УХВАЛА

м. Київ

31.01.2022Справа № 910/16163/20
За заявою Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011)

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя: Яковенко А.В.

секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники учасників:

від заявника - Шаповал Є.Ю.,

від боржника - не з`явилися,

розпорядник майна - Юринець А.В.,

від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" - Кучерява А.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 та від 03.12.2020 заяву Головного управління ДПС у м. Києві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" залишено без руху. Встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали Головного управління ДПС у м. Києві на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві про усунення недоліків, встановлених ухвалами Господарського суду від 23.10.2020 та від 03.12.2020.

06.07.2021 до суду надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві про призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" арбітражного керуючого Юринця А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 № 910/16163/20 заяву Головного управління ДПС у м. Києві було прийнято до розгляду, засідання призначено на 18.08.2021.

11.08.2021 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Юринця А.В. про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346). Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011) до Товариство з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346) в розмірі 223 429 343,70 грн. (131 107 911,06 грн. - основна заборгованість, 92 321 432,64 грн. - штрафні санкції). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346) за номером 67174 від 11.09.2021р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 57, літ. Б, ідентифікаційний номер 35234346) арбітражного керуючого Юринця Арсена Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 455 від 14.03.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 08.11.2021 р.

23.09.2021 до суду надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. про витребування доказів № 23/09/21-2 від 23.09.2021.

05.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна ТОВ "Ространснафтопродукт" про продовження строку подання до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів.

11.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 105 848 048,54 грн.

27.10.2021 до суду надійшов звіт розпорядника майна про надіслані кредиторам ТОВ "Ространснафтопродукт" повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

27.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення розпорядника майна щодо реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ространснафтопродукт".

27.10.2021 до суду надійшло повідомлення розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. про результати розгляду грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

27.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна ТОВ "Ространснафтопродукт" про витребування доказів № 26/10/21-1 від 26.10.2021.

01.11.2021 до суду надійшло клопотання розпорядника майна про сплату грошової винагороди за період з 18.08.2021 по 31.10.2021.

01.11.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника.

02.11.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Судове засідання, призначене на 08.11.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. у щорічній відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2021 призначено розгляд справи попередньому засіданні на 06.12.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання кредитором боржника на суму 105 848 048,54 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 06.12.2021.

01.12.2021 до суду надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. про сплату грошової винагороди за період з 18.08.2021 по 30.11.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.12.2021 задоволено частково клопотання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ространснафтопродукт" арбітражного керуючого Юринця А.В. про виплату основної винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Юринцю Арсену Володимировичу за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 910/16163/20 за період з 18.08.2021 по 30.11.2021 в розмірі 42 507,00 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих Головним управлінням ДПС у м. Києві у відповідності до платіжного доручення № 8733 від 17.12.2020. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні, клопотань розпорядника майна про витребування доказів № 23/09/21-2 від 23.09.2021, № 26/10/21-1 від 26.10.2021 та клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника на 31.01.2022.

18.01.2022 до суду надійшов звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. про надіслані кредиторам ТОВ «Ространснафтопродукт» повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

18.01.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

18.01.2022 до суду надійшли пояснення розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. щодо реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ространснафтопродукт».

У судове засідання, призначене на 31.01.2022, з`явилися представники учасників справи та розпорядник майна. Представник боржника у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 31.01.2022, судом розглянуто заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника .

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» підлягає:

Головне управління ДПС у м. Києві

У ході попереднього засідання судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» в розмірі 223 429 343,70 грн., з яких 131 107 911,06 грн. - вимоги третьої черги, 92 321 432,64 грн. - вимоги шостої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 63 527,00 грн.

Щодо заявлених Головним управлінням ДПС у м. Києві вимог у розмірі 85 323 076,49 грн., суд зазначає, що станом на момент розгляду справи у попередньому засіданні заява кредитора на зазначену суму не була прийнята судом та призначена до розгляду, а отже у суду відсутні підстави на даний момент для розгляду вказаних кредиторських вимог до боржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

Судом встановлено, що заява ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання грошових вимог до боржника на суму 105 848 048,54 грн. надійшла до суду 11.10.2021, а отже вона подана у строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначена заява із кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафторподукт» обґрунтована наступним.

06.12.2019 відбувся аукціон з продажу пулу активів ПАТ "Фортуна-Банк" (№ лоту GL19N213559), що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, прав вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, дебіторської заборгованості та основних засобів, переможцем якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-11-29-000008-b від 06.12.2019.

28.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (Новий кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Фортуна-Банк" (Банк) укладено Договір № ФБ-ПВ-12/19-1 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредиторові належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодержателів) та поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначним цим Договором.

Відповідно до Додатку 1 до Договору про відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", зокрема, набуло право вимоги за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011, що був укладений між ПАТ "Фортуна-Банк" та ТОВ «Ространснафтопродукт».

Крім того, одночасно з відступленням права вимоги за Кредитним договором Банк відступає Новому кредитору права вимоги за договором, який є забезпеченням виконання зобов`язань за Кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, а саме: вимоги за Договором іпотеки від 14.06.2012 за реєстровим № 2088, що був укладений між ПАТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Ространснафтопродукт».

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відтак, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, у зв`язку з чим новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" набуло відповідні права Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт».

10.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» (надалі - Позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Фортуна-Банк" (надалі - Кредитор) було укладено Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор, за наявності кредитних ресурсів, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, платити проценти та виконувати інші зобов`язання, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 1.1.1. Кредитного договору з урахуванням Додаткової угоди № 84 від 03.10.2016 надання Кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», зі сплатою 16 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 60 859 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору з урахуванням Додаткової угоди № 86 від 25.11.2016 кінцевим терміном повернення Кредиту є 25.11.2016.

Пунктом 2.5 Кредитного договору визначено, що проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом (Траншами). Для нарахування Процентів застосовуються такі методи визначення кількості днів:

- для гривні - метод «факт/факт» - виходячи із фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості 365 (366) днів у році.

Згідно з п. 2.6 Кредитного договору цим Договором може бути встановлений графік повернення Кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору нарахування Процентів за Кредитом здійснюється згідно внутрішніх положень Кредитора, але не рідше одного разу на місяць. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом, відповідно до умов п. 1.1.1 та п. 2.5 цього Договору, протягом усього строку користування Кредитом. День видачі та день погашення Кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту; день погашення Кредиту не враховується).

Згідно з п. 2.8 Кредитного договору сплата нарахованих Процентів проводиться Позичальником в валюті Траншу, щомісячно протягом двох останніх банківських днів поточного місяця та в останній день користування Кредитом, шляхом перерахування Позичальником коштів на рахунок з обліку нарахованих процентів в гривнях:

- за перший календарний місяць користування кредитом - за період з дня видачі Кредиту по останній календарний день цього місяця (включно);

- в наступних календарних місяцях - за період з першого числа поточного календарного місяця по останнє число поточного календарного місяця (включно);

- в останній календарний місяць користування Кредитом - за період з першого числа поточного календарного місяця по день, що передує даті повного погашення Кредиту (включно).

Днем сплати Процентів вважається дата зарахування коштів на зазначені в цьому пункті рахунки.

Невиконання Позичальником зобов`язання щодо сплати процентів може бути підставою для заявлення Кредитором вимоги про розірвання Договору, дострокового погашення Кредиту та Процентів за період користування Кредитом. Невиконання Позичальником протягом п`яти робочих днів вимоги Кредитора про повернення суми Кредиту та/або сплати Процентів за його користування, надає Кредитору право звернути стягнення на забезпечення.

У випадку, якщо день сплати процентів є не робочим днем, Позичальник зобов`язується сплатити проценти в попередній робочий день місяця.

При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути здійснено не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.2 даного Договору.

У разі дострокового повного повернення Кредиту проценти за користування Кредитом за останній розрахунковий період сплачуються Позичальником за фактичний час користування коштами одночасно зі сплатою остаточної суми кредиту.

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору при неповерненні або несвоєчасному поверненні Кредиту, Кредитор має право вимагати від Позичальника сплати неустойки у вигляді пені, із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за несвоєчасну сплату процентів, Кредитор маж право вимагати від Позичальника сплату неустойки у вигляді пені, із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 5.10. Кредитного договору визначено, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони встановили строки позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором 3 (три) роки.

На виконання умов Кредитного договору ПАТ "Фортуна-Банк" в період з 10.03.2011 різними траншами надало ТОВ «Ространснафтопродукт» у користування грошові кошти у сумі 60 859 000,00 грн.

Станом на 28.12.2019 ТОВ «Ространснафтопродукт» мало прострочену заборгованість за Кредитним договором у розмірі 60 859 000,00 грн. по тілу кредиту та 44 984 508,54 грн. по процентам за Кредитним договором.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Укладений між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 за своєю правовою природою є кредитним договором, до положень якого також застосовуються приписи Цивільного кодексу України щодо позики.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Загальний розмір заявленої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 становить 105 843 508,54 грн.

14.06.2012 між Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» (надалі - Іпотекодержатель» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» (надалі - Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 2088.

Пунктом 1.1 Договору з урахуванням змін, внесених Договором від 18.09.2015 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки, посвідченого 14.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 2088, визначено, що для забезпечення виконання Іпотекодавцем умов та зобов`язань за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011, з усіма змінами та доповненнями до зазначеного правочину, надалі за текстом - Основний договір, що укладений між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, відповідно до якого Іпотекодержатель зобов`язався надати (надав) Іпотекодавцю кредит в сумі в межах максимального ліміту кредитної заборгованості 60 859 000,00 грн., надалі за текстом - Кредит, з кінцевим строком повернення Кредиту - 07.04.2016, плата за користування Кредитом, надалі за текстом - Проценти, в розмірі 21 процентів річних, Іпотекодавець, на умовах визначених цим Договором, передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, що є власністю Іпотекодавця, а саме: нежитловий об`єкт, що знаходиться за адресою: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Проектна, буд. 4, реєстраційний номер 36304157, та розташований на земельній ділянці площею 45 438 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, Заводський район, вул. Проектна, буд. 4, кадастровий номер 0:07:001:0021, надалі нежитловий об`єкт за текстом - Предмет іпотеки 1 та земельну ділянку площею 7,8205 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Проектна, земельна ділянка 4, кадастровий номер земельної ділянки :07:001:0074, цільове призначення - для обслуговування нежитлового об`єкту, номер запису про право власності: 3110789 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, надалі земельна ділянка за текстом - Предмет іпотеки 2, надалі разом Предмет іпотеки 1 та Предмет іпотеки 2 - Предмет іпотеки. Предмет іпотеки забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Основним договором, а саме: повернення суми наданого Кредиту, сплати Процентів за користування Кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірах, у строк та на підставах, передбачених Основним договором, а також можливих збитків та всіх можливих витрат Іпотекодержателя (звернення стягнення та реалізація) завданих простроченням виконання зобов`язань за цим Договором та Основним договором. Графік зменшення ліміту кредитування визначено в Основному договорі. Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма складовими частинами та майбутніми змінами, які можуть статися, з усіма інженерними мережами, комунікаціями та спорудами, які знаходяться в/на Предметі іпотеки та є власністю Іпотекодавця (газові, електричні, теплові, водяні, каналізаційні тощо). На час дії цього договору Предмет іпотеки залишається у володінні, користуванні та на зберіганні Іпотекодавця.

Згідно з п. 1.2 Договору зі змінами (Договори про внесення змін та доповнень від 29.03.2013 та від 18.09.2015 до Договору іпотеки) право власності Іпотекодавця на Предмет іпотеки документально підтверджується:

- договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. 30.05.2012 року за реєстровим номером 1852, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.06.2012;

- акту прийому передачі нерухомого майна від 30.05.2012;

- витягу про державну реєстрацію прав № 34416491, виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 08.06.2012;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. 29.10.2013 року за реєстровим № 2811;

- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний № 11759402 від 29.10.2013.

Згідно з Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1776887 від 39.03.2013 року Предмет іпотеки має номер запису про право власності: 492468, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що відповідно до відомостей із Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 34416690, наданого 08.06.2012 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер Предмету іпотеки 36304157, Предмет іпотеки зареєстрований на праві власності в книзі 43 номер запису 4716, вартість Предмета іпотеки складає 323 019 000,00 грн.

Згідно з п. 1.4 Договору зі змінами відповідно до Договору про внесення зім та доповнень від 18.09.2015 до Договору іпотеки сторони дійшли згоди про те, що заставна вартість Предмету іпотеки без врахування ПДВ, складає всього 147 590 200,00 грн. з них 135 098 200,00 грн. - Предмет іпотеки 1 та 12 492 000,00 грн. - Предмет іпотеки 2.

Відповідно до п. 2.1 Договору зобов`язання забезпечене іпотекою, вважається виконаним, якщо сума Кредиту повернена, Проценти за користування Кредитом сплачені, інші платежі, витрати та можливі штрафні санкції, пов`язані з виконанням зобов`язань за Основним договором сплачені у повному обсязі.

Згідно з п. 2.2 Договору Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі: якщо сума наданого Кредиту не буде повернена у встановлені Основним договором строки, в тому числі у строк при достроковому поверненні Кредиту, передбачений Основним договором; якщо Проценти за користування Кредитом не будуть сплачені у встановлені Основним договором строки; припинення Іпотекодавця або порушення Іпотекодавцем виконання зобов`язань передбачених Основним договором.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки можливе шляхом: вчинення виконавчого напису нотаріусом; звернення до суду; позасудового задоволення вимог Іпотекодержателя.

Згідно з п. 2.4 Договору (в редакції Договору про внесення змін та доповнень від 29.03.2013 до Договору іпотеки) звернення стягнення на Предмет іпотеки можливе шляхом позасудового врегулювання на умовах цього договору. Задоволення вимог Іпотекодержателя може здійснюватись за власним розсудом Іпотекодержателя, шляхом: набуття Іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», шляхом реєстрації за собою права власності на Предмет іпотеки. При цьому даний Договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є Предметом іпотеки; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону «Про іпотеку». Ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється на підставі незалежної оцінки майна. Розподіл виручки від продажу Предмета іпотеки здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог (зокрема, вимоги за Оноснвим зобов`язанням, витрати для проведення оцінки предмета іпотеки, інші витрати, пов`язаних з реалізацією прав і обов`язків Іпотекодержателя за Основним зобов`язанням та даним Договором. Звернення стягнення на Предмет іпотеки можливе шляхом вчинення виконавчого напису та/або звернення Іпотекодержателя в суд, а також іншими способами не забороненими законодавством України, в т.ч. набуття (визнання) Іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки в позасудовому порядку або за рішенням суду.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що він набуває чинності з дати його підписання сторонами і нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язань за Основним договором, враховуючи можливу наявність додаткових угод про його пролонгацію.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 575 Цивільного кодексу України правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом

Згідно з частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Частиною першою статті 584 ЦК України передбачено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Відповідно до частини другої статті 584 ЦК України опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 18 Закону України «Про іпотеку» визначено, що істотними умовами, які повинен містити договір іпотеки, є зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; посилання на видачу заставної або її відсутність.

Частинами третьою, четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

При цьому, 25.11.2016 між АТ «Фортуна-Банк» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Стартап» укладено Договір відступлення вимог за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 11.10.2021 власником предмету іпотеки за Договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Ространснафтопродукт», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 2088, є ТОВ «Біартек» (), підстава: акт приймання-передачі нерухомого майна сторони - Лебедєва Ю.П., Стефанішин А.М., ПАТ «ЗНВКІФ «Стартап», ТОВ «Біартек» 14.12.2018. Земельну ділянку (площею 7,8205 га, розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Проектна, 4 номер ділянки 4, кадастровий номер :07:001:0021) було поділено на 2 окремі ділянки: власник ТОВ «Біартек» (), підстава відомості з ДЗК 8610687 від 11.03.2019, ДЗК 8610750 від 11.03.2019.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 26.01.2017 № 55-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.01.2017 № 320 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Фортуна-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з рішенням Правління Національного банку України від 21.02.2017 № 89-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.02.2017 № 665 «Про початок процедури ліквідації АТ «Фортуна-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 31.01.2019 прийнято рішення № 219 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Фортуна-Банк» строком на один рік: з 22.02.2019 до 21.02.2020 включно.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на предмет виявлення правочинів, що є нікчемним з підстав, визначених частиною третьої цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначається перелік підстав, з яких правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними.

19.06.2019 наказом ПАТ «Фортуна-Банк» № 16-3 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)», визнано нікчемним зокрема Договір відступлення права вимоги від 25.11.2016, укладений між ПАТ «Фортуна-Банк» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Стартап».

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 5 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що договір про відступлення прав вимоги від 25.11.2015 є нікчемним відповідно до зазначених положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», він не створює будь-яких юридичних наслідків як для його сторін, так і для інших осіб. У зв`язку з чим, всі наступні договори купівлі-продажу прав вимоги за Кредитним договором № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 та Договором іпотеки від 14.06.2012, а також інші правочини, укладені після укладення нікчемного правочину, та предметом яких є передача або відчуження активів ТОВ «Ространснафтопродукт», переданих ПАТ «Фортуна-Банк» в іпотеку, не несуть юридичних наслідків.

За рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів у позачерговому порядку (ч. 9 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Оскільки вартість предмета іпотеки, визначена у Договорі іпотеки від 14.06.2012 зі змінами та доповненнями, становить 147 590 200,00 грн., суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства приходить до висновку, що кредиторські вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» є забезпеченими на всю суму заявленої заборгованості.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладений 15.05.2018 в постанові у справі №902/492/17, оскільки з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду №905/2028/18 від 17.06.2020 року.

Згідно з повідомленням розпорядника майна арбітражного керуючого Юринця А.В. розмір вимог заявленого кредитора визнається у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» кредитором боржника на суму 105 843 508,54 грн. - вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

Поряд з вищеописаною заборгованістю включенню до реєстру вимог кредиторів підлягає судовий збір у розмірі 4 540,00 грн., сплачений кредитором за подання заяви із кредиторськими вимогами до боржника.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.

Станом на 31.01.2022 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/16163/20 по відношенню до боржника:

- Головне управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 223 492 870,70 грн., з яких 63 527,00 грн. - вимоги першої черги, 131 107 911,06 грн. - вимоги третьої черги, 92 321 432,64 грн. - вимоги шостої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з грошовими вимогами на суму 105 848 048,54 грн., з яких 4 540,00 грн. - вимоги першої черги, 105 843 508,54 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

2. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт» проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ространснафтопродукт», наявну дебіторську заборгованість.

3. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

4. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 11.02.2022.

5. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

6. Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/16163/20, розгляд клопотань розпорядника майна про витребування доказів № 23/09/21-2 від 23.09.2021, № 26/10/21-1 від 26.10.2021 та клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника на 23.03.22 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 3.

7. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

8. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 08.02.2022

Суддя А.В. Яковенко