підлягає сплаті, зарахована на поточний рахунок Постачальника.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством (п.6.1 Договору).

Згідно з п. п. 6.2, 6.3 Договору, у разі несвоєчасного розрахунку Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу аж до моменту повного виконання зобов`язань з оплати.

Нарахування пені, передбаченої п.6.2. цього Договору, здійснюється протягом всього періоду прострочення до моменту здійснення своїх зобов`язань Сторонами, і будь-яким іншим строком не обмежується.

Відповідно до п.6.4 Договору, у випадку затримки платежу більше в ніж на 60 календарних днів від дня закінчення строку вказаного в п.4.3 Покупець додатково до пені сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Згідно з п. 10.1 Договір діє з моменту його підписання до 31 грудня 2021 року, а в разі наявності заборгованості за отриманий Товар цей Договір діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором в частині погашення існуючої заборгованості за отриманий Товар.

На виконання умов Договору Позивач здійснив поставку товару Відповідачу, що підтверджується видатковими накладними №3403 від 08.04.2021, №3721 від 14.04.2021, №8267 від 27.05.2021, №9066 від 01.06.2021, №12362 від 15.06.2021, №14182 від 22.06.2021, №20436 від 07.07.2021, №26247 від 21.07.2021, №35573 від 17.08.2021 та доданими до них товарно-транспортними накладними.

Загальна вартість поставленого товару становить 1 042 488,52 грн.

За доводами Позивача, що підтверджуються матеріалами справи, Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повної оплати поставленого товару, внаслідок чого ПрАТ "Львівський холодокомбінат" 22.10.2021 надіслало на адресу ТОВ «Котнар Хілл» претензію №6011 про сплату заборгованості у розмірі 1 042 488,52 грн протягом 3-х банківських днів з моменту отримання претензії. Проте дана вимога залишена без задоволення.

Із поданого представником позивача платіжного доручення №29 від 25.01.2022 вбачається, що після подання відзиву ТОВ «Котнар Хілл» сплатило частково суму основної заборгованості у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості ТОВ «Котнар Хілл» за Договором поставки №220321 від 22.03.2021 підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не заперечується, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 972 488,51 грн основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 125 810,18 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16.

Згідно з п. п. 6.2, 6.3 Договору, у разі несвоєчасного розрахунку Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу аж до моменту повного виконання зобов`язань з оплати.

Нарахування пені, передбаченої п.6.2. цього Договору, здійснюється протягом всього періоду прострочення до моменту здійснення своїх зобов`язань Сторонами, і будь-яким іншим строком не обмежується.

Відповідно до п.6.4 Договору, у випадку затримки платежу більше в ніж на 60 календарних днів від дня закінчення строку вказаного в п.4.3 Покупець додатково до пені сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки і вважає їх арифметично правильними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 1 098 298,69 грн.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно квитанції №0.0. від 26.11.2021 та платіжного доручення №668 від 24.11.2021 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір на загальну суму 16 774,49 грн.

Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявила, що позивач просить відшкодувати йому витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 тис. грн., що на думку позивача є співмірним з складністю справи та витратами, що підлягають сяплаті адвокату за фактично надану правничу допомогу.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем долучено до позовної заяви копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1110671 від 25.11.2021 та копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000911 адвоката Дунас О.М.

Суд зазначає, що у цій справі згідно ухвали господарського суду від 03 грудня 2021 року розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін саме через нескладний характер справи. Спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору поставки; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста (яким безсумнівно є адвокат) є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання та нарахування штрафних санкцій. Великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Представник позивача брала участь у судових засіданнях 18.01.202, 03.02.2022 та 08.02.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», також див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, клопотання позивача про менший розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, порівняно з тим, що попередньо був заявлений, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п. 2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та покладає на відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн., що є пропорційним до предмета спору, складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 236, 238, 241, 248, 252 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котнар Хілл" (, вул. Ракоці Ференці ІІ, 274/А с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області, 90260) на користь Приватного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат" (, вул. Повітряна, 2 м. Львів, 79000) заборгованість за Договором поставки №220321 від 22.03.2021 у розмірі 1 098 298,69 грн (один мільйон дев`яносто вісім тисяч двісті дев`яносто вісім гривень 69 копійок), з яких 972 488,51 грн - сума основного боргу, 125 810,18 грн штрафні санкції, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 16 774,49 грн (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 49 копійок) та витрати професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.02.2022.

Суддя П.Д. Пригуза