ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022м. ДніпроСправа № 904/41/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої нестачею вантажу, у сумі 16 257,86 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 16257,86 грн в порядку відшкодування школи, завданої нестачею вантажу під час його залізничного перевезення.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу позивач просить покласти на відповідача.

При цьому судові витрати на професійну правничу допомогу позивач попередньо (орієнтовно) визначив у сумі 9196,58 грн та заявив, що докази фактичного їх понесення будуть подані ним до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.11.2021 у межах договору поставки № 08-27/18 від 22.08.2018, укладеного з ПрАТ Южкокс та відповідно до специфікації № 44 від 01.11.2021, на адресу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" було відправлено кокс доменний за залізничною накладною № 45019718. Після прибуття вантажу на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці 07.11.2021 було складено:

комерційний акт № 460005/1804, яким зафіксована нестача вугілля у кількості 1300,00 кг у прийнятому до перевезення вагоні № 65284242;

комерційний акт № 460005/1805, яким зафіксована нестача вугілля у кількості 1550,00 кг у прийнятому до перевезення вагоні № 65283566.

Вартість нестачі вантажу, заявлену до стягнення у загальній сумі 16257,86 грн, позивач визначив з урахуванням 2% природної втрати ваги (для вугілля у вологому стані) та вартості 1 тонни вантажу у сумі 13698,90 грн (без ПДВ), посилаючись при цьому на рахунок-фактуру відправника ПрАТ Южкокс від 04.11.2021.

Правовими підставами позову позивач зазначає, серед іншого, статті 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць України, статті 526, 924 Цивільного кодексу України.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду від 10.01.2022.

Враховуючи приписи статей 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на клопотання позивача, розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення представникам адресатів судових ухвал 17.01.2022.

До початку судового засідання представник позивача електронним засобом зв`язку з накладенням електронного підпису подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

За наслідком судового засідання 10.02.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством Южкокс (далі постачальник) укладено договір поставки № 08-27/18 від 22.08.2018 (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти й оплатити на умовах цього договору коксову продукцію.

Згідно зі специфікацією № 44 від 01.11.2021 (далі специфікація) до цього договору сторони узгодили поставку коксу доменного ПрАТ «Южкокс» ТУ У 19.-1-6:2013 КДУ код УКТ ВЭД у кількості 10000 т за ціною сухої ваги 13716,44 грн за тонну (без ПДВ) на загальну суму 137164400,00 грн (без ПДВ).

На виконання умов договору та специфікації 04.11.2021 на адресу позивача зі станції Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за залізничною накладною № 45019718 було відправлено:

у вагоні № 65284242 вантажопідйомністю 69,0 т кокс доменний, маса вантажу 47 900 кг, відправник ПрАТ Южкокс;

у вагоні № 65283566 вантажопідйомністю 69,0 т кокс доменний, маса вантажу 45 150 кг, відправник ПрАТ Южкокс.

Після прибуття 06.11.2021 поїзда 2451 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці вантаж у вагонах №№ 65284242, 65283566, що прибули за залізничною накладною № 45019718, було видано одержувачу зі складанням комерційних актів № 460005/1804 від 07.11.2021 та №460005/1805 від 07.11.2021.

У комерційному акті № 460005/1804 від 07.11.2021 зафіксовано, що вагон № 65284242 вантажопідйомністю 69,0 т прибув на станцію призначення 06.11.2021 поїздом № 2451. На підставі акта загальної форми № 47135 від 06.11.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці комісією у складі: прийомоздавальник заводу Закаблук Є.В., слідчий Заводського ВП Ямпольська Я.В., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М. було проведене зважування вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226194, повірка - 01.10.2021.

За документом значиться три напіввагони загальною вагою 136200 кг; у вагоні № 65284242 значиться: тара 23 600 кг, нетто 47 900 кг. Фактично виявилось: брутто 70 200 кг, тара з документа 23 600 кг, нетто 46600 кг, що менше документа на 1300 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою вище рівня бортів на 30 см. Вантаж промаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1 - 7 люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050 см, шириною 130 см, глибиною 30 см. У технічному відношенні вагон справний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

Комерційний акт підписали: заступник начальника станції Тетеря О.М., приймальник поїздів ОСОБА_1 , приймальник поїздів ОСОБА_2 , прийомоздавальник заводу Закаблук Є.В.

У комерційному акті № 460005/1805 від 07.11.2021 зафіксовано, що вагон № 65283566 вантажопідйомністю 69,0 т прибув на станцію призначення 06.11.2021 поїздом № 2451. На підставі акта загальної форми № 47129 від 06.11.2021 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці комісією у складі: прийомоздавальник заводу Кочубей О.Ю., прийомоздавальник заводу Закаблук Є.В., слідчий Заводського ВП Ямпольська Я.В., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М. було проведене зважування вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226194, повірка - 01.10.2021.

За документом значиться три напіввагони загальною вагою 136200 кг; у вагоні № 65283566 значиться: тара 23 450 кг, нетто 45 150 кг. Фактично виявилось: брутто 67 050 кг, тара з документа 23 450 кг, нетто 43600 кг, що менше документа на 1550 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою вище рівня бортів на 30 см. Вантаж промаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1-7 люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050 см, шириною 130 см, глибиною 20-30 см. У технічному відношенні вагон справний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

Комерційний акт підписали заступник начальника станції Тетеря О.М., приймальник поїздів ОСОБА_1 , приймальник поїздів ОСОБА_2 , прийомоздавальник заводу Закаблук Є.В.

Позивач вважає, що нестача вантажу у вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, що й стало причиною звернення з позовом до суду.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з належним виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язань щодо перевезення вантажу.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, а тому мають регулюватися також Статутом залізниць України (далі Статут), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (із змін. і доп.) та визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Указані в комерційних актах № 460005/1804 від 07.11.2021 та № 460005/1805 від 07.11.2021 відомості свідчать про незбереження вантажу під час його перевезення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що вагони з вантажем були прийняті залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справних вагонах, враховуючи дані, наведені в комерційних актах щодо порушення маркування вантажу, а також цілісності вантажу, відповідальність за його збереження з часу прийняття до перевезення й до моменту видачі одержувачу покладається на залізницю.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу. Зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. №862/5083), норма природної втрати ваги для вантажу, зданого до перевезення у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту).

Вартість нестачі вантажу визначена позивачем у загальній сумі 16257,86 грн, з яких:

5622,03 грн з ПДВ щодо нестачі вантажу у вагоні № 65284242 (з урахуванням нестачі вантажу у кількості 1300 кг, природної втрати ваги 2% - 958 кг (47900 х 2% = 958), відповідальної нестачі вантажу 342 кг (1300 958 = 342) та вартості 1 тонни вантажу у сумі 13 698,90 грн без ПДВ;

10635,83 грн з ПДВ щодо нестачі вантажу у вагоні № 65283566 (з урахуванням нестачі вантажу у кількості 1550 кг, природної втрати ваги 2% - 903 кг (45150 х 2% = 903), відповідальної нестачі вантажу 647 кг (1550 903 = 647) та вартості 1 тонни вантажу у сумі 13 698,90 грн без ПДВ (0,647 х 13698,90 = 8863,19 грн без ПДВ; 8863,19 х 20% = 1772,64; 8863,19 + 1772,64 = 10535,83).

Перевіркою здійсненого розрахунку (з урахуванням меж позовних вимог) судом встановлена арифметична помилка при розрахунку позивачем вартості нестачі вантажу у вагоні № 65284242, яка фактично становить 5622,02 грн (0,342 х 13698,90 = 4685,02 грн без ПДВ; 4685,02 х 20% = 937,00; 4585,02 + 937,00 = 5622,02).

За таких обставин загальна сума нестачі вантажу у спірних вагонах становить 16257,85 грн (5622,02 + 10635,83 = 16257,85).

Судовий збір у сумі 2270,00 грн покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати на професійну правничу допомогу судом не розподіляються з огляду на заяву позивача щодо надання доказів після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" про стягнення шкоди у сумі 16257,86 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081237; місцезнаходження: 49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (ідентифікаційний код 00191230; місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72) шкоду у сумі 16257,85 грн, судовий збір у сумі 2270,00 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.02.2022.

Суддя І.І. Колісник