номер провадження справи 15/182/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 Справа № 908/3570/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємство «АСІЯ-А», 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 13, кв. 66

до відповідача Казенного підприємства «Науково виробничий комплекс «ІСКРА», 69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84

про стягнення коштів

без участі представників сторін

установив

08.12.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємство «АСІЯ-А», м. Київ до відповідача Казенного підприємства «Науково виробничий комплекс «ІСКРА», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 27 498,34 грн, за договором на поставку продукції № 12/2007-03-АС від 12.03.2007.

Крім того, позивачем заявлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021, справу № 908/3570/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3570/21 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/182/21. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позов обґрунтовано з тих підстав, що позивачем та відповідачем було укладено договори поставки. На виконання договору позивачем було поставлено на адресу відповідача товар. У зв`язку з несплатою коштів за товар, за відповідачем обліковується заборгованість на суму 27 009,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 489,34 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.12.2021 у справі № 908/3570/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 12.01.2022 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 26.01.2022 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 11.02.2022 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

29.12.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач в мотивувальній частині зазначив про визнання позову, а також просив вирішити питання про повернення 50 відсотків судового збору з державного бюджету позивачу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 12.01.2022 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 11.02.2022.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

Між Приватним підприємством «АСІЯ-А» (надалі постачальник, позивач) та Казенним підприємством «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» (надалі покупець, відповідач) укладено договір поставки, відповідно до якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товари (радіодеталі та електричні деталі), а покупець прийняти їх та сплатити їх вартість на умовах, передбачених у договорі та специфікаціях, які є невідємною частиною договору. Згідно з укладеним договором позивачем був поставлений обумовлений об`єм товарів, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав і їх вартість у встановлені строки не оплатив.

Згідно з договором поставки № 12/2007-03-АС від 12.03.2007 та додатком Специфікацією № АС-17/21 від 03.02.2021 Приватне підприємство «АСІЯ-А» 15.04.2021 за видатковою накладною № АС-57 передало у власність Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» товари на суму 19 206,00 грн, у т.ч. ПДВ 3201,00 грн.

Відповідно до п. 11. Специфікації, відповідач повинен був перерахувати на поточний рахунок Позивача 50% - передоплати замовленої продукції згідно із рахунком-фактурою. Остаточний розрахунок здійснюється на протязі 10-и банківських днів після отримання Покупцем товару.

Поставка товарів та часткова оплата підтверджується: рахунком на оплату № АС-17 від 02.02.2021 на суму 19 206,00 грн; платіжним дорученням № 1142 від 07.04.2021 на суму 9603,00 грн; податковою накладною № 6 від 07.04.2021 на суму 9603,00 грн; видатковою накладною № АС-57 від 15.04.2021 на суму 19 206,00 грн; довіреністю про отримання товару представником відповідача № 649 від 15.04.2021; податковою накладною № 8 від 15.04.2021 на суму 9603,00 грн.

Останній день оплати поставленого товару сплинув 29.04.2021.

Претензії щодо якості та кількості товару не пред`являлися, товар не оплачено. 23.03.2021 згідно з видатковою накладною № АС-45 позивач передав у власність Казенному підприємству «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» товари на суму 15 438,00 грн, у т.ч. ПДВ 2573,00 грн.

Поставка товарів та часткова оплата підтверджується: рахунком на оплату № АС-22 від 03.02.2021 на суму 15 438,00 грн; платіжним дорученням № 940 від 15.02.2021 на суму 7719,00 грн, податковою накладною № 4 від 16.02.2021 на суму 7719,00 грн; видатковою накладною № АС-45 від 23.03.2021 на суму 15 438,00 грн; довіреністю про отримання товару представником відповідача № 498 від 23.03.2021; податковою накладною № 9 від 23.03.2021 на суму 7719,00 грн.

Претензії щодо якості та кількості отриманого товару не пред`являлися, кошти в розмірі 7719,00 грн не сплачено.

15.04.2021 Приватне підприємство «АСІЯ-А» згідно з видатковою накладною № АС-58 передало у власність Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» товари на суму 17 262,00 грн, у т.ч. ПДВ 2877,00 грн.

Поставка товарів та часткова оплата підтверджується: рахунком на оплату № АС-23 від 03,02.2021 на суму 17 262,00 грн; платіжним дорученням № 1136 від 07.04.2021 на суму 8631,00 грн; податковою накладною № 5 від 07.04.2021 на суму 8631,00 грн; видатковою накладною № АС-58 від 15.04.2021 на суму 17 262,00 грн; довіреністю про отримання товару представником відповідача № 649 від 15.04.2021; податковою накладною № 9 від 15.04.2021 на суму 8631,00 грн.

Претензії щодо якості та кількості отриманого товару не пред`являлися, кошти в розмірі 8631,00 грн не сплачено.

28.04.2021 Приватне підприємство «АСІЯ-А» згідно з видатковою накладною № АС-66 передало у власність Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «ІСКРА» товари на суму 1056,00 грн, у т.ч. ПДВ 176,00 грн.

Поставка товарів підтверджується: рахунком на оплату № АС-62 від 29.03.2021 на суму 1056,00 грн; видатковою накладною № АС-66 від 28.04.2021 на суму 1056,00 грн; довіреністю про отримання товару представником відповідача № 714 від 27.04.2021; податковою накладною № 14 від 28.04.2021 на суму 1056,00 грн.

Претензії щодо якості та кількості отриманого товару не пред`являлися, кошти в розмірі 1056,00 грн не сплачено.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На час вирішення спору в суді відповідач доказів сплати основної суми заборгованості за отриманий товар не надав, наявність заборгованості визнав.

З урахуванням викладеного, позов в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 27 009,00 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 489,34 грн, нараховані окремо за кожною поставкою товару з урахуванням прострочення платежів, а саме: на суму заборгованості 9603,00 грн за період з 30.04.2021 по 30.11.2021 169,69 грн; на суму заборгованості 7719,00 грн за період з 07.04.2021 по 30.11.2021 150,99 грн; на суму заборгованості 8631,00 грн за період з 30.04.2021 по 30.11.2021 152,52 грн; на суму заборгованості 1056,00 грн за період з 29.05.2021 по 30.11.2021 - 16,14 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд зазначає, що його виконано правильно, та вказаний розмір відсотків підлягає стягненню з відповідача.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Таким чином, з врахуванням викладеного позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи визнання відповідачем наявності заборгованості за договором поставки у розмірі 27 009,00 грн та 3% річних у розмірі 489,34 грн, та згоду позивача щодо застосування положення ч. 1 ст. 130 ГПК України, суд вважає за можливе повернути Приватному підприємству «Асія-А» з Державного бюджету України 50% судового збору від визнаної суми сплаченого на підставі платіжного доручення № 235 від 03.12.2021, що складає 1240,50 грн, про що постановити відповідну ухвалу.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 1240,50 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-80, 123, 126, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Казенного підприємства «Науково-виробничого комплексу «Іскра» (вул. Магістральна буд. 84, м. Запоріжжя, 69071, ідентифікаційний код юридичної особи 14313866) на користь Приватного підприємства «Асія-А» (вул. Голосіївська, буд. 13, кв. 66, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код юридичної особи 32593231) суму основного боргу в розмірі 27 009,00 грн (двадцять сім тисяч дев`ять гривень 00 коп.), 3% річних у розмірі 489,34 грн (чотириста вісімдесят дев`ять гривень 34 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Казенного підприємства «Науково-виробничого комплексу «Іскра» (вул. Магістральна буд. 84, м. Запоріжжя, 69071, ідентифікаційний код юридичної особи 14313866) на користь Приватного підприємства «Асія-А» (вул. Голосіївська, буд. 13, кв. 66, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код юридичної особи 32593231) судовий збір у розмірі 1240,50 грн (одна тисяча двісті сорок гривень 50 коп.). Видати наказ.

Повернути Приватному підприємству «Асія-А» (вул. Голосіївська, буд. 13, кв. 66, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код юридичної особи 32593231) з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення № 235 від 03.12.2021, що складає 1240,50 грн, про що постановити відповідну ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2022 року.

Суддя І. С. Горохов