ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2022 Справа №905/3/21 (905/2222/21)

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (вул. Миру, буд.6, м.Бахмут, Донецька область, 84511, код ЄДРПОУ 31226457)

до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області та зобов`язання вчини певні дії

в межах справи 905/3/21

про банкрутство

боржник Приватне акціонерне товариство «Машинобудівний завод «Вістек»

розпорядник майна арбітражний керуючий Паркулаб В.Г.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави позову

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області №7966/05-99-07-20 від 20.07.2021 щодо визначення грошового зобов`язання Приватному акціонерному товариству «Машинобудівний завод «Вістек» (), а саме: штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі: штраф у розмірі 500949,22 грн та пені у розмірі 189698,48 грн (всього на суму 690647,70 грн); зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області здійснити корегування відомостей в картці рахунку платника шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності у Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі: штраф у розмірі 500949,22 грн та пені у розмірі 189698,48 грн (всього на суму 690647,70 грн).

Позов обґрунтований тим, що спірним рішенням нараховані штрафні санкції на податкові зобов`язання, строк виконання яких настав до дня введення ухвалою суду від 15.02.2021 мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Заперечення учасників процесу

31.12.2021, відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано та 31.12.2021 зареєстровано судом клопотання від відповідача про продовження процесуального строку для надання відзиву на позов. Клопотання мотивоване обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

06.01.2022, відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано та 10.01.2022 зареєстровано судом від відповідача відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позивних вимог посилаючись на те, що нараховані штрафні санкції та пеня, нараховані відповідно до ППР від 20.07.2021 №7966/-05-99-07-20 не підпадають під заборону нарахування передбачених абз. 4 ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки зобов`язання за несвоєчасне виконання яких вони були нараховані, виконані в повному обсязі відповідачем до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Окрім того, відповідач вказує на те, що не здійснював нарахування пені за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на підставі абз. 11 п.52.-1 підрозділу 10 розділу Х «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом задля прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яке буде відповідати завданням господарського судочинства.

Суд також враховує, що позивач подав відповідь на відзив, відтак, скористався процесуальним правом, передбаченим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву до 06.01.2022 та прийняти до розгляду відзив Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, що надійшов 06.01.2022 через підсистему «Електронний суд» та зареєстрований судом 10.01.2022.

Крім того, судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В той же час, позивач у відповіді на відзив наполягає на розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом було надано оцінку складності справи, за наслідками якої вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Вказаною нормою передбачено не обов`язок суду, а право перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, яке пов`язане з встановленням обставин після відкриття провадження, які свідчитимуть про наявність підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження (наприклад, складність справи, потреба у проведення судової експертизи, виклик свідків тощо).

Натомість, посилання відповідача на те, що справа має значний суспільний інтерес для формування сталої судової практики, потребує детального розгляду спору по суті, дослідженню великого обсягу доказів та з`ясування всіх обставин, судом не приймається, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та обставинами, через які виник спір.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволені клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14.01.2022, до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній з твердженнями відповідача викладеними у відзиві не погодився посилаючись на те, що строк виконання податкових зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» з перерахування податку на доходи фізичних осіб настав до дня ведення мораторію (не є поточними податковими зобов`язаннями позивача), а штрафні санкції нараховані в період дії мораторію на підставі акту Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області про результати документальної планової виїзної перевірки від 17.06.2021. Позивач, наголошує на тому, що періодом виникнення штрафних санкцій несвоєчасне виконання зобов`язань в січні 2019 року по листопад 2020 року.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/3/21 (905/2222/21), справу передано до провадження судді Огороднік Д.М. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Огороднік Д.М. справи №905/3/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Вістек» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/3/21 (905/2222/21), справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі №905/3/21 (905/2222/21) розпорядника майна - арбітражного керуючого Паркулаба В.Г.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами.

20.07.2021, Головним управлінням Держаної податкової служби у Донецькій області на підставі акту перевірки від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457 прийнято податкове повідомлення-рішення №7966/05-99-07-20, яким Приватному акціонерному товариству «Машинобудівний завод «Вістек» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 770338,37 грн, з яких: за податковими зобов`язаннями 79690,67 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 500949,22 грн, сума пені 189698,48 грн.

Податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457, яким встановлено порушення позивачем - ст.18, п.164.1, ст. 164, пп.164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1.5 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України не перерахування податку на доходи фізичних осіб та несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб, а саме після виплати оподаткованого доходу або з порушенням строку, встановленого Податковим кодексом України для місчного податкового періоду.

Як слідує з податкового повідомлення -рішення період фінансово-господарської діяльності позивача, при здійсненні якого вчинені позивачем порушення, становить січень грудень 2019, січень 2020-листопад 2020.

На підставі направлень, виданих Головним управлінням Держаної податкової служби у Донецькій області згідно з п.п.20.1.4, п.20.1, ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, плану графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік та відповідно до наказу Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області від 15.04.2021 №611-п, від 27.05.2021 №935-п головними державними ревізорами-інспекторами Бахмутського відділу перевірок платників фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області Білим Романом та ОСОБА_1 проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек», код за , з питань дотримання правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2020.

За результатами перевірки Головним управлінням Держаної податкової служби у Донецькій області складено акт від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457, у висновку якого, зокрема, зазначено, що позивачем порушено:

- ст.18, п.164.1, ст. 164, пп.164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині не сплати (не перерахування) до бюджету, податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, в сумі 79690,67 грн, в тому числі по звітних періодах: листопад 2020 року в сумі 79690,67 грн;

- ст.18, пп.168.1.1, пп.168.1.2. пп168.1.5, п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 9682599,12 грн. у тому числі за періоди: січень 2019 року в сумі 498332,22 грн, лютий 2019 року в сумі 4795,43 грн, березень 2019 року в сумі 592989,45 грн, квітень 2019 року в сумі 469159,28 грн, травень 2019 року в сумі 370954,90 грн, червень 2019 року в сумі 495556,67 грн, липень 2019 року в сумі 489336,80 грн, серпень 2019 року в сумі 663449,83 грн, вересень 2019 року в сумі 430859,41 грн, жовтень 2019 року в сумі 595445,95 грн, листопад 2019 року в сумі 434196,53 грн, грудень 2019 року в сумі 413483,73 грн, січень 2020 року в сумі 401313,50 грн, лютий 2020 року в сумі 499397,67 грн, березень 2020 року в сумі 475830,01 грн, квітень 2020 року в сумі 266247,98 грн, травень 2020 року в сумі 357945,46 грн, червень 2020 року в сумі 383320,42 грн, липень 2020 року в сумі 297281,81 грн, серпень 2020 року в сумі 319320,07 грн, вересень 2020 року в сумі 375002,63 грн, жовтень 2020 року в сумі 478617,37 грн, листопад 2020 року в сумі 369762,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акту Головного управлінням Держаної податкової служби у Донецькій області складено від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457, позивачем були подані заперечення (пояснення, зауваження) №729/23 від 30.06.2021, в яких останній підтвердив що дійсно у своїй діяльності порушив норми Кодексу законів про працю України, Податкового кодексу України в частині порушення виплати заробітної плати, несплати/несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся, несплати/несвоєчасної сплати військового зору за період, що перевірявся. Позивач також заперечив проти порушень в частині несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки вважає, що ці порушення сталися через низку обставин, які призвели до погіршення фінансово-господарської діяльності підприємства (загрози неплатоспроможності підприємства), арешт майна і коштів позивача. Разом з тим, позивач зазначив, що 30.12.2020 звернуся до Господарського суду Донецької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства та 15.02.2021 ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/3/21 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватному акціонерному товариству «Машинобудівний завод «Вістек». У своїх заперечення позивач наголошував на тому, що ухвалою суду введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та у відповідності до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи не належне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Крім того, позивач у своїх запереченнях наполягав на звільненні (призупинення) від виконання обов`язків передбачених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з перебуванням платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

За результатами розгляду заперечень Головним управлінням Держаної податкової служби у Донецькій області листом №8018/05-99-07-20-28 від 13.07.2021 надано відповідь, в якій зазначено, що пункти 7, 9 висновку акту документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457 є такими, що відповідають діючому законодавству України і повинні залишатись без змін. У даних запереченнях Головне управління Держаної податкової служби у Донецькій області за результатами перевірки Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» вирішило винести рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасне .перерахування) єдиного внеску, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від №2464 VI та дотриманням діючої Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, з урахуванням позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2018 по справі №812/292/18 та вимог пункту 911.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 №2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За таких обставин, відповідачем прийнято спірне рішення.

Відносно відповідача Господарським судом Донецької області ухвалою від 15.02.2021 по справі №905/3/21 відкрито провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек».

25.02.2021 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади повідомлення №66006 про відкриття провадження у справі №905/3/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК».

При дослідженні змісту позовних вимог та матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення №7970/05-99-07-20 тільки в частині нарахованих штрафних санкцій у розмірі 43473,61 грн та пені у розмірі 16103,04 грн, а в частині збільшеного податкового зобов`язання у розмірі 19786,24 грн позовна заява вимог не містить.

Отже, суть спірних відносин полягає в правомірності чи неправомірності, законності чи незаконності нарахування відповідачем штрафу та пені на підставі спірного рішення.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно з пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Як передбачено пунктами 38.1, 38.2 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством - податковим агентом, або представником платника податку.

За правилами пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Згідно із пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділомцього Кодексу.

Зазначеній нормі кореспондує положення ст. 18 Податкового кодексу України, згідно з якою податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються - доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до абз. 2 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України встановлено, що податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до відповідного бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

За умовами пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Пунктом 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України обумовлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України посилання на який є у спірному податковому повідомленні-рішенні, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

У розумінні пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Як слідує з акту перевірки від 17.06.2021 №6231/05-99-07-20/31226457, перевіркою встановлено, що заробітна плата за листопад 2020 року до видачі складає 2404462,26 грн, а податок на доходи фізичних осіб, нарахований за листопад 2020 року, в загальній сумі 526562,14 грн підлягає перерахуванню до бюджету:

- під час виплати заробітної плати (оподатковуваного доходу):

03.11.2020 в сумі 100,80 грн з виплаченого доходу в розмірі 3390,80 грн,

04.11.2020 в сумі 100,80 грн з виплаченого доходу в розмірі 3390,80 грн,

09.11.2020 в сумі 261,10 грн з виплаченого доходу в розмірі 1167,62 грн,

19.11.2020 в сумі 1480,69 грн з виплаченого доходу в розмірі 6621,97 грн,

19.11.2020 в сумі 9477,75 грн з виплаченого доходу в розмірі 42342,60 грн,

20.11.2020 в сумі 100,80 грн з виплаченого доходу в розмірі 3390,80 грн,

24.11.2020 в сумі 4210,41 грн з виплаченого доходу в розмірі 18829,86 грн,

10.12.2020 в сумі 10990,15 грн з виплаченого доходу в розмірі 49150,39 грн,

22.12.2020 в сумі 4008,73 грн з виплаченого доходу в розмірі 17927,89 грн,

28.12.2020 в сумі 6868,24 грн з виплаченого доходу в розмірі30716,31 грн,

28.12.2020 в сумі 39510,00 грн з виплаченого доходу в розмірі 176680,73 грн,

- по строку сплати 30.12.2020, встановленому пп. 168.1.5 п.168.1 ст. 168 розділу IV Податкового кодексу України для місячного податкового періоду: в сумі 449452,67 грн на суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 2050852,49 грн, яка обліковується станом на 31.12.2020.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що фактично податок на доходи фізичних осіб за листопад 2020 року в сумі 77109,47 грн перераховано своєчасно (до або під час виплати оподатковуваного доходу), а заборгованість з податку на доходи фізичних осіб за листопад 2020 року в сумі 369762,00 грн, яка обліковувалася станом на 31.12.2020, перераховано до бюджету з порушенням терміну, після перевіряємого періоду 27.05.2021 в сумі 369762,00 грн.

В акті перевірки стверджується, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб за листопад 2020 року в сумі 79690,67 грн, станом на 31.05.2021 до бюджету не перераховано.

До вказаного акту додано, зокрема:

- додаток №5 «Розрахунок повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» () за період 01.01.2018 по 31.12.2020 (з урахуванням сплачених у період з 01.01.2021 по 31.05.2021 зобов`язань у поясненні від 15.06.2021 №707/23)»;

- додаток №6 «Розрахунок повноти, своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також пропорційності їх сплати сумам виплачених доходів Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» () за період 01.01.2018 по 31.12.2020 (з урахуванням сплачених у період з 01.01.2021 по 31.05.2021 зобов`язань у поясненні від 15.06.2021 №707/23)».

Отже, відповідач в акті перевірки встановив факт несплати позивачем податку на доходи фізичних осіб за листопад 2020 року в сумі 79690,67 грн (526562,14 грн 77109,47 грн 369762,00 грн), строк сплати якого настав у відповідності до пп. 168.1.5 п.168.1 ст. 168 розділу IV Податкового кодексу України 30.12.2020.

Разом з тим, позивач не оскаржує податкове повідомлення -рішення в частині збільшення податкового зобов`язання на суму 79690,67 грн та не спростовує несвоєчасну сплату та несплату податку на доходи фізичних осіб, заперечення позивача зводяться до введеного ухвалою суду від 15.02.2021 мораторію на задоволення вимог кредиторів. За таких обставин, саме в межах обставин, які викладені позивачем для оскарження рішення відповідача, суд з`ясовує обставини справи.

Згідно з п 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України уразі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до п. 12511 Податкового кодексу України ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - стягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Згідно з п. 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Як уже зазначалося судом, за наслідками встановленого порушення, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішенням від 20.07.2021 №7966/05-99-07-20, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 770338,37 грн, з яких: за податковими зобов`язаннями 79690,67 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 500949,22 грн, сума пені 189698,48 грн.

З вказаного податкового повідомлення-рішення слідує, що нарахування штрафу та пені здійснюється за період вчинення відповідачем порушень у період фінансового-господарської діяльності з січня 2019 року по листопад 2020 року.

Позивач факт не сплати/несвоєчасної сплати грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період своєї діяльності з січня 2019 року по листопад 2020 року не заперечує.

Однак, позивач стверджує, що спірним рішенням протиправно нараховані штрафні санкції за період дії мораторію.

Так, ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 по справі №905/3/21 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Вістек» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно з ч.1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

За наведеного слідує, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати). Боржник, стосовно якого відкрито провадження про банкрутство і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.09.2020 у справі №826/3106/18 (провадження №11-1272апп19).

Суд зазначає, що вирішальним для з`ясування наявності законних підстав для нарахування штрафних санкцій за не сплату/несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб є встановлення часу виникнення зобов`язань, а саме: виникли вони до відкриття провадження у справі про банкрутство чи після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Як встановлено судом вище, штрафні санкції та пеня відповідачем нараховані позивачу за вчинення останнім порушень в частині несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб за період його фінансового-господарської діяльності з січня 2019 року по листопад 2020 року та наявного не сплаченого податку на доходи фізичних осіб за листопад 2020 року в сумі 79690,67 грн, строк сплати яких настав у 2019 та 2020 роках.

З розрахунку доданого до податкового повідомлення-рішення вбачається, що відповідачем проведено нарахування пені за період з 03.03.2019 по 29.02.2020 та штрафу за період з 03.03.2019 по 17.12.2020.

Отже, податковим повідомлення-рішення №7966/05-99-07-20 від 20.07.2021 нараховано штрафні санкції та пеню за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб за зобов`язання, строк виконання якого настав до дня введення мораторію (15.02.2021) та здійснене нарахування у період, що передув введенню мораторію.

Доводи відповідача з приводу того, що нараховані штрафні санкції відповідно до спірного податкового повідомлення-рішення не підпадають під заборону нарахування передбачених абз. 4 ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки зобов`язання за несвоєчасне виконання яких вони зобов`язані були виконані в повному обсязі до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, суд відхиляє, оскільки приписи Кодексу України з процедур банкрутства не містять жодних положень з приводу можливості нарахування штрафних санкцій на зобов`язання, які виконані несвоєчасно до введення мораторію.

За наведеного, суд вважає, що проведені відповідачем нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 690647,70 грн, у тому числі штраф у розмірі 500949,22 грн та пеня у розмірі 189698,48 грн проведені всупереч забороні застосування санкцій протягом дії мораторію, а тому оскаржуване податкове рішення-повідомлення в цій частині є протиправним та підлягає скасування, а вимога в цій частині задоволенню.

Зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити корегування відомостей в картці рахунку платника шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності у Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі: штраф у розмірі 500949,22 грн та пені у розмірі 189698,48 грн (всього на суму 690647,70 грн).

При цьому, суд зауважує, що зобов`язання відповідача здійснити корегування відомостей в картці рахунку платника шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності у позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне податку на доходи фізичних осіб у спірних правовідносинах є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, такий спосіб відповідає вимогам чинного законодавства та не позбавляє суб`єкта владних повноважень дискреційного розсуду, адже такий обов`язок прямо передбачений нормативно-правовим актом, а тому суд також задовольняє вказану вимогу позивача.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судові витрати.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову здійснено оплату судового збору тільки за одну вимогу у розмірі 10359,72 грн. Разом з тим, позивач повинен був сплати судовий збір за дві вимоги: одну майнову, а другу немайнову. Отже, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 10359,72 грн+2270,00 грн =12629,72 грн.

Керуючись Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.13, 74, 76, 120, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Держаної податкової служби у Донецькій області №7966/05-99-07-20 від 20.07.2021 щодо визнання грошового зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (вул. Миру, буд.6, м.Бахмут, Донецька область, 84511, код ЄДРПОУ 31226457), а саме: штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі: штраф у розмірі 500949,22 грн та пені у розмірі 189698,48 грн (всього на суму 690647,70 грн).

3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) здійснити корегування відомостей в картці рахунку платника шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності у Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (вул. Миру, буд.6, м.Бахмут, Донецька область, 84511, код ЄДРПОУ 31226457) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та пені за неперерахування/несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі: штраф у розмірі 500949,22 грн та пені у розмірі 189698,48 грн (всього на суму 690647,70 грн).

4. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (вул. Миру, буд.6, м.Бахмут, Донецька область, 84511, код ЄДРПОУ 31226457) судовий збір у розмірі 12629 (дванадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн 72 коп.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (вул. Миру, буд.6, м.Бахмут, Донецька область, 84511, код ЄДРПОУ 31226457) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

6. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

7. Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

8. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи у строки передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 10.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Суддя Д.М. Огороднік