15.02.2022Справа № 910/5896/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг»
про стягнення 608 402, 26 грн. ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.05.2021)
Суддя Борисенко І.І.
секретар судового засідання Шилін Є.О.
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала вказана справа.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 провадження у справі № 910/5896/21 в частині стягнення 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. 30 коп. закрито, в іншій частині позовні вимоги задоволено та стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МЕГАТРЕЙДІНГ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНЕРДЖІ 365" - заборгованість в розмірі 511 587 (п`ятсот одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 51 коп., 3% річних у розмірі 61 698 (шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) грн. 87 коп., втрат від інфляції в розмірі 35 115 (тридцять п`ять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 9 126 грн. (дев`ять тисяч сто двадцять шість) грн. 03 коп.

02.08.2021 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі №910/5896/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі - повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі №910/5896/21 - ззадоволено. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі №910/5896/21 - скасовано. Матеріали справи № 910/5896/21 повернуто до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі.

13.01.2022 справа повернута до Господарського суду міста Києва.

В подальшому, на підставі розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 13.01.2022, у зв`язку перебуванням судді Алєєвої І.В. у відпустці, проведено повторний автоматизований матеріалів КДМ 01-20/7726/21 від 02.08.2021, за наслідками якого визначено суддю для розгляду вказаної заяви у справі № 910/5896/21 Борисенко І.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Призначене судове засідання для розгляду заяви про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу відкладалось.

Так, представник позивача в судовому засіданні 15.02.2022 підтримав вимоги заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 360 000,00 грн., з яких 180 000,00 грн витрат понесені на правничу допомогу та 180 000,00 грн гонорар успіху.

В судове засідання 15.02.2022 представник відповідача не з`явився, про судове засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи. Подав заперечення на заяву, згідно яких просив відмовити у задоволенні заяви позивача.

Відповідно до частини 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Частинами 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, оскільки рішення суду було винесено 26.07.2021, то п`ятиденний строк для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу припадає на 31.07.2021 (субота), а отже останнім днем строку для подачі позивачем відповідних доказів є 02.08.2021.

Заява позивача про стягнення судових витрат надійшла до суду 02.08.2021, тобто у встановлений строк.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено щодо понесення/очікування витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, які останній просив стягнути на його користь з відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу подано до суду у відповідності до встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

15.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (замовник) та адвокатським об`єднанням «Капітал Правіс» (виконавець) було укладено договорі про надання (правничої) правової допомоги та представництво інтересів в суді.

Відповідно до п. 1 вказаного договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу зазначену в п. 1.2 договору, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору, винагорода за виконану роботу (гонорар) включає послуги по розробці, складанню процесуальних документів та представлення інтересів в суді першої інстанції Замовника та становить 180 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору Замовник сплачує Виконавцю винагороду визначену в п. 3.1 договору протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили рішенням суду першої інстанції. Крім винагороди, визначеної п. 3.1, Замовник сплачує Виконавцю додатково гонорар в розмірі 10 % від суми заявлених позовних вимог та задоволених судом, але не більше 180 000,00 грн. Оплата додаткового гонорару проводиться протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили рішенням суду першої інстанції та підписання акту наданих послуг . У випадку зменшення суми позовних вимог в результаті погашення заборгованості в період судового розгляду, сторони вважають, що це дорівнює задоволенню позовних вимог судом та є підставою для виплати додаткового гонорару.

На підставі вказаного договору, адвокатом Гриценком Б.М. виписано Ордер на наданян правової допомоги № 1014807 від 09.04.2021.

Статус Гриценка Б.М. як адвоката підтверджений свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 269 від 07.09.2007.

27.07.2021 сторонами договору про надання правової допомоги підписано акт приймання - передачі наданих послуг за договором б/н від 15.03.2021.

03.02.2022 представником позивача надано до справи копію платіжного доручення № 3072 від 02.02.2022 про сплату витрат на правничу допомогу на користь АО «Капітал Правіс» у розмірі 360 000,00 грн.

Вирішуючи подану заяву, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Так, здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) суд вказує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У матеріалах справи містяться копії таких документів: копія договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 15.03.2021, Ордер № 1014807 від 09.04.202, копія Акту приймання - передач наданих послуг за договором б/н від 27.07.2021, копія рахунка на оплату від 31.01.2022, копія платіжного доручення від 02.02.2022 № 3072 на суму 360 000,00 грн.

На переконання суду, розумним розміром витрат на послуги адвоката у даному спорі, з огляду на спірні правовідносини, є сума у загальному розмірі 180 000,00 грн., які повністю підтверджені документально.

Суд критично оцінює доводи відповідача що позивачем не надано детального розрахунку наданих послуг адвоката, з огляду на те, що такі твердження повністю спростовуються матеріалами справи, а саме договором про надання правничої допомоги, актом приймання - передачі наданих послуг за договором, та з огляду на те, що договором про надання правничої допомоги встановлена фіксована сума за перелічені в договорі юридичні послуги в розмірі 180 000,00 грн., яка сплачується адвокату за результатами позитивного судового рішення на користь позивача, або сплати відповідачем боргу у процесі розгляду справи.

Окремо, щодо стягнення з відповідача суми гонорару успіху у судовій справі № 910/5896/21 в розмірі 10 % від ціни позову, яка визначена позивачем у розмірі 180 000,00 грн., суд відзначає наступне.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Суд зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (правова позиція, викладена у постанові ВП ВС від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18).

Беручи до уваги наведену правову позицію Верховного Суду, господарський суд вказує, що гонорар успіху не є витратами на правову допомогу, що носять обов`язковий характер, без понесення яких у позивача буде відсутня можливість захистити свої права та законні інтереси, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для покладення судових витрат на правову допомогу у цій частині на відповідача.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правничу допомогу покладаються на відповідача частково, в загальній сумі 180 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 360 000,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (01034, м. Київ, вул. Паторжинського, 6 поверх 3 прим. 2 код ЄДР 43275225) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (01001, місто Київ, вул. Володимирська, будинок 18/2, квартира 12, код ЄДР 41447959) 180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В частині стягнення з відповідача гонорару успіху адвоката (додаткового гонорару) відмовити.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення підписано 17.02.2022.

Суддя І.І. Борисенко