ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" лютого 2022 р. Справа № 916/311/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Форт-Бір-Плюс про видачу судового наказу (вх. №326/22 від 07.02.2022р.) про стягнення заборгованості із боржника комерційно-виробничої фірми „Бріз у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Форт-Бір-Плюс (далі по тексту ТОВ „Форт-Бір-Плюс) звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника - комерційно-виробничої фірми „Бріз у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту КВФ „Бріз) суми основного боргу у розмірі 13 966,79 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу ТОВ „Форт-Бір-Плюс обґрунтовує фактом неналежного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №768 від 05.12.2020р. в частині оплати вартості товару, поставленого згідно видаткових накладних: №ОБП-025829 від 07.08.2021р. на суму 9835,17 грн., №ОБП-024522 від 28.07.2021р. на суму 4113,62 грн.

ТОВ „Форт-Бір-Плюс на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду договір поставки №768 від 05.12.2020р. та видаткові накладні №ОБП-025829 від 07.08.2021р., №ОБП-024522 від 28.07.2021р.

Розглянувши заяву ТОВ „Форт-Бір-Плюс про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Господарський суд зазначає, що з наданих заявником видаткових накладних вбачається, що товар був поставлений заявником на виконання договору №132 від 08.03.2018р.

Проте, як зазначалось вище по тексту ухвали, подану до суду заяву про видачу судового наказу ТОВ „Форт-Бір-Плюс обґрунтовує фактом невиконання боржником іншого договору, а саме договору поставки №768 від 05.12.2020р.

З огляду на надання заявником видаткових накладних, які не стосуються виконання договору поставки №768 від 05.12.2020р., вимога про стягнення заборгованості за яким була заявлена ТОВ „Форт-Бір-Плюс, суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за договором №768 від 05.12.2020р., що, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Господарський суд додатково зазначає, що договір поставки №768 від 05.12.2020р. був підписаний між заявником та комерційно-виробничою фірмою „Бріз у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, яка і зазначена боржником за заявленими вимогами. Натомість, згідно повідомленого заявником ідентифікаційного коду боржника та наданої суду виписки вбачається, що правильним найменуванням боржника є комерційно-виробнича фірма „Бріз у виді товариства з обмеженою відповідальністю. Таким чином, найменування сторони за договором поставки №768 від 05.12.2020р. та за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є різними. Крім того, суд зазначає, що надані ТОВ „Форт-Бір-Плюс видаткові накладні не містять прізвища та ініціалів осіб, якими було прийнято товар.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні поданої ТОВ „Форт-Бір-Плюс заяви про видачу судового наказу про стягнення із КВФ „Бріз заборгованості у розмірі 13 966,79 грн. за договором поставки №768 від 05.12.2020р.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору, а також заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 129, 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Форт-Бір-Плюс у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №326/22 від 07.02.2022р.) про стягнення із комерційно-виробничої фірми „Бріз у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості за договором поставки №768 від 05.12.2020р. у розмірі 13 966,79 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна