РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.02.2022Справа № 910/11473/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К", м. Чернівці

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

про стягнення 2 576 400,00 грн, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Решетов В.В. (адвокат за довіреністю №29/03-2021 від 29.03.2021) (в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon»);

від відповідача: Шевченко Т.В. (адвокат за довіреністю від 02.09.2019 року);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.07.2021 року до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" (позивач) із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 2 576 400,00 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору поставки товару №3(6)21УК від 12.01.2021 року в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою від 21.07.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.

09.08.2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 16.08.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 12.10.2021 року.

02.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначено, що строк оплати товару не настав, оскільки позивачем, в порядку п. 4.5. Договору, не направлено на адресу відповідача зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.

22.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справі №910/11473/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 27.09.2021 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" про розгляд справи в режимі відеоконференції в справі №910/11473/21 було відмовлено.

В підготовчому засіданні 12.10.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 16.11.2021.

12.10.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

18.10.2021 року на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Підготовче засідання 16.11.2021 здійснювалось в режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2021 о 12:30 год.

16.11.2021 року на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23.11.2021 року на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 13.12.2021 року виправлено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 у справі №910/11473/21 допущену технічну описку та зазначено вірну дату судового засідання 01.02.2022.

В судовому засіданні 01.02.2022 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алеанда і К» (постачальник) укладено Договір поставки товару №3(6)21УК/53-121-01-21-10049 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар: Екскаватор-навантажувач Hidromek HMK 102S Alpha в кількості 1 шт вартість 2 576 400,00 грн, з урахуванням суми ПДВ в розмірі 429 400,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору строк поставки товару: грудень 2020 року.

Вартість товару за Договором - 2 147 000,00 грн. Крім того ПДВ - 429 000,00 грн. Разом з ПДВ - 2 576 400,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку. (пункт 3.2. та 3.3. Договору).

Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: . (п. 4.5. Договору).

Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами і діє протягом одного року. (п. 12.1. Договору).

Додатковою угодою №1 від 28.01.2021 року до Договору сторони вирішили п. 1.3. Договору викласти в наступній редакції: «Строк поставки товару: грудень 2020 року - 25 лютого 2021 року».

Додатковою угодою №2 від 09.03.2021 року до Договору сторони вирішили п. 1.3. Договору викласти в наступній редакції: «Строк поставки товару: грудень 2020 року - квітень 2021 року».

Листом №29/04-21/З1 від 29.04.2021 року позивач повідомив відповідача про готовність до поставки товару.

Листом №07-105/10623 від 30.04.2021 року відповідач повідомив позивача про готовність прийняти товар 05.05.2021 року.

Відповідно до видаткової накладної №6 від 30.05.2021 року позивачем було поставлено відповідачу товар на суму в розмірі 2 576 400,00 грн, в тому числі ПДВ 429 400,00 грн.

За актом приймання-передачі майна за Договором позивач передав а відповідач прийняв Екскаватор-навантажувач Hidromek HMK 102S Alpha в кількості 1 шт.

В подальшому 18.05.2021 року позивачем зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №2 від 30.04.2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, у зв`язку з неоплатою відповідачем поставленого йому товару, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 2 576 400,00 грн (з урахуванням ПДВ в розмірі 429 400,00 грн).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що строк оплати товару не настав, оскільки позивачем, в порядку п. 4.5. Договору, не направлено на адресу відповідача зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та є фактично за своєю правовою суттю договором поставки.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено факт передачі позивачем відповідачу товару на загальну суму 2 576 400,00 грн, з урахуванням ПДВ в розмірі 429 400,00 грн, що підтверджується зазначеними вище доказами та не заперечується сторонами.

Як передбачено п. 3.2., 3.3. Договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Як наголошував на тому відповідач, ним не отримано на електронну адресу, в порядку п. 4.5. Договору, від позивача електронної податкової накладної, у зв`язку з чим строк оплати товару не настав.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.5. Договору постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

При цьому, умовами Договору на позивача покладено не обов`язок із надіслання на електронну адресу відповідача податкової накладної, а лише зазначено про отримання останнім податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН.

При цьому, податкова накладна, складена в електронній формі, підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРПН незалежно від розміру ПДВ та номенклатури товару (пункт 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міндоходів від 14.01.14 №10).

Після отримання від Міндоходів квитанції про підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вона відправляється в електронному вигляді покупцю.

В матеріалах справи наявна роздрукована податкова накладна з відміткою про реєстрацію в ЄРПН та доданою квитанцією №1 про її реєстрацію.

Отже, відповідно до умов Договору та порядку зазначеного вище, у відповідача виник обов`язок із оплати вартості отриманого від позивача товару.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ч. 4 п. 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар і строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 21.04.2011 у справі №9/252-10).

При цьому слід зазначити, що вимоги Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні щодо правильності оформлення первинних документів передбачають наявність в документах такого реквізиту, як інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції лише альтернативно такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 19.04.2016 у справі №21-4985а15.

Як зазначалося вище, товар прийнятий відповідачем про міститься відповідні підписи на вказаних документах.

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача претензій щодо якості та/або комплектності переданого за Договором товару, тому, оскільки між сторонами не погоджувалися інші строки оплати, то відповідно до статті 692 ЦК України відповідач повинен був оплатити вартість товару протягом 60 календарних днів з дати поставки товару.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При вирішенні спору суд виходить з того, що з огляду на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов`язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору з погодженням всіх його умов, які обумовлюються.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи, що відповідачем не здійснено оплату поставленого позивачем товару, суд дійшов до висновку, що у встановлений законом, статтею 692 ЦК України, строк, заборгованість за поставлений товар в розмірі 2 576 400,00 грн, з урахуванням ПДВ в розмірі 429 400,00 грн, погашена не була та залишається непогашеною на даний час; позивачем належним чином відповідно до статей 525, 526, 655, 712, 901, 903 ЦК України та статей 181, 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 2 576 400,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і підприємство відповідача на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про повне погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 2 576 400,00 грн.

Судовий збір, у розмірі 38 646,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код: 24584661, адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеанда і К" (ідентифікаційний код 43615126, адреса: 58022, м. Чернівці, вул. Аксенина Василя, буд. 21, кв. 1) суму коштів в розмірі 2 576 400,00 грн. (два мільйона п`ятсот сімдесят шість тисяч чотириста гривень 99 копійок) та судовий збір у розмірі 38 646,00 грн (тридцять вісім тисяч шістсот сорок шість гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 11.02.2021 року.

Суддя С. МОРОЗОВ