РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2022Справа № 910/14792/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН"

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- товариство з обмеженою відповідальністю "Баса-Трейд"

- виробниче підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "НАСА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Private Limited Company WWRT LIMITED

про визнання недійсними аукціону та договорів

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН"

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними аукціону та договорів про відступлення права вимоги

При секретарю судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Галь А.М. - представник за ордером серія КВ №804640 від 25.06.2021;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Линник Я.В - представник за довіреністю №60-17944/21 від 30.12.2020;

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: не з`явився;

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Євсєєв М.В. - представник за ордером серія КС №624896 від 07.09.2021.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними аукціону та договорів, а саме:

- визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р., оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b, номер лоту: F170GL38061,

- визнати недійсним договір №09 від 22.02.2019 року купівлі-продажу майнових прав,

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 22.02.2019р., який посвідчений Кароєвою-Яремчук Т.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №15-81.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 року клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енергогруп" про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

09.10.2020 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.11.2020. Відмовлено в задоволенні клопотанні позивача щодо залучення товариства з обмеженою відповідальністю "Електронні торги України", Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та Національного банку України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Баса-Трейд", виробниче підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "НАСА". Зобов`язано позивача надати докази направлення виробничому підприємству товариству з обмеженою відповідальністю "НАСА" копії позовної заяви з доданими до неї документами.

26.10.2020 через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2020 позивач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

10.11.2020 через канцелярію суду відповідач-2 подав відзив.

11.11.2020 на адресу суду відповідач-2 подав відзив.

16.11.2020 через канцелярію суду позивач подав клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів разом з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Private Limited Company WWRT LIMITED " (4 Сlarendon Place, London, England,W2 2NP). Зупинено провадження у справі до 18.05.2021 року до 10:00 год. Зобов`язано позивача в строк до 01.12.2020 надати суду: - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду м. Києва від 01.10.2020; - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду м. Києва від 05.10.2020; - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду м. Києва від 20.10.2020; - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду м. Києва від 17.11.2020; - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову позовної заяви з додатками вих. № 57 від 28.09.2020; - три примірника нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів вих. №16/11/20 від 16.11.2020. Після надходження від позивача витребуваних документів звернутися до Ministry of Justice (United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland) (Post point 9.11, 102 Petty France LONDON SW1H 9AJ) з судовим дорученням про вручення Private Limited Company WWRT LIMITED (4 Сlarendon Place, London, England,W2 2NP) судових документів.

27.11.2020 через канцелярію суду позивач подав клопотання про продовження строку для подачі нотаріально завірених перекладів на англійську мову документів.

22.01.2021 на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2020 позивач подав документи з нотаріально завіреним перекладом на англійську мову.

Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства юстиції Сполученого Королівство Великої Британії і Північної Ірландії (Post point 9.11, 102 Petty France LONDON SW1H 9AJ) 28.01.20201 з проханням про вручення за кордоном судових документів від 28.01.2021 третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Private Limited Company WWRT LIMITED.

16.04.2021 та 28.04.2021 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося прохання про вручення за кордоном судових документів разом з документами без доказів вручення судових документів Private Limited Company WWRT LIMITED.

В судове засідання 18.05.2021 відповідачі 1, 2 та треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - не з`явилася.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 відкладено підготовче судове засідання у справі на 29.06.2021.

03.06.2021 Господарський суд міста Києва звернувся до Royal Courts of Justice (Room E16, Strand, London WC2A 2LL), represented by The Senior Master (For the attention of the Foreign Process Section) з проханням про вручення за кордоном судових документів третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Private Limited Company WWRT LIMITED.

29.06.2021 через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 29.06.2021 відповідачі 1, 2 та треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - не з`явилася.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи за необґрунтованістю, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 13.07.2021.

30.06.2021 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося прохання про вручення за кордоном судових документів разом з документами без доказів вручення судових документів Private Limited Company WWRT LIMITED.

02.07.2021 Господарський суд міста Києва повторно звернувся до Royal Courts of Justice (Room E16, Strand, London WC2A 2LL), represented by The Senior Master (For the attention of the Foreign Process Section) з проханням про вручення за кордоном судових документів третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Private Limited Company WWRT LIMITED.

12.07.2021 через канцелярію суду позивач подав заяву про повернення до підготовчого провадження та про зміну підстав позову.

13.07.2021 постановлено ухвалу Господарського суду міста Києва про повернення справи №910/14792/20 до розгляду на стадію підготовчого провадження. Прийнято до розгляду заяву позивача про доповнення підстав позову. Відкладено підготовче засідання на 27.07.2021.

21.07.2021 через канцелярію суду позивач подав клопотання про витребування доказів.

В судове засідання 27.07.2021 відповідач-1 та треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - не з`явилася.

Позивач подав клопотання про долучення доказів, підтримав клопотання про витребування доказів, просив суд задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ) належним чином завірену копію Звіту №06-04/2017/К2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк" від 06.04.2017. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ) подати витребувані документи у строк до 06.08.2021. Відкладено підготовче засідання на 10.08.2021.

06.08.2021 через канцелярію суду відповідач-2 подав пояснення, в яких повідомляє що у відповідача-2 відсутні витребувані докази, оскільки, документи АТ "Фортуна - Банк" передані Національному банку України на архівне зберігання.

В судове засідання 10.08.2021 відповідач-1 та треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - не з`явилася.

Позивач заявив усне клопотання про витребування доказів, просив суд задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Національного банку України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) належним чином завірену копію Звіту №06-04/2017/К2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк" від 06.04.2017. Зобов`язано Національний банк України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) подати витребувані документи у строк до 31.08.2021. Відкладено підготовче засідання на 07.09.2021.

02.09.2021 на адресу суду від Національного банку України надійшло повідомлення, в якому зазначено, що в описах архівних справ Банку звіту №06-04/2017/К2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк" від 06.04.2017 не зазначений та на архівне зберігання не передавався, в той же час, є звіт №06-04/2017/К2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк" від 05.04.2017.

06.09.2021 через канцелярію суду ПрАТ "Броварський завод пластмас" подало позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в якій просить суд:

- визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р., оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b, номер лоту: F170GL38061,

- визнати недійсним договір №38061 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги укладений 01.03.2019р. між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН",

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки укладений 01.03.2019р. між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак 01.03.2019р. за №117.

В судове засідання 07.09.2021 відповідач-1 та треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - не з`явилася.

Позивач заявив усне клопотання про витребування доказів та про відкладення підготовчого засідання, просив суд задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Національного банку України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) належним чином завірену копію Звіту №06-04/2017/К2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк": майнових прав (прав вимоги) за наданими кредитами" від 05.04.2017. Зобов`язано Національний банк України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) подати витребувані документи у строк до 01.10.2021. Відкладено підготовче засідання на 05.10.2021.

09.09.2021 на адресу суду повернулося прохання про вручення за кордоном судових документів разом з документами без доказів вручення судових документів Private Limited Company WWRT LIMITED, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - клопотання про долучення доказів.

09.09.2021 до канцелярії суду від ПрАТ "Броварський завод пластмас" надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПрАТ "Броварський завод пластмас" до ТОВ "Стар Інвестмент ВАН", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними аукціону та договорів про відступлення права вимоги. Запропоновано відповідачам у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов третьої особи відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

30.09.2021 на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В судове засідання 05.10.2021 треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів не з`явилися.

Суд повідомив, що ухвала суду від 07.09.2021 не виконана, оскільки, не здійснювалася відправка через відсутність фінансування для відправки поштової кореспонденції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про звернення до Ministry of Justice (United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland) з проханням - судовим дорученням про надання правової допомоги та зупинення провадження у справі. Задоволено клопотання відповідачів 1,2 про продовження процесуального строку для подачі до суду відзивів на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процесуальний строк для подачі до суду відзивів на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до 22.10.2021. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Національного банку України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) належним чином завірену копію Звіту №06-04/2017/к2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк": майнових прав (прав вимоги) за наданими кредитами" від 05.04.2017. Зобов`язано Національний банк України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9, ) подати витребувані документи у строк до 22.10.2021. Відкладено підготовче засідання на 26.10.2021.

23.10.2021 на адресу суду від Національного банку України надійшла копія звіту №06-04/2017/к2 "Про оцінку частини активів АТ "Фортуна-Банк": майнових прав (прав вимоги) за наданими кредитами від 05.04.2017.

26.10.2021 через канцелярію суду відповідач-2 подав відзив на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 задоволено клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про витребування доказів.

Витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ) належним чином завірені:

- документи на підставі яких та ким була визначена ціна договору №38061 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 01.03.2019 р., укладеного між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та ТОВ "ЕЙПІЕС Україна";

- рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження умов продажу №3149 від 26.11.2018;

- документи за якою ціною (оціночною вартістю) ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" 13.05.2016 р. набуло право власності на предмет іпотеки - гуртожиток, загальною площею 4 883,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 3б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06) та документи на підставі яких була визначена вартість гуртожитку на момент реєстрації прав власності за ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк". Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ) подати витребувані документи у строк до 26.11.2021. Відкладено підготовче засідання на 30.11.2021.

26.11.2021 через канцелярію суду відповідач-2 подав клопотання про долучення доказів на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 відкладено підготовче засідання на 14.12.2021.

14.12.2021 через канцелярію суду відповідач-1 подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 17.01.2022.

В судове засідання 17.01.2022 треті особи 1, 2, 3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів не з`явилися. Про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовів.

Представник відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовів.

Представник третьої особи з самостійними вимогами просив суд задовольнити позови.

В судовому засіданні 17.01.2022 оголошено перерву до 25.01.2022.

В судове засідання 25.01.2022 відповідач-1, треті особи 1, 2, 3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів не з`явилися. Про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору підлягають частковому задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог позивач ТОВ «Фактор Енергогруп» зазначає, що 24.01.2019 року за замовленням ТОВ «Електронні торги України» відбулися відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, щодо продажу пулу активів, що складається з активів 21 банку, в тому числі продаж прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами АТ «Фортуна-банк». Номер лоту: F170GL38061. Сторінка аукціону в Інтернеті: https://prozzoro.sale/auction/UA-EA-2018-12-21-000021-b.

Переможцем аукціону визнано товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 42682150. В подальшому на підставі рішення № 5 від 30.05.2019, ТОВ «ЕйПіЕс Україна» було перейменовано в ТОВ «Стар Інвестмент Ван».

Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р. переможцем аукціону стало товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна», ідентифікаційний код 42682150 (ТОВ «Стар Інвестмент Ван»).

Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019, Відповідач-1 придбав активи АТ «ФОРТУНА-БАНК», а саме права вимоги за наступними кредитними договорами: № № 04К-КЛ/М/82, 04К-КЛ/158, 04КО/25/264/ЮР, 04КЛ/114/1848/ЮР, 04КЛ/115/1848/ЮР, 04КЛ/05/1761/ЮР, 04КЛ/7/1551/ЮР, 04КЛ/01/1551/ЮР, 04КЛ/50/1073/ЮР, 04КЛ/122/1070/ЮР, 04КР/35/1070/ЮР, 04КЛ/07/1070/ЮР, 04КЛ/170/1741/ЮР, 04КЛ/155/1269/ЮР, 04КЛ/04/1836/ЮР, 04КЛ/65/1861/ЮР, 04КЛ/03/1498/ЮР, 04КЛ/М/25/2052/ЮР, 04КЛ/72/1271/ЮР, 04КЛ/153/1271/ЮР, 04КЛ/62/1134/ЮР, 04КЛ/111/1842/ЮР, 04ОВ/91/951/ЮР, 04КЛ/М/51/794/ЮР, 04КР/105/121/ЮР, 04КЛ/120/121/ЮР, 04ОВ/131/121/ЮР, 04КО/59/334/ЮР, 04КР/29/1781/ЮР, 04КЛ/30/2014/ЮР, 04КЛ/15/997/ЮР, 04КЛ/17/2027/ЮР, 04ОВ/26/2027/ЮР, 04КЛ/30/1807/ЮР, 04КЛ/140/1807/ЮР, 04КЛ/54/1819/ЮР, 04КЛ/106/1841/ЮР, 04КЛ/122/1841/ЮР, 04КР/22/1692/ЮР, 04КР/34/1692/ЮР, 04КЛ/68/1692/ЮР, 04КЛ/150/1534/ЮР, 04КЛ/116/1849/ЮР.

На підставі протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р. між АТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» було укладено два договори:

- договір № 09 від 22.02.2019 купівлі-продажу майнових прав, відповідно якого були продані права за кредитними договорами,

- договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 22.02.2019, який посвідчений Кароєвою-Яремчук Т.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 15-81, відповідно якого були відступлені права за договорами застави/іпотеки.

Договір № 09 від 22.02.2019 купівлі-продажу майнових прав, відповідно якого були продані права за кредитними договорами є основним договором, а договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 22.02.2019р. є похідним, оскільки без договору № 09 не може існувати договір № 15-81.

Відповідно до додатку № 1 та додатку № 2 до договору купівлі-продажу майнових прав було продано майнові права за кредитними договорами № 04КЛ/62/1134/ЮР від 16.09.2010 та № 04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013. Забезпеченням за вказаними кредитними договорами, виступало майно позивача:

- основні засоби, обладнання АГНКС, вартістю 4 007 394,00 грн. (договір застави № 04ЗТ/62/1134/ЮР від 29.06.2011);

- транспортні засоби вартістю 11 525 347,50 грн. (договір застави № 2245 від 24.05.2013).

За вказаними договорами застави позивач виступив майновим поручителем та передав у заставу банку власне майно за кредитними договорами ТОВ «Баса-Трейд» та ТОВ «НАСА».

17 березня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 3026293 про проведення державної реєстрації припинення публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк», як юридичної особи.

Позивач вважає, що продаж майнових прав на аукціоні та укладення договору № 09 від 22.02.2019 купівлі-продажу майнових прав, відповідно якого були продані права за кредитними договорами, а також укладення наступного договору від 22.02.2019 про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, відбулось з порушенням норм чинного законодавства України. Вимога про недійсність договору від 22.02.2019 про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави є похідною вимогою від вимоги про визнання недійсним продажу майнових прав на аукціоні та визнання недійсним договору № 09 від 22.02.2019 купівлі-продажу майнових прав.

Як вказує позивач, підставою для задоволення позову та визнання недійсним аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019 є невідповідність відступлених сум заборгованості позичальників за кредитними договорами № 04КЛ/62/1134/ЮР від 16.09.2010 (позичальник - Третя особа-5) та № 04КЛ/170/1741/ЮР від 17.12.2012 (позичальник - Третя особа-4) реальній сумі заборгованості позичальників за кредитними договорами.

Позивач також не згодний з сумою заборгованості, оскільки ця сума, згідно з Додатком до договору № 09, розрахована станом на 22.02.2019, в той час як строк повернення кредиту, згідно кредитних договорів та договорів застави становив: за договором № 04КЛ/62/1134/ЮР від 16.09.2010 - 26.05.2016, за договором № 04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013 - 29.03.2017.

Тобто, на думку позивача, строки позовної давності за кредитними договорами сплинули.

Сума боргу згідно з додатком № 2 до договору № 09, станом на 22.02.2019 становить:

- за договором № 04КЛ/62/1134/ЮР від 16.09.2010 - 41 079 003, 33 грн., з них 15 921 592, 81 грн. проценти та 25 157 410, 52 грн. кредит.

- за договором № 04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013 - 68 858 258, 25 грн., з них 23 028 208, 25 проценти та 39 830 000, 00 грн. кредит.

Згідно з паспортом об`єкту заборгованість за процентами станом на 01.10.2018 становить: за договором № 04КЛ/62/1134/ЮР від 16.09.2010 - 14 730 578, 98 грн., за договором № 04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013 - 20 514 057, 68 грн.

Отже, за переконанням позивача, банком здійснювалося нарахування процентів за кредитними договорами вже після закінчення строку повернення кредиту, що суперечить законодавству, оскільки право банку нараховувати проценти за користування кредитними коштами припиняється після спливу визначеного договором строку, що кореспондується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

Як на іншу підставу для задоволення позову ТОВ «Фактор Енергогруп» вказувало на те, що укладений 22.02.2019 договір № 09 купівлі-продажу майнових прав за своєю правовою природою є договором факторингу, а його укладання суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, враховуючи відсутність у Відповідача-1 відповідних дозвільних документів на таку діяльність, надання фінансових послуг.

Також, в заяві про доповнення підстав позову, позивачем зазначено, що процедура підготовки до реалізації активів ПАТ «ФОРТУНА-БАНК» була проведена відповідачем-1 з порушенням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення про організацію продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019, початкова ціна активів визначена відповідачем-1 на рівні 310 763 366,13 грн. в той же час, заборгованість за пулом кредитів лише ПАТ «ФОРТУНА-БАНК» згідно вищезазначеного протоколу аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019 складає 1 136 806 376,17 грн.

Таким чином, відповідачем-1 при визначенні початкової вартості активів пулу кредитів, які були предметом продажу на аукціоні 24.01.2019 року прямо порушено вимоги п.11. розділу VІІ Положення про організацію продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388 в частині встановлення вартості активів у вигляді прав вимоги за кредитними договорами на рівні заборгованості за такими договорами (заборгованість за основним боргом, нарахованими відсотками, а також сума заборгованості, що облікується на рахунках клієнтів банку) станом на перше число місяця, у якому затверджено відповідну пропозицію.

Крім того, п.11 розділу VІІ Положення міститься імперативний припис щодо встановлення початкової вартості активів у відповідності до якого, початкова ціна активів встановлюється в будь-якому випадку на рівні не нижче оціночної вартості таких активів, визначених незалежними суб`єктами оціночної діяльності.

Так, згідно оціночної вартості визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності - ПП «ВІТАЛ-ПРОФІ», у відповідності до Звіту №06-04/2017/К2 про оцінку частини активів АТ «ФОРТУНА-БАНК», а саме: майнових прав (прав вимоги) за наданими кредитами у кількості 78 одиниць, загальною балансовою вартістю 1 986 339 904,30 грн., ринкова вартість частини активів АТ «ФОРТУНА-БАНК», а саме: майнових прав (прав вимоги) за наданими кредитами у кількості 78 одиниць, загальною балансовою вартістю 1 986 339 904,30 грн. становить 448 912 162,16 грн., що майже на 100 000 000 грн. більше ніж початкова ціна лоту, яка встановлена відповідачем-2.

Відповідач-1 та Відповідач-2 надали суду відзиви на позовну заяву в яких повністю заперечували проти задоволення позовних вимог.

Так, як на підставу своїх заперечень Відповідач-1 посилається на главу 47 ЦК України, ст. ст. 512, 656 ЦК України та постанову Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 910/4816/18, вважаючи укладений спірний договір за своєю правовою природою саме договором цесії (відступленням права вимоги), а не договором факторингу як вважає позивач.

Також, Відповідач-1 зазначає про законність проведених торгів та наполягає на вірності проведених розрахунків заборгованості, вважаючи при цьому відсутність порушеного права у позивача.

Відповідач-2 у поданому відзиві також не погоджується із підставами наведеними позивачем щодо наявності порушень при проведені аукціону та можливості застосування відповідних наслідків.

Так, Відповідачем-2 зазначено, що процедура ліквідації АТ «Фортуна Банк» вже завершена і 17.03.2020 до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення Банку, як юридичної особи.

Тому, в силу приписів ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними і повноваження Фонду припиненими.

Також, Відповідач-2 зазначає, що у спірних правовідносинах пріоритетними над іншими є норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими необхідно керуватись для вирішення спору.

За твердженням Відповідача-2 підготовка та проведення аукціону були здійснені у відповідності до законодавства, будь-яких порушень, що є наслідком їх скасування не було.

Крім того, Відповідач-2 вважає, що у позивача відсутнє порушене право, а укладений договір не є договором факторингу.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ПрАТ «Броварський завод пластмас» звернулась в межах даної справи з позовом про визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019, оформленого протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b, номер лоту: F170GL38061, визнання недійсним договору № 38061 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного 01.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки укладений 01.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак 01.03.2019 р. за № 117.

Позивач (Третя особа) зазначає, що 06 серпня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Броварський завод пластмас» та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. іпотечний договір № 856, яким він як іпотекодавець передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: комплекс, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 53 (Предмет іпотеки-1); гуртожиток, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 3б (Предмет іпотеки - 2).

Вказаний іпотечний договір забезпечував виконання грошових зобов`язань наступних юридичних осіб:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор», ідентифікаційний код 30308795 (далі - ТОВ «Луксор») за кредитними договорами № 7 від 08.02.2008 р. та № 87 від 08.10.2008 р.;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тел», ідентифікаційний код 31409393 (далі - ТОВ «І-Тел») за кредитним договором № 59 від 21.07.2008 р.;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті Інвест Компані», ідентифікаційний код 23150908 (далі - ТОВ «Трініті Інвест Компані») за кредитними договорами № 41 від 11.05.2007 р., № 66 від 01.08.2008 р., № 67 від 01.08.2008 р., № 89 від 15.10.2008 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює повноваження щодо ліквідації банків, визнаних неплатоспроможними.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію забезпечує проведення процедури ліквідації банку, визнаного неплатоспроможним, в межах якої, серед іншого, здійснює реалізацію майна (активів) банку з метою задоволення вимог вкладників та інших його кредиторів.

Так, 24.01.2019 року на замовлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в електронній торговій системі ProZorro відбувся електронний аукціон № UA-EA-2018-12-21 -000021-b.

Інформація про проведений електронний аукціон №UA-EA-2018-12-21-000021-b знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет на веб-порталі електронної торгової системи ProZorro за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2018-12-21-000021-b.

Як вказує позивач (Третя особа), до продажу на зазначеному аукціоні єдиним лотом (№F170GL38061) виставлявся пул з активів 21-го банку, що ліквідуються (права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, векселі, а також дебіторська заборгованість).

У даний пул також увійшли активи публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», а саме: право вимоги до ТОВ «Луксор», ТОВ «І-Тел» і ТОВ «Трініті Інвест Компані», які забезпечувалися за рахунок нерухомого майна належного ПрАТ «Броварський завод пластмас» на умовах укладеного Іпотечного договору № 856 від 06.08.2009 року.

Переможцем аукціону (покупцем вказаного лоту) стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс УКРАЇНА» (нова назва - ТОВ «Стар Інвестмент Ван»).

За результатом проведеного аукціону, 01.03.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. та ТОВ «ЕйПіЕс Україна», яке 13.08.2019 року змінило свою назву на ТОВ «Стар Інвестмент Ван», було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 38061 (із Додатком № 1 до нього) та Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки (із Додатком № 1 до нього), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 117.

Ціна договору складає 3 594 909,65 грн.

При цьому, ПрАТ «Броварський завод пластмас» вказує на те, що загальна кредиторська заборгованість усіх позичальників перед новим кредитором - ТОВ «Стар Інвестмент Ван», за його власним розрахунком, складає 438 917 640,51 грн., а відповідно до умов іпотечного договору від 06.08.2009 р. узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становила 115 076 525, 00 грн.

Таким чином, на думку позивача (Третя особа), ціна укладеного договору про відступлення права вимоги № 38061 від 01.03.2019 р. не відповідає ринковій та є вочевидь заниженою, що є підставою для визнання недійсними результатів торгів та укладених на їх підставі договорів.

Як на підтвердження даних обставин, позивач вказує, що факт заниження ціни предмета іпотеки підтверджуються, зокрема, матеріалами судової справи № 911/2058/16, рішення по якій набрало законної сили, яким було встановлено, що у 2016 році ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», на підставі укладеного з позивачем іпотечного договору від 06.08.2009 року, звернув стягнення на предмет іпотеки-1 за ціною 62 838 000,00 грн.

Також, у матеріалах справи № 911/2058/16 міститься висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.03.2016 року № 2719/2720/15-42/5432-5466/16-42, яким було визначено ринкову вартість нерухомого майна, належного позивачу, у розмірі 157 542 933 грн.

Крім того, позивач зазначає, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 року у справі № 911/1850/18 позов ТОВ «Стар Інвестмент Ван» було задоволено повністю, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

У процедурі виконавчого провадження № 65314398, відкритого 30.04.2021, приватним виконавцем Бережним Я.В. було замовлено проведення оцінки для визначення вартості об`єкту нерухомого майна (предмету іпотеки) за результатами якого суб`єктом оціночної діяльності складено звіт, яким визначено вартість об`єкту оцінки у розмірі 159 200 000,00 грн. (без ПДВ), що також додатково вказує на невідповідність реальної ціни предмета іпотеки ціні визначеної в договорі про відступлення права вимоги.

Додатково, ПрАТ «Броварський завод пластмас» посилається на той факт, що при формуванні ціни лоту не було враховано вартості предмета іпотеки-2 (гуртожитку), на яке було звернуто стягнення у 2016 році, що призвело до невірного розрахунку загального обсягу заборгованості позичальників та відповідно розміщення Відповідачем-2 недостовірної інформації щодо лоту, оскільки з наданої Фондом відповіді на адвокатський запит вбачається, що станом на 11 травня 2016 року (дату набуття права власності Банком на предмет іпотеки-2) ринкова вартість гуртожитку складала 36 793 000,00 грн. (тридцять шість мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі гривень).

З рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 3149 від 26.11.2018 р. вбачається, що оціночна вартість активів (право вимоги) ПАТ «ВіЕйБі Банк», яка визначена суб`єктом оціночної діяльності складає 31 699 608,00 грн., що є меншою ніж вартість предмета іпотеки-2 на який Банком було звернуто стягнення, таким чином Банк в повному обсязі задовольнив вимоги за кредитними договорами за рахунок предмета іпотеки-2.

За вказаних обставин третя особа, вважає, що Відповідачем-2 були порушені вимоги ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Відповідачі у наданих суду відзивах заперечували проти задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спор, з аналогічних підстав зазначених у відзивах на первісний позов.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Норми ст.16 Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст.20 Господарського кодексу України, якими визначено, що права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У постанові від 02.05.2018 р. по справі № 910/10136/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.

У постанові від 14 грудня 2016 року по справі №904/9284/14 Верховний Суд України сформулював наступні висновки: продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (частина перша статті 50 Закону № 2343-ХІІ).

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону № 2343-ХІІ результати аукціону; проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу передбачені законодавством щодо проведення аукціону полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених ним у постанові від 24.12.2020 у справі № 303/1324/18, підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 зроблено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також зроблено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні мати місце і порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

В п. 14 ч. 5 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що виконавча дирекція Фонду (колегіальний орган управління) у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку наділена повноваженнями визначати порядок та способи реалізації майна банку, що ліквідується (приймати рішення про затвердження умов продажу майна та активів банку).

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з дня початку процедури ліквідації банку: укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк

При розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банку, що ліквідується, судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення у відповідності до вимог Розділу VIII "Ліквідація банків" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 N 388 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Виходячи зі змісту розділу VIII "Ліквідація банків" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" процедура проведення аукціону з продажу майна банку, що ліквідується, складається з чотирьох етапів її організації: попередня підготовка проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку, затвердження способу, порядку, складу та умов відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси); підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); проведення аукціону та оформлення його результатів.

Порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна, що ліквідується, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

Порядок організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів регулюється Положенням щодо організації та продажу активів (майна) банків, що ліквідується, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388 (далі - Положення).

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Згідно ч. 3 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб`єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб`єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» інвентаризація майна банку та формування ліквідаційної маси мають бути завершені у строк до шести місяців з дня прийняття рішення про ліквідацію банку та відкликання банківської ліцензії. Результати інвентаризації та формування ліквідаційної маси відображаються в акті, який підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно п. 1 Розділу ІІІ Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2016 року за № 606/28736, порядок підготовки до продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, включає проведення інвентаризації активів (майна), здійснення оцінки активів (майна), формування ліквідаційної маси, розробку плану продажу активів (майна).

Судом було витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належним чином завірені копії документів на підставі яких була визначена ціна договору № 38061 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 01.03.2019 р., укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «ЕЙПІЕС Україна».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що ПАТ «ВіЕйБі банк» на виконання вимог ст. 521 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здало в архів Національного банку України документи, а також довідковий апарат до них, про що був складений відповідний акт.

Проте, копії даного акту чи інших доказів на підтвердження передачі запитуваних документів, Фондом не було надано.

Під час розгляду справи, Відповідачем-2 не було надано суду доказів та документів щодо виконання вимог ст. 50 ст. Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказаного вище пункту Положення, тому суд позбавлений можливості встановити факт наявності цих документів, які в силу Закону є обов`язковими для підготовки та проведенню торгів.

За вказаних обставин суд дійшов до висновку про те, що спірний аукціон, в частині активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», було проведено з порушенням ч. 3 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» без проведення належної оцінки прав вимоги за кредитними договорами, оскільки Відповідачем-2 звіту про оцінку суду надано не було.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Згідно п. 3 Розділу VІ Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, початкова ціна активів (майна) банку, що ліквідується, не повинна бути нижчою за оціночну вартість, визначену незалежним суб`єктом оціночної діяльності на дату формування ліквідаційної маси, або на останню дату оцінки активів (майна).

Згідно п. 12 Розділу VІІ Положення реалізація активів (майна), умови продажу яких затверджуються виконавчою дирекцією Фонду вперше, за рішенням виконавчої дирекції Фонду в тому числі може здійснюватися у такому порядку:

- початкова ціна активів (майна) встановлюється на рівні вартості відповідних активів, що відображається на балансових та на позабалансових рахунках (для прав вимоги за кредитними договорами - на рівні заборгованості за такими договорами (заборгованість за основним боргом, нарахованими відсотками, а також сума заборгованості, що обліковується на рахунках клієнтів банку) станом на перше число місяця, у якому затверджено відповідну пропозицію, але не нижче оціночної вартості таких активів, визначеної незалежними суб`єктами оціночної діяльності;

- активи (майно), які не були продані на відкритих торгах (аукціоні), банк повторно виставляє на продаж із зменшенням їх ціни реалізації, встановленої для проведення попередніх відкритих торгів (аукціону) на 10 відсотків від початкової ціни, але сумарно не більше ніж на 80 відсотків від початкової ціни;

- повторні відкриті торги (аукціон) проводяться не пізніше 10 робочих днів після дати завершення попередніх відкритих торгів (аукціону), які визнані такими, що не відбулися.

- у разі якщо після зниження початкової ціни активів (майна) на 80 відсотків відкриті торги (аукціон) не відбудуться, такі активи (майно) можуть підлягати продажу у складі пулів активів (майна), сформованих за цією ознакою у порядку, встановленому Фондом.

Відповідно до наданого Відповідачем-2 Рішення № 3149 від 26.11.2018 р. «Про затвердження умов продажу пулу активів банків у рамках пілотного проекту згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 04.06.2018 р. № 1568» виконавчою дирекцією було вирішено провести як перші, так і повторні торги, одразу із зниженням початкової (стартової ціни) на 80 %, що не відповідає вимогам п. 12 Розділу VІІ Положення.

З матеріалів справи вбачається, що перші торги з продажу Лоту № F170GL38061 були призначені на 20.12.2018 р. та визнані такими, що не відбулися, а повторні були призначені на 24.01.2019 р., тобто в термін, що перевищує 10 робочих днів, що також не відповідає вимогам пункту 12 Розділу VІІ Положення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що визначення та затвердження ціни лоту на перших та других торгах, із можливим зниженням ціни одразу на 80%, мало наслідком проведення спірного аукціону з недотриманням строків та з порушенням ч. 2 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме реалізації майна не за найвищою вартістю та у не найкоротшій строк, що прямо суперечить меті даного Закону.

Згідно ч. 6 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Згідно ч. 8 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор торгів не повинен мати конфлікт інтересів з банком, майно якого продається.

Згідно ч. 12 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд продає майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, Фонд продає майно банку частинами.

Відповідачами не було надано до суду доказів продажу майна банків у вигляді цілісних майнових комплексів, що мало передувати продажу права вимоги за договорами із забезпеченням на оспорюваному аукціоні, за таких обставин суд дійшов до висновку про проведення спірного аукціону з порушенням ч. 12 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 17 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов`язаний оприлюднювати інформацію про майно (активи), що продається, у друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду, на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду. Вимоги до змісту та строків оприлюднення інформації про продаж майна банків регламентуються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно п. 1 Розділу V Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, протягом п`яти робочих днів після рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу (ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7-16 до цього Положення. Протягом п`яти робочих днів після оприлюднення банком, що ліквідується, на своєму веб-сайті і Фондом на своєму офіційному веб-сайті публічних паспортів активів (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціонів) Фонд розміщує оголошення щодо продажу активів (майна) в друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду. Період між датою оприлюднення на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду публічного паспорта активу (майна), паспорта відкритих торгів (аукціону) і датою проведення відкритих торгів (аукціону) (строк експозиції) не може бути меншим семи робочих днів.

Згідно п. 3 Розділу V Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, не менше ніж за три робочих дні до кожних повторних відкритих торгів (аукціону) по лоту Фонд оновлює паспорт відкритих торгів (аукціону). Фонд та банк, що ліквідується, оприлюднюють оновлений паспорт відкритих торгів (аукціону) на своїх веб-сайтах без оприлюднення оголошення щодо продажу активів (майна) в друкованих засобах масової інформації.

Згідно додатку 7 (п. 1 Розділу V) Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, публічний паспорт активу (майна) має містити: найменування банку; короткий опис боржника (без зазначення найменування / прізвища, ім`я та по батькові, місцезнаходження / місця проживання, фінансового стану, крім стадії банкрутства або санації); основні дані за активом; стан претензійно-позовної роботи та роботи по стягненню заборгованості; інформація щодо забезпечення за активом, у тому числі опис забезпечення (без зазначення найменування/прізвища, ім`я та по батькові, місцезнаходження/місця проживання, фінансового стану, крім стадії банкрутства або санації), інформація про наявність поручителів, у тому числі майнових поручителів; інші чинники, що впливають на якість активу (його забезпечення), у тому числі місце надання кредиту/місцезнаходження предмета застави.

Відповідачами не надано доказів на виконання вимог вказаного вище розділу Положення, що у сукупності свідчить про грубе порушення порядку передпродажної підготовки, підготовки проведення аукціону та оформлення його результатів, а також вчинення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб дій, направлених на порушення прав та інтересів кредиторів ПАТ «Фортуна Банк» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», з метою створення передумов для штучного зменшення вартості реалізованих прав вимоги із забезпеченням, що призвело до завдання істотних збитків кредиторам вказаних банків.

У результаті таких дій Фонду активи банків, що ліквідуються, а саме право вимоги за укладеними договорами (із забезпеченням) на аукціоні проведеним 24.01.2019 було реалізовано за найнижчою ціною.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що продаж 24.01.2019 року на електронному торговому майданчику ТОВ «Ю.БІЗ» на відкритих торгах (аукціону) з активів ПАТ «Фортуна Банк» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» із забезпеченням відбулося з порушенням ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 50, ч. 12, ч. 17 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п. 1 Розділу ІІІ п. 1, п. 3 Розділу V, п. 3 Розділу VІ положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 № 388, що з урахуванням приписів ст. 203, ст. 215 ЦК України, має наслідком визнання судом недійсними результатів відкритих торгів (аукціону) проведеного 24.01.2019 року на електронному торговому майданчику ТОВ «Ю.БІЗ» в частині продажу активів АТ «Фортуна Банк» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк, номер лоту № F170GL38061, а це в свою чергу є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 09 від 22.02.2019 р. укладеного між АТ «Фортуна Банк» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» (ТОВ «Стар Інвестмент Ван»), а також визнанню недійсним договору № 38061 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги укладеного 01.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» (ТОВ «Стар Інвестмент Ван»).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи, що вищевказані договори підлягають визнанню недійсними, на підставі ст. 203, ст. 215 ЦК України, то підлягають визнанню недійсними і похідні від них договори, договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 22.02.2019 р. укладеного між АТ «Фортуна Банк» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» (ТОВ «Стар Інвестмент Ван»), посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук за № 15-81 та визнанню недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки укладеного 01.03.2019 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» (ТОВ «Стар Інвестмент Ван»), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак 01.03.2019 р. за № 117.

Також, суд звертає увагу, що до ТОВ «ЕйПіЕс Україна» (ТОВ «Стар Інвестмент Ван») згідно змісту договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеного 01.03.2019 р. за № 117 перейшло права вимоги до ПрАТ «Броварський завод пластмас» в повному обсязі, тобто як на предмет іпотеки-1 так і на предмет іпотеки-2 (зворотного твердження договір не містить), однак матеріалами справи підтверджено, що на предмет іпотеки-2 (гуртожиток) Банком у 2016 р. було звернуто стягнення за ціною 36 793 000,00 грн., проте ні паспорт активу ні договір відповідної інформації не містять, що свідчить про розміщення та надання неповної та недостовірної інформації про активи ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», які були виставлені на продаж.

Щодо права ТОВ «Фактор Енергогруп» та ПрАТ «Броварський завод пластмас» на оскарження оспорюваних відкритих торгів (аукціону) та договорів укладених за їх результатами, то суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи ТОВ «Фактор Енергогруп» та ПрАТ «Броварський завод пластмас» є заставодавцями/іпотекодавцями АТ «Фортуна Банк» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», що підтверджуються матеріалами справи та відповідачами не оспорюється.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на відкритих торгах (аукціоні), яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно до покупця - учасника аукціону та враховуючи особливості, які передбачені законодавством щодо проведення відкритих торгів, складання за результатами їх проведення протоколу проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на відкритих торгах (аукціоні), тобто є правочином.

Враховуючи те, що реалізація майна на аукціоні відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Верховним судом України у постанові від 25.05.2016 року у справі за № 6-605цс16 та Великої Палатою Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 у справі № 439/212/14-ц) викладено наступний правовий висновок: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язків елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Крім того, за висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство в постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, вимагати визнання недійсним результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть боржник (зокрема арбітражний керуючий від імені боржника), кредитори, зареєстровані учасники аукціону, особи, які вважають себе власником майна, що виставляється на аукціон.

Враховуючи обставини викладені та доведені під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність порушення законних інтересів та прав ТОВ «Фактор Енергогруп» та ПрАТ «Броварський завод пластмас», як заставодавців/іпотекодавців за укладеними договорами.

Не вірне визначення сум заборгованості Відповідачем-2 та продаж права вимоги (відступлення) на користь Відповідача-1 за ціною, яка є вочевидь заниженою та не відповідає дійсній вартості майна переданого в заставу/іпотеку, призведе не лише до позбавлення ТОВ «Фактор Енергогруп» та ПрАТ «Броварський завод пластмас» права власності на майно у разі звернення стягнення на нього Відповідачем-1 в рахунок заборгованості позичальників, розмір якої достовірно не встановлений, а безпосередньо впливає на можливість погашення ними дійсної суми боргу за позичальників перед новим кредитором в рахунок виконання відповідного грошового зобов`язання.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позивачами були доведені обставини того, що при підготовці та проведенні аукціону були порушені їх права, а також те, що допущені порушення підготовки та порядку проведення аукціону безпосередньо вплинуло на результати проведених торгів.

Поруч з тим, викладені відповідачем-1 та відповідачем-2 заперечення на позовні заяви не спростовують зазначених у них доводів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ТОВ «Фактор Енергогруп» та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ПрАТ «Броварський завод пластмас».

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст..74, 76,77, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р., оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b, номер лоту: F170GL38061 в частині пулу активів АТ «Фортуна-Банк», за кредитними договорами №04КЛ/62/1134/ЮР від 29.06.2011 р., №04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013 р.

3. Визнати недійсним договір №09 від 22.02.2019 року купівлі-продажу майнових прав, укладений між публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ейпіес Україна» в частині пулу активів АТ «Фортуна-Банк», за кредитними договорами №04КЛ/62/1134/ЮР від 29.06.2011 р., №04КЛ/68/1692/ЮР від 18.05.2013 р. (п.н.21.2 та п.н.41 додатку №1 до договору №09 від 22.02.2019р.)

4. Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 22.02.2019р., який посвідчений Кароєвою-Яремчук Т.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №15-81 в частині пулу активів АТ «Фортуна-Банк», п.н.10 додатку №1 до договору від 22.02.2019р. (іпотечний договір №4587 від 21.10..2013 р.) та п.н.11 додатку№1 до договору від 22.02.2019р. (іпотечний договір №2245 від 24.05.2013 р.)

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН" (01601, місто Київ, Площа Спортивна, будинок 1; корпус А, ідентифікаційний код 42682150) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 9-11, ідентифікаційний номер 37333655) судовий збір в розмірі 1 576 (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) грн. 50 коп.

6. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ідентифікаційний код 21708016) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 9-11, ідентифікаційний номер 37333655) судовий збір в розмірі 1 576 (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) грн. 50 коп.

7. В іншій частині позову відмовити.

8. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" задовольнити частково.

9. Визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24.01.2019р., оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-12-21-000021-b, номер лоту: F170GL38061 в частині пулу активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» №7 від 08.02.2008р., №87 від 08.102008р., №59 від 21.07.2008р., №41 від 11.05.2007р.,№ 66 від 01.08.2008р.,№ 67 від 01.08.2008р., №89 від 10.10.2008р.

10. Визнати недійсним договір №38061 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги укладений 01.03.2019р. між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН" в частині активів що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» №7 від 08.02.2008р., №87 від 08.102008р., №59 від 21.07.2008р., №41 від 11.05.2007р., №66 від 01.08.2008р., №67 від 01.08.2008р., №89 від 10.10.2008р. (додаток №1 до договору)

11. Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки укладений 01.03.2019р. між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак 01.03.2019р. за №117.

12. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент ВАН" (01601, місто Київ, Площа Спортивна, будинок 1; корпус А, ідентифікаційний код 42682150) на користь приватного акціонерного товариства «Броварський завод пластмас» (02088, м. Київ, вул. Промислова, будинок 10, ідентифікаційний номер 00203594) судовий збір в розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 00 коп.

13. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ідентифікаційний код 21708016) на користь приватного акціонерного товариства «Броварський завод пластмас» (02088, м. Київ, вул. Промислова, будинок 10, ідентифікаційний номер 00203594) судовий збір в розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 00 коп.

14. В іншій частині позову відмовити.

15. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 10.02.2022 року.

Суддя С.М. Мудрий