РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2022 року м. Чернігівсправа №927/1326/21
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами спрощеного позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс-Козелець",

вул. Соборності, 100-Б, смт. Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000;

адреса електронної пошти: ; ;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Коваленка Андрія Анатолійовича,

АДРЕСА_1 ;

адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

предмет спору: про стягнення 96188,17грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Сікачов С.Ю. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги, серія СВ №1022522, видано 28.12.2021;

від відповідача: Торбєєв М.О. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги, серія СВ №1026067, видано 24.01.2022;

У судовому засіданні 07.02.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

29.12.2021, Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сервіс-Козелець" (надалі - ТОВ "Еко-Сервіс-Козелець") подано позов до фізичної особи - підприємця Коваленка Андрія Анатолійовича (надалі - ФОП Коваленко А.А.) про стягнення 96188,17грн, з них: 83441,97грн основного боргу за послуги з вивезення і розміщення твердих побутових відходів (ТПВ); 8599,94грн інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по листопад 2021 року; 3438,08грн 3% річних за період з 02.04.2019 по 28.12.2021 та 708,18грн пені за період з 01.12.2020 по 28.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано наданням послуг з вивезення і розміщення побутових відходів, що фактично спожиті відповідачем у період з квітня 2019 року по грудень 2021 року, однак не оплачені.

Ухвалою суду від 30.12.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 26.01.2022 об 11:00, викликано повноважного представника позивача; учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог, зокрема, відповідачу - 15 календарних днів з дня отримання ухвали суду для подачі, в порядку статей 165, 178, 251 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відзиву на позов.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позов в установлений судом строк (що завчасно направлений на адресу іншої сторони).

21.01.2021, відповідач, засобами поштового зв`язку, направив на адресу суду клопотання про поновлення строку для подачі доказів та залучення до матеріалів справи засвідчених копій актів прийому-передачі виконаних робіт, разом з рахунками на оплату, що складені позивачем у період з 2019 по 2021 років. Дане клопотання мотивував тим, що заявлений до стягнення період охоплює понад три роки, тобто є тривалим, відтак ним затрачено додатковий час на пошук цих документів, у той час як позивач неправомірно ухиляється від їх подачі до суду, з метою приховування обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору по суті. Звертав увагу суду, що ним подано докази до початку розгляду спору по суті та пропущено процесуальний строк на вчинення відповідних дій лише на 1 календарний день, що свідчить про відсутність зловживань з його сторони процесуальними правами.

26.01.2022, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач на виклик суду в судове засідання не прибув, участь повноважного представника не забезпечив, натомість клопотав відкласти розгляд справи на іншу дату, з огляду на неможливість прибуття його повноважного представника до суду, в зв`язку з участю в іншій судовій справі.

Судом відхилено вказане клопотання позивача враховуючи, що наведені обставини не є поважними для ухилення від виконання вимог суду в частині забезпечення участі повноважного представника в судовому засідання по розгляду спору по суті (п.7 ухвали суду від 30.12.2021). З огляду на приписи статті 56 ГПК України, неможливість прибуття в судове засідання представника позивача, не позбавляє останнього можливості прийняти участь у судовому засіданні в порядку самопредставництва або забезпечити участь іншого повноважного представника, в той час як дана справа розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження, тобто не потребує обов`язкового залучення адвоката в якості представника.

Водночас, оскільки на день судового розгляду спору, строк для подачі відповіді на відзив не сплинув (граничний день на вчинення відповідних дій закінчується 26.01.2022), з метою недопущення порушення процесуальних прав позивача, судом відкладено розгляд спору по суті на 07.02.2022, в яке повторно, в порядку статей 120, 121 ГПК України, викликано повноважного представника позивача.

27.01.2022, від відповідача надійшло письмове пояснення щодо технічної описки, допущеної сторонами в розділі 13 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.07.2015 (долученого позивачем до матеріалів позовної заяви), в частині адреси об`єкту споживача, що обслуговується позивачем.

07.02.2022, у судове засідання прибули повноважні представники сторін (участь представника позивача забезпечена в режимі відеоконференції).

Суд, беручи до уваги поважність наведених відповідачем причин пропущення установлених законом строків на подання доказів, за відсутності мотивованих заперечень позивача, керуючись частиною 1 статті 119 ГПК України, задовольнив клопотання відповідача, поновив строк на подання доказів та залучив до матеріалів справи засвідчені копії актів виконаних робіт, разом з рахунками на їх оплату, що складені позивачем у спірному періоді.

Судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано повноважних представників сторін.

Повноважний представник позивача заявлений позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що вартість наданих послуг у спірному періоді визначена розрахунковим методом відповідно до займаної відповідачем площі по двом об`єктам нерухомості (223,30м.кв.), виходячи з діючих тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради №31 від 26.03.2019.

Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечив посилаючись на обставини, вказані в відзиві на позов. Звертав увагу, що сторонами укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.07.2015 б/н, що діє в редакції доданій позивачем до матеріалів позовної заяви. Будь-які зміни до нього сторонами не вносились, у тому числі щодо обсягу наданих послуг. Даний договір належним чином виконується ними до цього часу, про що свідчать засвідчені копії актів прийому-передачі виконаних робіт та рахунків на їх оплату, що складались позивачем у період з 2019 по 2021 роки, та були повністю оплачені відповідачем згідно з засвідченими копіями розрахункових документів (додані до відзиву). За контррозрахунком відповідача в нього існує переплата за Договором у сумі 2225,29грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради від 29.01.2019 №08 «Про затвердження протоколу комісії по відбору виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів» ТОВ «Еко-Сервіс-Козелець» визнано переможцем конкурсу по відбору виконавця послуг по вивезенню твердих побутових відходів, що надає послуги на території колишнього Козелецького району Чернігівської області.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, є споживачі (індивідуальні та колективні), управителі та виконавці комунальних послуг, до яких у тому числі належать суб`єкти господарювання, визначені виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в установленому законодавством порядку (в даному випадку позивач у справі) (п.7 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За частинами 1, 3 статті 12 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є перелік послуг (1); вимоги до якості послуг (2); права і обов`язки сторін (3); відповідальність сторін за порушення договору (4); ціна послуги (5); порядок оплати послуги (6); порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги (7); строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (8).

Водночас, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 частини 1 статті 9 цього Закону).

За частинами 2 та 4 статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, в тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту.

З урахуванням змісту наведених норм, послуги з приймання, вивезення та розміщення твердих побутових відходів (надалі - ТПВ) належать до житлово-комунальних послуг, що надаються суб`єктом господарювання, визначеним органами місцевого самоврядування на конкурсних засадах, який провадить свою діяльність на визначеній території виключно на договірних засадах.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2015, між ТОВ «Еко-Сервіс-Козелець» (виконавець за Договором) та фізичною особою - підприємцем Коваленком Андрієм Анатолійовичем (споживач за Договором) укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, за умовами якого (п.1.1.) виконавець зобов`язався надавати послуги з вивезення та приймання твердих побутових відходів на полігон ТПВ (Лемешівська сільська рада), а споживач, у свою чергу, своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами в строки та на умовах, передбаченими цим Договором.

Обсяг надання послуг розраховується виконавцем на основі фактичного утворення ТПВ, виходячи з необхідної кількості контейнерів та періодичності їх вивезення.

Виходячи з погоджених сторонами умов у додатку до цього Договору, обсяг послуги по об`єкту споживача: вул. І. Франка, 44а/27а, смт. Десна (допущено описку в нумерації), складає 0,4м.куб. на місяць (тобто 4,8.м.куб. на рік), вартістю 41,98грн (без ПДВ) на місяць. У подальшому, шляхом підписання в двосторонньому порядку в грудні 2016 року додаткової угоди №1/17 до Договору, сторонами збільшено вартість послуги до 88,34грн на місяць.

Будь-які інші зміни, зокрема, в частині обсягу та вартості наданих послуг, сторонами до Договору в установленому законом порядку не внесено.

У розділі 4 Договору сторони встановили, що розрахунковим періодом є місячний період, з розрахунку 1/12 річного об`єму надання послуг (без ПДВ). Споживач оплачує фактично отриману послугу, але не менше ніж зазначено в розрахунку. В останній робочий день місяця, в якому надавались послуги, сторони підписують акт виконаних робіт (наданих послуг). Споживач вносить платіж за надані послуги протягом 5 робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт (наданих послуг). У разі зміни вартості послуги виконавець повідомляє споживача не пізніше ніж за 30 днів, із зазначенням відповідних обґрунтувань.

Тобто, виходячи з погоджених сторонами умов, фактична вартість наданих послуг визначається шляхом складання сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) у розрахунковому періоді, що є підставою для розрахунку споживачем за фактично отримані послуги.

Даний Договір діє з дати підписання до 30.06.2016 включно, при цьому, вважається продовженим на той же термін, якщо за місяць до закінчення строку дії одна із сторін не заявила письмово про відмову від Договору або його перегляд.

Зміна умов Договору провадиться в письмовій формі за взаємною згодою сторін (пункти 11.1. - 11.3. Договору).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що договірні відносини сторін були припинені в установленому законом порядку. Відтак, за висновком суду, наявний в матеріалах справи договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.07.2015 б/н, є чинним.

На виконання умов Договору, позивачем, у спірному періоді, надано відповідачу послуги з прийому, розміщення та доставки ТПВ до полігону, про що складено наступні акти прийому-передачі виконаних робіт: №75166 від 26.03.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №78573 від 22.04.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №82314 від 27.05.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №90220 від 23.07.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №98863 від 24.09.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №103412 від 22.10.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №3017701 від 23.12.2019 на суму 114,83грн (без ПДВ), №3018768 від 25.02.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №3023468 від 24.03.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №60 від 30.04.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №7186 від 27.05.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №19993 від 29.07.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №25217 від 31.08.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №30575 від 30.09.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №46430 від 21.12.2020 на суму 114,83грн (без ПДВ), №77 від 26.01.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №5352 від 23.02.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №10551 від 26.03.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №15981 від 28.04.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №21306 від 26.05.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №26741 від 23.06.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), №32385 від 28.07.2021 на суму 114,83грн (без ПДВ), на оплату яких відповідачу виставлено наступні рахунки: №244 від 26.03.2019, №320 від 22.04.2019, №433 від 27.05.2019, №674 від 23.07.2019, №909 від 24.09.2019, №1057 від 22.10.2019, №1309 від 23.12.2019, №149 від 25.02.2020, №248 від 24.03.2020, №138 від 27.05.2020, №354 від 29.07.2020, №513 від 31.08.2020, №3031 від 30.09.2020, №16056 від 21.12.2020, №54 від 26.01.2021, №150 від 23.02.2021, №245 від 26.03.2021, №426 від 28.04.2021, №527 від 26.05.2021, №642 від 23.06.2021, №749 від 28.07.2021.

Загальна вартість послуг за переліченими актами виконаних робіт (наданих послуг) складає 2526,26грн.

Будь-яких інших документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження факту виконання робіт (надання послуг) за Договором, складених сторонами в спірному періоді, до матеріалів справи не надано.

Як встановлено судом, за переліченими актами, складеними позивачем, обсяг наданих відповідачу послуг було визначено, виходячи з умов погоджених у Договорі, а саме 0,4м.куб. на місяць, при цьому вартість розрахована на підставі діючих тарифів, що затверджені рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у населених пунктах Деснянської селищної ради» №31 від 26.03.2019, без внесення відповідних змін до Договору.

Вартість виконаних робіт (наданих послуг) за переліченими актами повністю оплачена відповідачем, про що свідчать належним чином засвідчені копії банківських квитанцій (доданих до відзиву), за якими відповідачем, у період з 2019 по 2021 роки, на користь позивача, в рахунок вартості послуг з вивезення ТПВ сплачено 4019,05грн, а саме: 11.01.2019 - 114,83грн; 17.01.2019 - 114,83грн; 04.03.2019 - 114,83грн; 03.04.2019 - 114,83грн; 07.05.2019 - 114,83грн; 11.06.2019 - 114,83грн; 02.08.2019 - 114,83грн; 03.10.2019 - 114,83грн; 05.11.2019 - 114,83грн; 04.02.2020 - 114,83грн; 04.02.2019 - 114,83грн; 04.03.2019 - 114,83грн; 06.04.2020 - 114,83грн; 14.05.2020 - 114,83грн; 11.06.2020 - 114,83грн; 05.08.2020 - 114,83грн; 09.09.2020 - 114,83грн; 07.10.2020 - 114,83грн; 04.02.2021 - 114,83грн; 09.02.2021 - 114,83грн; 16.02.2021 - 114,83грн; 31.03.2021 -114,90грн; 20.04.2021 - 114,90грн; 12.05.2021 - 114,83грн; 10.06.2021 - 114,83грн; 06.07.2021 - 114,90грн; 04.08.2021 - 114,83грн; 20.10.2021 - 229,66грн; 20.10.2021 - 459,11грн; 10.11.2021 - 114,83грн; 15.12.2021 - 114,83грн.

Судом установлено, що позивач у спірному періоді самостійно, без внесення відповідних змін до Договору, переглянув (збільшив) обсяг наданих відповідачу послуг. Так, за його розрахунком, обсяг наданих послуг склав 10,9417м.куб. на місяць, вартістю 2594,05грн. Тобто, ним, у період з 27.03.2019 по 31.12.2021, надано відповідачу послуги з приймання, вивезення та розміщення ТПВ загальною вартістю 83441,95грн (стягнення яких є предметом спору в даній справі).

За поясненнями представника позивача, переглядаючи вартість наданих послуг у спірному періоді, він керувався нормами надання послуг з вивезення побутових відходів на підприємствах, установах, організаціях, затверджених рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради від 26.03.2019 №31 (0,049м.куб. на 1м.кв. займаної площі за місяць як для об`єктів продовольчих підприємств торгівлі), та виходив із площ об`єктів нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за відповідачем згідно з відомостями внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за яким у власності відповідача знаходиться нежитлова будівля, загальною площею 196,1м.кв., за адресою: вул. І. Франка, 44а/27а, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область, та нежитлова будівля, загальною площею 27,2м.кв., за адресою: вул. І. Франка, 44а/6б, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область. При цьому, підстав віднесення приміщень відповідача до даної категорії об`єктів, позивач документально не обґрунтував.

За доводами позивача, відповідач має розрахуватись за фактично отримані послуги в спірному періоді згідно з проведеним перерахунком.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 ГПК України).

За статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За висновком суду, доводи позивача про надання відповідачу в спірному періоді послуг у обсязі, що заявлений до стягнення, не ґрунтуються на жодних доказах у справі.

Факт отримання відповідачем комунальних послуг по вивезенню ТПВ за адресою: вул. І. Франка, 44а/6б, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область, документально не підтверджений; так само як і факт споживання відповідачем послуг по вивезенню ТПВ за адресою: вул. І. Франка, 44а/27а, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область, у більшому обсязі, ніж погоджено в Договорі, відповідних змін до якого сторонами в установленому порядку не внесено.

Водночас, судом установлено, що за актами виконаних робіт (наданих послуг), що виставлялись у спірному періоді по об`єкту за адресою: вул. І. Франка, 44а/27а, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область, обсяг наданих позивачем послуг відповідачу по вивезенню ТПВ становив 0,4м.куб. на місяць.

Зокрема, судом взято до уваги, що нежитлові приміщення, належні відповідачу на праві приватної власності, здавались ним у оренду іншим суб`єктам господарювання (за його основним видом діяльності), з якими позивачем мали бути укладені відповідні договори на обслуговування, як із кінцевими споживачами таких послуг, про що свідчить договір №6001662 від 06.08.2021, укладений між ТОВ «Еко-Сервіс-Козелець» та ФОП Дробот Лідією Федорівною (копія наявна в матеріалах справи).

Правові висновки Верховного Суду України в постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, Верховного Суду в постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц, в постанові від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №7128916/17-ц (на які звертав увагу позивач у позовній заяві), судом не можуть братись до уваги в межах даної справи, оскільки фактичні обставини в перелічених справах є відмінними.

Верховний Суд в указаних постановах зазначав, що позадоговірне споживання житлово-комунальних послуг, не звільняє споживача від обов`язку розрахуватись за отримані послуги, при цьому, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування та має істотне значення для правильного вирішення спору. Тобто, обсяг та вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг має бути документально підтверджена.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимоги про стягнення 83441,97грн боргу, з огляду на недоведеність позивачем на підставі належних, допустимих, достовірних доказів, у розумінні статей 76-78 ГПК України, факту надання відповідачу послуг у заявленому обсязі.

Вимоги про стягнення з відповідача 8599,94грн інфляційних втрат; 3438,08грн трьох відсотків річних та 708,18грн пені є похідними, відтак позов у цій частині також задоволенню не підлягає.

Судові витрати по сплаті судового збору, з огляду на приписи статті 129 ГПК України, покладені судом на ТОВ «Еко-Сервіс-Козелець», оскільки заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 165, 178, 233, 236, 238, 239, 241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Сервіс-Козелець» (вул. Соборності, 100-Б, смт. Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000; ) до фізичної особи - підприємця Коваленка Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 96188,17грн, відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено 14.02.2022

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко