СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/2294/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. № 3554 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2021, ухвалене суддею Ольшанченком В.І. у приміщенні Господарського суду Харківської області 13.10.2021 о 16 год. 46 хв. (повне рішення складено 23.10.2021) у справі №922/2294/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елефант", м. Харків,

про стягнення 3045,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елефант" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" борг у загальній сумі 3045,77 грн, у тому числі: пеня у сумі 369,04 грн; три проценти річних у сумі 31,63 грн та збитки в сумі 2645,10 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме, 2270,00 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував порушенням відповідачем умов п. 6.1 договору постачання природного газу №1589/18-КП-32 від 12.10.2018.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.10.2021 в даній справі №922/2294/21 в позові відмовлено частково. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елефант" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" збитки в сумі 2645,10 грн, пеню у сумі 38,49 грн, 3% річних у сумі 31,63 грн та судовий збір у сумі 2023,64 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування вказаного рішення зазначив, що відповідачем порушено умови договору щодо здійснення повної та своєчасної оплати вартості отриманого у березні 2019 року природного газу та допущено порушення строків розрахунків; місцевий господарський суд дійшов висновку, що збитки, передбачені п. 3.13, 5.7 договору за неналежне виконання відповідачем пункту 2.1 договору, правильно розраховані позивачем за формулою, наведеною у п. 3.12 договору, та становлять 2645,10 грн; також суд першої інстанції погодився з наданим позивачем розрахунком суми 3% річних 31,63 грн.

Стосовно стягнення пені місцевий господарський суд погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, та зазначив в оскаржуваному рішенні, що оскільки договором передбачався розмір пені вищий за той, що вказаний у Законі України "Про житлово-комунальні послуги", позивач зобов`язаний був здійснити розрахунок, враховуючи розмір пені, що передбачений Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а саме - 0,01 відсоток від суми боргу за кожен день прострочення, отже, на думку господарського суду, стягненню підлягає пеня за період з 26.04.2019 по 14.05.2019 у розмірі 38,49 грн (згідно з контррозрахунком відповідача). Також суд першої інстанції відмовив відповідачеві у клопотанні про зменшення пені, зазначивши, що відповідач не довів винятковості свого випадку та не обґрунтував розмір (80%), на який він просить зменшити пеню.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2021 у справі №922/2294/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 330,55 грн пені та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити повністю; судові витрати покласти на відповідача по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п.7.2 договору, умови якого є обов`язковим для виконання в силу ст.629 Цивільного кодексу України, у разі прострочення споживачем оплати, він зобов`язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Заявник скарги вважає, що норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якими розмір пені обмежено, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі, оскільки природний газ, що постачається за укладеним між сторонами договором, використовується відповідачем як споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями; використання придбаного за договором газу не передбачено для забезпечення власних потреб відповідача та/або безпосередньо для забезпечення умов проживання. Зважаючи, що судом першої інстанції стягнуто лише 38,49 грн пені, заявник скарги просить скасувати рішення суду в частині пені, у стягненні якої було відмовлено, та прийняти нове рішення про стягнення з відповідача на користь НАК "Нафтогаз України" 330,55 грн пені.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою.

Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і що на момент відкриття провадження учасниками справи не подано клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін і суд не вбачав підстав для призначення такого розгляду з власної ініціативи суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи, про що було зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Також цією ухвалою було встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення вказаної ухвали; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали даної справи №922/2294/21 (оскільки апеляційну скаргу було подано заявником безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду).

21.12.2021 Східним апеляційним господарським судом отримано справу №922/2294/21, надіслану місцевим господарським судом на виконання вимог ухвали від 20.12.2021.

Згідно з ч.1 ст.273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

У даній справі, в якій провадження було відкрито 20.12.2021, останнім днем вказаного строку є 18.02.2022. Отже, розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснюється в межах установленого законом строку.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Як вбачається з повідомлення відділення зв`язку, копію ухвали від 20.12.2021 про відкриття провадження в даній справі отримано відповідачем 10.02.2022, однак станом на 17.02.2022 відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв та клопотань від ОСББ "Елефант" до суду не надійшло.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведених приписів ч.1 ст.273 ГПК України щодо строку апеляційного провадження, а також тих обставин, що будь-яких додаткових пояснень та клопотань до суду не надійшло - колегія суддів дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

12.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Елефант" (споживач) був укладений договір постачання природного газу №1589/18-КП-32 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач (відповідач) зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

В подальшому між сторонами була підписана низка додаткових угод до вказаного договору.

Так, 29.11.2018 було укладено додаткову угоду №4 до договору, в якій сторони погодили викласти розділи 1 - 12 договору у редакції, викладеній у додатковій угоді.

Відповідно до п. 1.1 договору у редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (пункт 1.2 додаткової угоди №4).

Пунктом 5.1 договору у редакції додаткової угоди №4 сторони визначили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Підпунктом 2 пункту 5.3 договору у редакції додаткової угоди №4 сторони погодили, що у будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6.3 договору в редакції додаткової угоди №4 постачальник має право вимагати від споживача відшкодування йому збитків, що виникли через порушення споживачем умов пункту 2.1 цього договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Пунктом 7.2 договору в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018 сторони визначили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами в даному апеляційному провадженні, на виконання умов договору постачання природного газу №1589/18-КП-32 від 12.10.2018 позивач поставив протягом листопада 2018 року квітня 2019 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 152143,95 грн, однак відповідач здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі.

Окрім того, в березні 2019 року відповідач фактично спожив природний газ, в обсязі більшому на 0,707 тис куб м ніж було узгоджено сторонами в договорі.

За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача: 369,04 грн пені в порядку пункту 7.2 договору; 2645,10 грн збитків, стягнення яких передбачено підпунктом 4 пункту 6.3 договору; а також 3% річних у сумі 31,63 грн.

Із доданого до позовної заяви розрахунку (т.1, а.с.40) вбачається, що заявлена до стягнення позивачем сума пені 369,04 грн нарахована на суму боргу 20255,44 грн за період прострочення з 26.04.2019 по 14.05.2019 (19 днів) за умовами п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 29.11.2018), відповідно до якого, у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У відзиві на позовну заяву (т.1, а.с.91) відповідач, не заперечуючи щодо розміру основного боргу, періоду нарахування пені та арифметичної правильності визначення суми 369,04 грн, водночас стверджував, що вказана сума, визначена згідно з договором, має бути обмежена з урахуванням вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

А саме, згідно з контррозрахунком відповідача, стягненню підлягає 0,01 відсоток від суми боргу за кожен день прострочення, тобто 38,49 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач також просив зменшити розмір пені, що, за його твердженням, становить 38,49 грн, на 80%, посилаючись на те, що ОСББ "Елефант" є неприбутковою організацією, використовує газ виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (мешканцям багатоквартирного будинку), а єдиним джерелом надходження коштів до ОСББ є здійснення внесків співвласниками будинку.

Місцевий господарський суд, частково задовольнив позов, погодившись із доводами відповідача про обмеження розміру пені з урахуванням вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги", але водночас відмовивши у клопотанні про зменшення пені з наведених вище підстав.

Як уже зазначалося, заявник апеляційної скарги не погоджується з оскаржуваним рішенням частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 330,55 грн пені.

Відповідачем станом на 17.02.2022 рішення господарського суду не оскаржено.

Отже, в даному апеляційному провадженні оскаржене позивачем рішення переглядається, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду (в оскаржуваній частині) згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Як уже зазначалося, позивач визначив розмір пені, виходячи виключно з умов укладеного між сторонами договору, тоді як місцевий господарський суд, погодившись із доводами відповідача, вказав в оскаржуваному рішенні, що до спірних правовідносин у цій частині підлягає застосуванню також Закон України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з ч. 1 ст. 26 якого, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

В обґрунтування застосування вказаного закону до спірних правовідносин господарський суд зазначив, що відповідач є споживачем природного газу, який поставляється йому позивачем.

Стосовно вказаного висновку колегія суддів зазначає, що за договором постачання природного газу №1589/18-КП-32 від 12.10.2018 (з подальшими додатковими угодами), відповідач, ОСББ "Елефант", дійсно є споживачем, який зобов`язується прийняти від постачальника (позивача) природний газ та оплатити його на умовах договору.

Разом з тим, для з`ясування питання, чи є постачання газу споживачеві за вказаним договором за своєю правовою природою комунальною послугою з постачання та розподілу природного газу у розумінні ч.1 ст.2, п. 2 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону, які наводить місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні, необхідно було застосувати не лише вищевказані норми, наведені в оскаржуваному рішенні, а й врахувати приписи інших, спеціальних, норм у системному взаємозв`язку з правовим статусом ОСББ "Елефант" згідно з договором. Однак належної правової оцінки спірним правовідносинам місцевим господарським судом здійснено не було.

Згідно з загальними нормами п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Разом з тим, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За приписами ч.2 ст.14 вказаного закону, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів. Індивідуальний договір про надання послуг з постачання та розподілу природного газу, послуг з постачання та розподілу електричної енергії укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги.

Згідно з визначенням, що міститься в п.6 ч.1 ст.1 цього ж закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Із зазначеними нормами кореспондується зміст ч.4 ст.22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", згідно з якою газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

Отже, як вбачається з системного аналізу вищенаведених норм законодавства, до житлово-комунальних послуг відноситься не будь-яке постачання природного газу, а виключно таке, що безпосередньо спрямоване на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах і здійснюється на підставі індивідуальних договорів зі споживачами, які отримують відповідну житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Як було встановлено вище, за умовами укладеного між сторонами договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем, ОСББ "Елефант" виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями. Тобто відповідне використання газу споживачем не може бути визнане таким, що здійснюється для власних потреб.

ОСББ "Елефант" згідно з його правовим статусом у спірних відносинах не є індивідуальним споживачем власником (співвласником) відповідного нерухомого майна та стороною договору про надання житлово-комунальної послуги з постачання природного газу в розумінні вищенаведених норм чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не підлягають застосуванню до правовідносин сторін за договором постачання природного газу №1589/18-КП-32 від 12.10.2018.

Як вбачається із вказаного договору про постачання природного газу, сторони уклали його, керуючись, зокрема, Законом України "Про ринок природного газу", Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187.

При цьому, Закон України "Про ринок природного газу", постанова Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187, інші нормативно-правові акти, які регулюють ринок природного газу, не містять порівняно із загальним законодавством жодних обмежень, пов`язаних з нарахуванням та стягненням пені за порушення зобов`язань з оплати поставленого природного газу на що також обґрунтовано вказує позивач в апеляційній скарзі.

Натомість, відповідно до п.7.2 договору, умови якого є обов`язковим для виконання в силу ст.629 ЦК України, у разі прострочення споживачем оплати, він зобов`язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що нарахування позивачем пені в розмірі 369,04 грн за вказаною нормою договору узгоджується з матеріалами справи та вимогами чинного законодавства - тоді як обмеження розміру пені, застосоване місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, є неправомірним і таким, що порушує права позивача.

З урахуванням викладеного, оскільки доводи позивача щодо необґрунтованості відмови в позові в частині стягнення 330,55 грн пені знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню як таке, що постановлено при неправильному застосуванні норм матеріального права (а саме, норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо обмеження розміру пені, які не підлягали застосуванню до спірних правовідносин), а позовна вимога про стягнення пені в розмірі 369,04 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Клопотання відповідача про зменшення пені, подане до суду першої інстанції, не розглядається в даному апеляційному провадженні, оскільки в цій частині рішення господарського суду не оскаржено.

Розподіл судових витрат за результатами апеляційного провадження здійснюється у відповідності до приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись п.2 ч.1 статті 275, п.4 ч.1, ч.2 статті 277, статтями 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2021 у справі №922/2294/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 330,55 грн пені.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елефант" (61070, Харківська обл., м. Харків, вул. Професорська, 34, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) збитки в сумі 2645,10 грн, пеню у сумі 369,04 грн, 3% річних у сумі 31,63 грн та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн".

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елефант" (61070, Харківська обл., м. Харків, вул. Професорська, 34, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3405,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2022

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова