ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. Справа № 910/8722/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021

у справі № 910/8722/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про відшкодування збитків в розмірі 98274,15 грн.

без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з відповідача 98274,15 грн. збитків за недостачу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» зобов`язань щодо надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у даній справі позовні вимоги задоволені, присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» 98274,15 грн. вартості нестачі вантажу.

Суд І інстанції, встановивши обставини щодо невиконання з боку залізниці взятих на себе обов`язків щодо збереження вантажу під час перевезення, який був прийнятий нею до перевезення без будь-яких зауважень, враховуючи надані позивачем належні та допустимі докази вартості втраченого вантажу, як то передбачено вимогами абзацу 1 статті 115 Статуту залізниць України, з огляду на вимоги ч. 2 статті 308 ГК України, ч. 1 статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт», ч. 1 п. 110 Статуту залізниць України, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Відповідач, не погоджуючись із прийнятим у даній справі судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду І інстанції від 03.09.2021 скасувати, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд І інстанції не врахував положення статті 111 Статуту залізниць України та дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки вагон №53228904 прибув на станцію призначення у технічно справному стані, був опломбований згідно з Правилами. Також заявник апеляційної скарги наголошує на тому, що судом І інстанції залишено поза увагою вимоги ч. 4 статті 308 ГК України, ч. 2 статті 917 ЦК України, статей 32, 37, 38 Статуту залізниць України. При цьому відповідач зауважує на тому, що за залізничною накладною №40077596 завантаження вагону №53228904 проводилось засобами і силами відправника вагонів, без участі представників залізниці. Посилаючись на положення статті 110 Статуту залізниць України наголошує на тому, що відповідач не повинен нести відповідальність за збереження вантажу після його видачі одержувачу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидова А.М., судді: Попікова О.В., Ходаківська І.П.

08.11.2021 суддя Демидова А.М. заявила самовідвід від розгляду справи №910/8722/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи №910/8722/21 задоволено. Матеріали апеляційної скарги у справі №910/8722/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 №09.1-07/701/21 відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8722/21 у зв`язку з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021, якою заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи №910/8722/21 задоволено.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у справі №910/8722/21 залишено без руху; запропоновано Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у справі №910/8722/21 з належними доказами, що підтверджують дату його отримання, за наявності або наведення інших підстав для поновлення строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/8722/21. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у справі №910/8722/21 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Надано учасникам справи строк на подання відзиву та відповіді на відзив.

Згідно з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 250 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 3 статті 12, ч. 1 статті 247 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Позиції учасників справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив залишити без змін оскаржуване рішення суду І інстанції з мотивів, у ньому викладених, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як було встановлено судом І інстанції та підтверджено матеріалами справи, 25 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (Перевізником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (Замовником) було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Даний Договір було укладено шляхом приєднання до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, редакція якого розміщено на офіційному сайті Відповідача http://uz-cargo.com/contractcarriage.html.

24.03.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» повідомлення №99-31454383/2020-002, яким засвідчило прийняття заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, повідомило про присвоєння позивачу кодів відправника/одержувача 8384 та платника 8209987 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером.

Згідно з п. 1.1. договору його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів/надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У відповідності до п. 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. договору договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 9.5. договору передбачено, що договір укладається в електронній формі. У виняткових випадках, обумовлених правовим статусом Замовника допускається укладення договору в паперовій формі.

Згідно з п. 1.10. договору, останній є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. договору.

Договір укладений між сторонами 25.02.2020 в редакції, що оприлюднена 30.12.2020 на веб-сайті http://uz-cargo.com, та яка вводиться в дію 01.01.2021.

На виконання умов договору, позивач 30.01.2021 передав залізниці до перевезення вантаж (шрот кормовий насипом) зі станції відправлення Бандурка на станцію призначення Чорноморськ-Порт-експорт для одержувача вантажу СП ТОВ «Трансбалктермінал» загальною масою 522050 кг., що оформлено накладною №40077596.

За вказаною накладною було направлено наступні вагони: №№ 95270039 в кількості 60500 кг, 58530403 в кількості 60350 кг, 95494712 в кількості 70400 кг, 95590402 в кількості 62000 кг, 95100772 в кількості 70450 кг, 53228904 в кількості 58050 кг, 95475315 в кількості 70150 кг, 95240305 в кількості 70150 кг.

Згідно залізничної накладної №40077596 вагон 53228904 з вантажем прибув на ст. Черноморськ - Порт - Експорт в технічному справному стані зі справними ЗПП в кількості 7 штук (П131083, П131084, П131085, П131086, П131087, П131088, П131089).

03.02.2021 на станції Подільськ (406802) Одеської залізниці у зв`язку з виявленням недостачі шроту кормового у вагоні №53228904 в кількості 14200 кг було складено комерційний акт №406802/2.

03.02.2021 по досильній залізничній накладній №40207433 до основної залізничної накладної №40077596 від 30.01.2021 начальником станції Подільськ Одеської залізниці направлено вагон №53228904 на станцію призначення Чорноморськ-Порт Одеської залізниці, де було проведено комісійне зважування.

Згідно з комерційним актом №406802/2 при проведенні комісійного зважування вагону №53228904 на справних вагонних вагах за результатами зважування виявлено: брутто - не вказано, тара - 22600 кг, нетто - 58050 кг. Насправді виявилось брутто - 66450 кг, тара - 22600 кг, нетто 43850 кг, що менше вантажного документу на 14200 кг. Люки зачинені, слідів просипання не виявлено.

Листом від 23.04.2021 вих. №479-К Акціонерне товариство «Українська залізниця» повідомило позивача, що вимога останнього про відшкодування вартості недостачі вантажу на суму 99821 грн. 39 коп. розглянута та задоволенню не підлягає на підставі статті 111 Статуту залізниць України, а саме: навантаження проведене засобами вантажовідправника; на станцію призначення вантаж прибув у технічно справному вагоні, що підтверджується актом про технічний стан вагона форми ГУ-106 від 05.02.2021 №26.

Відповідно до комерційного акта ф. ГУ-22 станції Чорноморськ-Порт від 05.02.2021 №402000/3, складеного на додаток до акта станції Подільськ від 03.02.2021 №406802/2, вагон прибував за справними 7 ЗПП вантажовідправника, які відповідають даним, зазначеним у перевізному документі. Слідів просипання вантажу не виявлено, люки закриті щільно, доступу до вантажу немає.

На підставі зазначеного, відповідачем було повернуто документи: оригінал залізничної накладної №40077596, оригінал комерційного акту №402000/3, копія довідки про вартість вантажу, копія документу, що підтверджує повноваження особи на підписання претензії, розрахунок суми претензії.

Наведені обставини слугували підставою для звернення позивача із позовом про стягнення збитків, які були завдані йому у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 98274,15 грн, виходячи з вартості 1 тонни вантажу у вагоні №53228904 відповідно до довідки про балансову вартість шроту соняшникового гранульованого від 23.02.2021 № вартість 1 тони вантажу складає 7065 грн за 1тонну без ПДВ.

Позов заявлено вантажовідправником у відповідності до вимог статті 133 Статуту залізниць України, відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №40077596, №40207433 за підписами директора та головного бухгалтера СП ТОВ «Трансбалктермінал», право на пред`явлення позову передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 статті 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 ГК України та статті 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажів.

Статтею 113 Статут залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Статтею 130 Статуту залізниць України передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Як встановлено вище, відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №40077596, №40207433 за підписами директора та головного бухгалтера СП ТОВ «Трансбалктермінал», право на пред`явлення позову передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»

Частиною 1 статті 31 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як було встановлено, на станції Подільськ у вагоні № 53228904 було виявлено недостачу вантажу в кількості 14200 кг, про що складено комерційний акт №406802/2 від 03.02.2021. Отже, залізниця не виконала взятих на себе обов`язків щодо збереження вантажу під час перевезення, який був прийнятий нею до перевезення без будь-яких зауважень.

Так, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення (ч. 2 статті 308 ГК України).

Як встановлено вище, відповідно до відомостей, що містяться у комерційному акті, який за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, а тому є належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеній у накладній №40077596, вагон прибував у комерційному відношенні справний за справними 7 ЗПП вантажовідправника, які відповідають даним, зазначеним у перевізному документі. Слідів просипання вантажу не виявлено, люки закриті щільно, доступу до вантажу немає.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що незбереження вантажу виникло від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу. І відповідно доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскільки завантаження вантажу у вагони здійснювалося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно було визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці, визнаються апеляційною інстанцією непереконливими.

Колегія суддів погоджується з доводами суду І інстанції стосовно того, що залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, відповідно до статті 24 Статуту залізниць України.

При цьому залізницею не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Отже, втрата вантажу під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне перевезення відповідачем вантажу позивача та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності залізниці.

Частиною 3 статті 314 ГК України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, зокрема у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ч. 1 статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Частиною 2 статті 623 ЦК України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

На підтвердження вартості втраченого вантажу, як то передбачено вимогами абзацу 1 статті 115 Статуту залізниць України, позивач здійснив розрахунок розміру збитків на підставі довідки про балансову вартість шроту соняшникового гранульованого від 23.02.2021 №, який складає 7065 грн за 1тонну без ПДВ, що підписаний генеральним директором та головним бухгалтером.

За приписами ч. 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

1.5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

0,5% маси всіх інших вантажів.

Надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Суд І інстанції, зазначивши, що в комерційному акті №402000/3 від 05.02.2021 маса вантажу в вагоні №53228904 становить нетто 58050 кг., а відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, норма природної втрати вантажу у вагоні №53228904 складає 0,5%, що дорівнює 290,25 кг., здійснив розрахунок належного розміру вартості втраченого вантажу, (14200 кг - 290,25 кг = 13909,75 кг (13,91 т); 13,91т * 7065 грн = 98274,15 грн).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість втраченого вантажу у розмірі 98274,15 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що судом І інстанції залишено поза увагою вимоги ч. 4 статті 308 ГК України, ч. 2 статті 917 ЦК України, статей 32, 37, 38 Статуту залізниць України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення у даній справі та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у справі №910/8722/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2021 у справі №910/8722/21 залишити без змін.

3. Справу №910/8722/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак