РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2022Справа № 910/19145/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група "Гарант"», м. Київ

до Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації, м. Київ

про стягнення 149 324,52 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група "Гарант"» (далі - ТзОВ «Група "Гарант"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації (далі - Департамент/відповідач) про стягнення 149 324,52 грн, у тому числі: 124 502,84 грн - основного боргу з урахуванням інфляційних втрат, 9 254,46 грн - 3% річних та 15 567,22 грн - пені, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД від 08.10.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.11.2021 позовну заяву ТзОВ «Група "Гарант"» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

06.12.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.12.2021 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.12.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації не заперечує належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД від 08.10.2018, проте зазначає, що унеможливлений розрахуватися за виконані роботи, оскільки не отримало відповідне бюджетне фінансування з обласного бюджету Київської області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група "Гарант"» (далі - підрядник) укладено договір підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати роботи з коригування за завданням для коригування (додаток до договору №2) замовника кошторисну документацію по об`єкту: «Капітальний ремонт опорного закладу на базі Бишівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів - Школа майбутнього с. Бишів, вул. Шкільна, 10 Макарівського району Київської області», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити їх.

Згідно п. 2.1. договору вартість робіт згідно із Протоколом погодження договірної ціни на проведення робіт (додаток до договору №1), який є невід`ємною частиною цього договору і не включає вартість проходження експертизи, становить: 104 209,86 грн, без ПДВ.

Оплата робіт провадиться поетапно або після завершення усіх робіт, після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт. Остаточні розрахунки проводяться після прийняття замовником готової кошторисної документації в повному обсязі і оплачуються не пізніше 5-ти днів після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (п. 2.2. та п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 6.6. договору, у випадку несвоєчасної оплати робіт згідно з цим договором замовник від суми простроченого платежу сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2018 або повного виконання сторонами договірних обов`язків, в залежності від того, яка з вказаних подій настане раніше (п. 8.1. договору).

Відповідно до додатку № 1 та №3 до договору загальна вартість робіт складає 104 209,86 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у повному обсязі виконано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень роботи, передбачені договором підряду, про що сторонами підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0003018 від 28.12.2018 на суму 104 209,86 грн.

Проте, в порушення умов договору підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД від 08.10.2018, Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації за виконані роботи не розрахувався, що не заперечується останнім у поданому відзиві на позовну заяву.

Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 104 209,86 грн, а також нараховує на суму боргу пеню в сумі 15 567,22 грн за період 01.12.2018 по 31.05.2019, 3% річних у розмірі 9 254,46 грн та інфляційні втрати у сумі 19 182,45 грн за період з 01.12.2018 по 17.11.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ст. 837 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 08.10.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД, відповідно до якого позивачем виконані, а відповідачем прийняті роботи у повному обсязі без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаним сторонами актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0003018 від 28.12.2018 на суму 104 209,86 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно п. 2.2. та п. 2.3. договору оплата робіт провадиться поетапно або після завершення усіх робіт, після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт. Остаточні розрахунки проводяться після прийняття замовником готової кошторисної документації в повному обсязі і оплачуються не пізніше 5-ти днів після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації за виконані роботи не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ТзОВ «Група "Гарант"» в сумі 104 209,86 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду належних доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації порушено умови договору підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД від 08.10.2018 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 104 209,86 грн.

При цьому, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно заперечення відповідача щодо відсутності фінансування для оплати за договором підряду на коригування кошторисної документації №15/08-18ПКД від 08.10.2018 судом не приймаються до уваги.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду, позивач нараховує на суму боргу пеню в сумі 15 567,22 грн за період 01.12.2018 по 31.05.2019, 3% річних у розмірі 9 254,46 грн та інфляційні втрати у сумі 19 182,45 грн за період з 01.12.2018 по 17.11.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.6. договору, у випадку несвоєчасної оплати робіт згідно з цим договором замовник від суми простроченого платежу сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.12.2018 по 31.05.2019, та зазначає, що ТзОВ «Група "Гарант"» невірно визначило початок нарахування пені, з огляду на таке.

В п. 2.3. договору сторони погодили, що остаточні розрахунки проводяться після прийняття замовником готової кошторисної документації в повному обсязі і оплачуються не пізніше 5-ти днів після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

Судом встановлено, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0003018 на суму 104 209,86 грн підписано між сторонами 28.12.2018, відповідно останнім днем здійснення відповідачем оплати є 02.01.2019.

Відтак, першим днем нарахування пені за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт є 03.01.2019.

Отже, за розрахунком суду, обґрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 15 211,78 грн, нарахованої за період з 03.01.2019 по 31.05.2019, що має наслідком часткове задоволення цієї вимоги.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, та встановив, що при здійсненні їх розрахунку позивачем також невірно визначено період нарахування цих сум.

Так, за розрахунком суду, обґрунтованими до стягнення є суми 3% річних у розмірі 8 984,89 грн та інфляційних втрат у розмірі 20 292,98 грн, нараховані за період з 03.01.2019 по 17.11.2021, що має наслідком часткове задоволення цих вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Група "Гарант"» задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації (04119, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 40; ідентифікаційний код 21467647) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група "Гарант"» (04210, місто Київ, вулиця Йорданська, будинок 20; ідентифікаційний код 38765376) основний борг у розмірі 104 209 (сто чотири тисячі двісті дев`ять) грн 86 коп., пеню в сумі 15 211 (п`ятнадцять тисяч двісті одинадцять) грн 78 коп., 3% річних в сумі 8 984 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 292 (двадцять тисяч двісті дев`яності дві) грн 98 коп. та судовий збір в сумі 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 92 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук