номер провадження справи 32/15/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 Справа № 908/98/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу №908/98/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 48А)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", 69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення 13352,00грн.

СУТЬ СПОРУ:

10.01.2022 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", м. Запоріжжя про стягнення 13352,00 грн. страхового відшкодування.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 справу № 908/98/22 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/98/22 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 32/15/22, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 27 Закону України «Про страхування», 12 та 22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», ст. ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, п.1 ч.5 ст. 12, ч. 1 ст. 15, 23, 49, 58 Господарського процесуального кодексу України, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача 13352,00грн. завданих збитків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.01.2022 у справі № 908/98/22 відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

03.02.2022 на адресу суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" надійшов відзив на позовну заяву вих. №663, відповідно до якого відповідач визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 15.02.2022.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (далі - Позивач) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту від 01.10.2020 № 3003/390/000377 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Строк дії договору встановлено з 01.10.2020 по 01.10.2021.

У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

12.03.2021 в селі Великі Гаї, на вулиці Галицькій, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та транспортного засобу «Ваз» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2021 року у справі №607/4734/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 103115/1.

На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 13352,00 грн.

Таким чином Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" виконала свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Правова позиція стосовно того, що при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування (на підставі положень, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") слід виходити саме з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вказаної в рахунку, виставленому СТО, яким, здійснено ремонт автомобіля, наведена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17.

Так, статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування. Якщо страхові виплати спрямовані на покриття збитків, що виникли у зв`язку із завданням шкоди здоров`ю страхувальника, право вимоги до винної особи до страховика не переходить.

Матеріалами справи підтверджується, що цивільно-правова відповідальність власника легкового транспортного засобу «Ваз» державний номерний знак « НОМЕР_2 », яким керував ОСОБА_2 , застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (відповідач у справі), що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР1690648.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування від 19.08.21, однак страхове відшкодування не сплачено, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним законом та регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на це, сума страхового відшкодування, належного з Відповідача до сплати Позивачу, складає 13352,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 13352,00 грн, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно пред`явив до стягнення з відповідача в порядку суброгації страхове відшкодування в розмірі 13352,00 грн. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 13352,00 грн. підлягають задоволенню.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже зазначалося судом вище, матеріали справи містять відзив відповідача вих. №663 від 31.01.2022, відповідно до якого відповідач підтвердив факт невиконанням ним зобов`язання щодо виплати позивачу страхового відшкодування в заявленому у позові розмірі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В той же час, приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 130 ГПК України та повернути приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Універсальна" з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №24274 від 29.12.2021, що складає 1135,00 грн., про що постановити відповідну ухвалу.

Керуючись ст., ст. 46, 123, 126, 129, 130, 191, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 48-А, ) 13352 (тринадцять тисяч триста п`ятдесят дві) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 48-А, ) з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №24274 від 29.12.2021, в сумі 1135,00 грн, про що постановити відповідну ухвалу після набрання рішенням законної сили.

Повне судове рішення складено "15" лютого 2021 р.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій