ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 лютого 2022 року Справа № 903/866/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таткап"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Натур-Л"

про стягнення 737756грн. 13коп.

за відсутності сторін

встановив: ТОВ "Таткап" (позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Натур-Л" (відповідач) 737756грн. 13коп. заборгованості за поставлений товар. Також, просить стягнути з відповідача 11066грн. 35коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, які складатимуть 5000грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати поставленого позивачем товару згідно видаткових накладних: № 335 від 08.05.2018р. на суму 462 790 грн., № 385 від 22.05.2018р. на суму 1 146 672,00 грн., № 387 від 23.05.2018р. на суму 70 960,00 грн., № 430 від 06.06.2018р. на суму 327 748,00 грн., № 2408 від 05.09.2018р. на суму 1 858,20 грн., № 2619 від 20.09.2018р. на суму 4 489,20 грн., № 253 від 23.01.2019р. на суму 1 433,55 грн., № 505 від 19.02.2019р. на суму 1048,50 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2021 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.11.2021р. Встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

23.11.2021р. сторони у підготовче судове засідання не з`явилися. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 23.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 12.01.2022р. та відкладено підготовче засідання на 20.12.2021р.

Ухвалою суду від 20.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвали суду, що надсилались на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та у витязі з ЄДРПОУ, а також на стару адресу відповідача, повернулися на адресу суду без вручення з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання; адресат відмовився; адресат відсутній за вказаною адресою".

25.11.2021р. та 21.12.2021 на офіційному сайті Господарського суду Волинської області судом розміщено повідомлення ТОВ "Натур-Л" про розгляд справи у суді та призначення справи до судового розгляду по суті.

Також, 22.12.2021 за номером телефона НОМЕР_1 , який зазначено в Єдиному державномуо реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для здійснення зв`язку з ТОВ "Натур-Л", відповідача повідомлено телефонограмою про те, що ухвалою суду від 20.12.2021 у справі №903/866/21 за позовом ТОВ "Таткап" до ТОВ "Натур-Л" про стягнення 737756грн. 13коп. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11.01.2022р. о 14:30 год. Телефонограму прийняв ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкладено розгляд справи на 08.02.2022.

Зазначена ухвала суду надсилалася відповідачу на адреси його місцезнаходження, а також засновнику ТОВ "Натур-Л" - ОСОБА_2 та отримана останнім, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення адресату 18.01.22.

31.01.2022 від позивача надійшло клопотання про надання для огляду документів та розгляд справи без участі позивача за наявними у справі матеріалами.

До клопотання позивачем долучено оригінали видаткових накладних, копії яких додано до позовної заяви, та докази часткової оплати відповідачем за придбаний товар згідно видаткових накладних (банківських виписок).

Оригінали документів оглянуто судом та їх копії долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзиву на позов не надав, позову не оспорив, в судове засідання не з`явився.

Інших клопотань та заяв від сторін не надійшло.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про час та дату розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

На підставі усної домовленості впродовж січня 2018 - жовтня 2021 року між ТОВ "Таткап" (позивач) та ТОВ "Талфорт Груп" (відповідач) здійснювалися господарські операції щодо продажу товару (шина легкова).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що 23.01.2020 ТОВ "Талфорт Груп" () змінило своє найменування на ТОВ "Натур-Л" (), також змінило місцезнаходження та керівника товариства.

У період з 08.05.2018 по 19.02.2019 ТОВ "Таткап" передав, а ТОВ "Натур-Л" отримав товар на загальну суму 2016999,45грн. згідно долучених до позовної заяви видаткових накладних.

Факт отримання відповідачем товару (шини легкові) підтверджується видатковими накладними: № 335 від 08.05.2018р. на суму 462 790 грн., № 385 від 22.05.2018р. на суму 1 146 672,00 грн., № 387 від 23.05.2018р. на суму 70 960,00 грн., № 430 від 06.06.2018р. на суму 327 748,00 грн., № 2408 від 05.09.2018р. на суму 1 858,20 грн., № 2619 від 20.09.2018р. на суму 4 489,20 грн., № 253 від 23.01.2019р. на суму 1 433,55 грн., № 505 від 19.02.2019р. на суму 1048,50 грн. із зазначенням номера рахунку на оплату з відміткою про отримання в графі "Отримав(ла)".

Дослідивши оригінали видаткових накладних, судом встановлено, що вказані документи підписані та скріплені печатками ТОВ "Таткап" та ТОВ "Талфорт Груп" без зауважень та заперечень.

Отриманий товар відповідачем був оплачений частково, про що свідчать надані позивачем банківські виписки. Інша частина отриманого товару відповідачем не оплачена.

З метою досудового врегулювання спору, 24 вересня 2021 року позивач надіслав відповідачу претензію (вих. № 22/09-2021 від 22 вересня 2021 року) щодо погашення заборгованості у розмірі 737 756 грн. 13 коп.

Претензія отримана відповідачем 27.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення та трекінгом із сайту Укрпошти. Однак, дана претензія була залишена відповідачем без задоволення, заборгованість в повному обсязі погашена не була.

Позивач зазначає, що станом на 18.10.2021р. сума боргу відповідача за отриманий товар становить 737 756,13 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, письмового договору між сторонами не укладалося, проте у сторін виникли взаємні права та обов`язки у зв`язку із купівлею-продажем товару.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар поставлено відповідачу згідно видаткових накладних та прийнято останнім без зауважень та заперечень, тому обов`язок оплатити його вартість виникає у відповідача в силу припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України після прийняття товару від позивача, тобто з дати підписання видаткових накладних.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем та відсутність заперечень, що підтверджується підписом на видатковій накладній, скріпленим печаткою відповідача, здійсненою частковою оплатою за отриманий товар відповідачем, є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Надіслана відповідачу претензія залишена без відповіді та задоволення.

Суд, перевіривши надані позивачем докази проплат відповідачем (банківські виписки) за період з 11.05.2018 по 26.11.2019 встановив, що відповідач здійснював оплати за отриманий товар, вказуючи в платіжних документах призначення платежу: оплата за шини згідно рахунку/видаткової накладної або оплата за автошини.

Враховуючи дані проплати відповідача (з урахуванням здійснених відповідачем оплат з призначенням платежу "за автошини"), суд дійшов висновку, що за отриманий товар по видаткових накладних № 335 від 08.05.2018р. на суму 462 790 грн., № 385 від 22.05.2018р. на суму 1 146 672,00 грн., № 387 від 23.05.2018р. на суму 70 960,00 грн., № 430 від 06.06.2018р. на суму 327 748,00 грн., № 2408 від 05.09.2018р. на суму 1 858,20 грн., № 2619 від 20.09.2018р. на суму 4 489,20 грн., № 253 від 23.01.2019р. на суму 1 433,55 грн., № 505 від 19.02.2019р. на суму 1048,50 грн., заборгованість відповідача у розмірі 737756,13грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, є підставною.

На день розгляду спору заборгованість відповідача у розмірі 737756,13грн за отриманий товар згідно зазначених видаткових накладних не оспорена відповідачем, підтверджена матеріалами справи та є підставною, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які складатимуть 5000грн. Водночас, позивачем не надано суду розрахунку таких витрат та доказів їх понесення позивачем, а тому витрати на професійну правничу допомогу не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Натур-Л" (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Карбишева, буд.1, кабінет 403, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таткап" (02002, м.Київ, вул.Євгена Сверстюка, буд.13, офіс 801, ) 737756грн. 13коп. заборгованості, а також 11066грн. 34коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 11.02.2022.

Суддя О. Г. Слободян