ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

15 лютого 2022 року Справа № 926/388/22
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Масюка А.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група"

до Чернівецького міського комунального підприємства "Міськсвітло"

про стягнення заборгованості у сумі 2420462,24 грн

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецького міського комунального підприємства "Міськсвітло" про стягнення заборгованості в сумі 2420462,24 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.12.2021 року між ТзОВ "Національна енергетична група" та ЧМКП "Міськсвітло" укладено договір про закупівлю електричної енергії № 09/12. На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу у грудні 2021 року електричну енергію на точки обліку, а саме: АТ "Чернівціобленерго" у обсязі 702172 кВт/год та АТ "Укрзалізниця" у обсязі 481 кВт/год. Проте, відповідач отриману електричну енергію оплатив частково (193082 кВт/год вартістю 917585,41 грн) в наслідок чого заборгував позивачу за обсяг 509571 кВт/год - 2420462,24 грн.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач у заяві про визнання позову зазначає, що на виконання умов договору ним було оплачено позивачу за спожиту електроенергію 509 571 кВт/год в листопаді 2021 року за кошти місцевого бюджету 2808269,15 грн та за власні кошти 26642,75, а всього 2834911,9 грн; за спожиту електроенергію 193082 кВт/год в грудні 2021 року за кошти місцевого бюджету 892624,16, за власні кошти 24960,00, а всього 917584,16 грн, всього за договором було сплачено за 789831 кВт/год суму 3752496,06 грн. Крім того, відповідач в грудні 2021 року, отримував електроенергію від позивача також у понад визначені в договорі обсяги, а саме в кількості 509571 кВт/год на суму 2420462,24 грн. Вказане використання електроенергії понад обсяги передбачені договором було зумовлене постійною та безперервною потребою міста Чернівці у вуличному освітлені та неможливістю відключення підприємства від енергопостачання без заміни іншим постачальником, заміна якого відбуватися лише в межах тендерних процедур, які на дату повного отримання відповідачем передбачених договором обсягів електроенергії не були завершені. Враховуючи це позивач, продовжував постачати відповідачу необхідні обсяги електроенергії понад обсяги вказані в договорі. Оскільки вказані обсяги в кількості 509571 кВт/год, оплату яких вимагає позивач, не передбачені діючим договором, то у позивача була відсутня можливість провести їх оплату, пов`язана з технічними особливостями розрахунків, що здійснюючи підприємства комунальної форми власності. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 2420462,24 грн позивач визнає в повному обсязі.

ІІI. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року позовну заяву передано судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 15.02.2022 року о 11:00 годині.

15.02.2022 року через відділ документального та інформаційного забезпечення від відповідача надійшла заява (вх. №719) про визнання позову.

15.02.2022 року від позивача надійшла заява (вх. №723) в якій позивач просить розглядати справу за його відсутності. Також, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог, позивач просить повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У судове засідання 15.02.2022 року сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

З матеріалів справи не вбачається, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, зроблений судом станом на 15.02.2022 року не містить інформації щодо обмеження повноважень директора ЧМКП "Міськсвітло" Шалєєва А.В., а тому суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

09.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (далі позивач, постачальник) та Чернівецьким міським комунальним підприємством "Міськсвітло" (далі відповідач, споживач) укладено договір №09/12 про закупівлю електричної енергії споживачу.

Відповідно до пункту 2.1 договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.2 договору строк поставки товару: до 31 грудня 2021 року.

Згідно пункту 5.5. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок) до 05 числа місяця, що настає за звітним.

Відповідно до пункту 5.9. договору ціна договору становить 3752500 грн, з яких 3700896 грн за кошти місцевого бюджету, решта 51604 грн за власні кошти підприємства.

Сторони в пункті 13.1. договору встановили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до їх повного виконання сторонами.

Згідно додатку 1 до договору про постачання електричної енергії №09/12 від 09.12.2021 року сторони узгодили договірні величини постачання електричної енергії споживачу у кількість 790000 кВТ/год з яких: 789,050 кВт/год - АТ "Чернівціобленерго" та 0,950 кВт/год - АТ "Укрзалізниця".

Згідно додаткової угоди №1 до договору №09/12 від 09.12.2021 року сторони узгодили викласти пункт 13.1 договору в новій редакції: "Договір згідно чинного законодавства діє до 31.12.2021 року. Сторони домовились та встановили, що відповідно до ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання з 01.11.2021 року до дати набрання чинності цього договору". Всі інші умови договору залишаються без змін.

Згідно додаткової угоди №2 від 29.12.2021 року сторони домовились зменшити загальну вартість договору викласти пункту 5.9 договору у новій редакції: "5.9 Ціна договору становить 3752497,31 грн, з яких 3700893,31 грн за кошти місцевого бюджету, решта 51604 грн за власні кошти підприємства". Всі інші умови договору залишаються без змін.

Згідно звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку площадками вимірювання) споживачів постачальника ТОВ "Національна енергетична група" які приєднанні до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ "Чернівціобленерго" за грудень 2021 року, за точкою обліку АТ "Чернівціобленерго" відповідач спожив 702 172 кВт/год електричної енергії.

Згідно реєстру споживачів, що входять в балансуючу групу Постачальника ТОВ "Національна енергетична група" згідно реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання за грудень 2021 року, за точкою обліку АТ "Укрзалізниця" відповідач спожив 481 кВт/год електричної енергії.

28.12.2021 року позивач направив вимогу про сплату вартості спожитої електричної енергії з рахунком та актом приймання передачі № 12/3 до договору про закупівлю електричної енергії в якому зазначає, що вартість послуг складає 2418177,49 грн.

11.01.2022 року позивач надіслав на адресу відповідача коригуючий акт за даними комерційного обліку до акту №12/3, приймання-передачі до договору про закупівлю електричної енергії №09/12 від 09.12.2021 року яким скоригував дані (за даними комерційного обліку) та визначив, що загальна сума з ПДВ до сплати складає 2420462,24 грн.

Таким чином, в грудні 2021 року Чернівецьке міське комунальне підприємство "Міськсвітло" спожило 702653 кВт/год електричної енергії на загальну суму 3338047,65 грн, в свою чергу споживачем оплачено 193082 кВТ/год, загальною вартістю 917585,41 грн та неоплаченим залишився обсяг в грудні 509090 кВт/год, загальною вартістю 2420462,24 грн.

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП №398 від 26.03.2019 року.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" з 18.02.2019 зареєстроване як юридична особа.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

У статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі, виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону "Про ринок електричної енергії", п. 3.1.1 р. III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - Правила), постачання електричної енергії споживачам здійснюється обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постачання електричної енергії електропостачальником здійснюється з дотримання Правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу, який затверджує Регулятор (частини 6, 7, 11 ст. 56 Закону "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно абзацу 2 пункту 6.1.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії до припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу попередній електропостачальник зобов`язаний забезпечувати постачання електричної енергії на умовах чинного договору.

Згідно з пунктом 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що позивач свої зобов`язання за договором про закупівлю електричної енергії № 09/12 від 09.12.2021 року виконав в повному обсязі, а відповідач за отриману електричну енергію не розрахувався у встановлений строк, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію в сумі 2420462,24 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

V. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до приписів частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" та ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд прийшов висновку, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 18153,47 грн, решту судового збору в сумі 18153,47 грн - покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Чернівецького міського комунального підприємства "Міськсвітло" (58023, м. Чернівці, вул. Василя Лесина, 6, код 05451090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (58005, м. Чернівці, вул. Яська, 13, код 42828866) заборгованісті у сумі 2420462,24 грн (на рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", МФО 300465) та судовий збір у сумі 18153,47 грн (на поточний рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Ощадбанк", МФО 300465).

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (58005, м. Чернівці, вул. Яська, 13, код 42828866) з Державного бюджету України 50% судового збору в сумі 18153,47 грн сплаченого за платіжним дорученням №29 від 21.01.2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.02.2022 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець