ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. ОдесаСправа № 923/1583/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

секретар судового засідання: І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: І.В. Лук`янов,

від відповідача: О.В. Долгополов,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 (суддя Т.Г. Пінтеліна, м.Херсон) про забезпечення позову

у справі № 923/1583/21

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець» (надалі ТОВ «Пансіонат «Петровець») від 27.08.2021 та визнання за позивачем права власності на 25% частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», яка в грошовому еквіваленті становить 2 320 438,41 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач, який є покупцем 25% частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець» за укладеним з позивачем договором від 27.08.2021, не здійснив реєстрацію корпоративних прав, у зв`язку з чим не завершив виконання договору. Як наслідок, відповідач, усунувшись від реєстрації корпоративних прав, фактично відмовився від прийняття товару згідно із умовами договору, оскільки саме набуття корпоративних прав є реальною кінцевою метою реалізації договору сторонами. Відтак, на переконання позивача, має місце істотне порушення договору однією зі сторін, яке зумовлює для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Одночасно позивач звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій, посилаючись на пункт 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, пункт 2 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», просив забезпечити позов шляхом заборони будь-кому вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії щодо відчуження/ділення 25% (відсотків) розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець» (, юридична адреса: 73009, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд.50), які належать ОСОБА_2 - одному із засновників товариства.

В обґрунтування необхідності вжиття вищезазначених заходів забезпечення позову позивачем зазначено про те, що відповідач умисно протягом більше трьох місяців ухиляється від прийняття товару за договором, чим порушує права позивача та умови договору, а тому цілком очевидно, що така бездіяльність буде продовжуватися і надалі задля створення штучної ситуації, в якій позивач де-юре відчужив права, а де-факто ще ними володіє. Такими діями відповідач демонструє відсутність наміру виконувати свої зобов`язання по відношенню до позивача, що в подальшому стане свідомим ухиленням від виконання рішення суду. Невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 заяву ОСОБА_2 задоволено та вжито заходи забезпечення позову, про які просив позивач.

Ухвала суду мотивована тим, що вимога про заборону будь-кому вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії щодо відчуження/ділення 25% (відсотків) розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець» є належним, допустимим та ефективним заходом забезпечення позову, що стосується предмету спору в даній справі; відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, гарантує справедливий баланс інтересів учасників справи, а також ефективний захист прав заявника, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі. При цьому суд врахував, що вказаний захід забезпечення позову є достатнім та дієвим для забезпечення фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим, моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін. Скаржник зазначив, що у зв`язку з укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу, в якому передбачено виникнення права власності на частку у покупця з моменту підписання даного договору, та підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі, він набув право власності на частку у розмірі 25% у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», а тому у відповідності із частиною четвертою статті 653 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати повернення зазначеної частки у відповідача, а має право лише на відшкодування збитків.

Однак, як наголошує апелянт, судом в оскаржуваній ухвалі не зазначено, чому невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

Крім того, на переконання скаржника, враховуючи, що до ОСОБА_1 вже перейшло право власності на частку, то застосовані судом заходи забезпечення позову призводять до навмисного втручання суду в господарську діяльність підприємства.

Також апелянт звернув увагу на те, що він звертався до державного реєстратора стосовно державної реєстрації переходу корпоративних прав на 25% розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець» і внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Але державний реєстратор відмовив у державній реєстрації з підстав того, що в реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційних дій (ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.06.2019 у справі №320/4647/19).

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги копії матеріалів справи №923/1583/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.12.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 у справі №923/1583/21 до надходження копій матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Херсонської області надіслати копії матеріалів справи №923/1583/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.12.2021 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли копії матеріалів справи №923/1583/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 про забезпечення позову у справі № 923/1583/21; встановлено позивачу строк до 14.01.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.01.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Долгополова Олександра Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено провести судове засідання 25.01.2022 о 12:00 год. у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи №923/1583/21 задоволено; з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, постановлено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 у справі №923/1583/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк; розгляд справи №923/1583/21 відкладено на 08.02.2022 об 11:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Долгополова Олександра Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено провести судове засідання 08.02.2022 об 11:00 год. у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні апеляційної інстанції 08.02.2022, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник скаржника підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим просив її задовольнити. Представник позивача просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши копії матеріалів справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-кому вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії щодо відчуження/ділення 25% (відсотків) розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець» (, юридична адреса: 73009, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд.50), які належать ОСОБА_2 - одному із засновників товариства.

Заперечуючи проти застосованих судом першої інстанції заходів забезпечення позову скаржник зазначив, що у зв`язку з укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу, в якому передбачено виникнення права власності на частку у покупця з моменту підписання даного договору, та підписанням сторонами відповідного акту приймання-передачі, він набув право власності на частку у розмірі 25% у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», а тому у відповідності із частиною четвертою статті 653 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати повернення зазначеної частки у відповідача, а має право лише на відшкодування збитків, стосуються розгляду справи по суті спору.

Однак питання, пов`язані з безпідставністю (на думку скаржника) позову, можливо вирішити лише за результатами розгляду справи по суті, а не в порядку вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим колегією суддів вказані доводи апелянта не розглядаються та не оцінюються.

З цих же підстав колегією суддів не розглядаються та не оцінюються доводи апелянта про те, що він звертався до державного реєстратора із заявою про реєстрацію корпоративних прав, але отримав відмову з посиланням на те, що у відповідному реєстрі містяться відомості про заборону проведення реєстраційних дій на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.06.2019 у справі №320/4647/19.

Отже, Південно-західний апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги стосовно того, що судом в оскаржуваній ухвалі не зазначено, чому невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

Здійснюючи перегляд оскаржуваної ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 у даній справі, колегія суддів зауважує, що реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пунктом 2 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже , заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.02.2019 у справі № 922/3010/18).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19, від 10.09.2020 у справі №922/3502/19).

У разі звернення з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За таких обставин має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Південно-західний апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали оскарження ухвали, встановив, що 27.08.2021 між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець».

Пунктом 1.1. договору визначено, що продавець згідно зі своїм свідомим волевиявленням та спираючись на відмову інших учасників щодо відмови придбання частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», , юридична адреса: 73009, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд.50, передає у власність покупцю 25 (двадцять п`ять) відсотків своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», а покупець приймає 25 % частки та зобов`язується її оплатити в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Розмір частки на момент укладення цього договору: 25 відсотків (або 2320438,41 грн.) статутного капіталу Товариства, що становить 9281753,66 грн. (пункт 2.2.1. договору).

Відповідно до пункту 3.1. право власності на частку у покупця виникає з моменту підписання даного договору.

В цей же день, 27.08.2021, між сторонами було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець», відповідно до якого у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу 25% частки у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець» (, юридична адреса: 73009, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд.50) ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «Пансіонат «Петровець» у розмірі 25 %, яка в грошовому еквіваленті становить 2 320 438,41 грн. Справжність підпису на вказаному акті засвідчено приватним нотаріусом.

Із доданого до позовної заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 22.11.2021, вбачається, що серед учасників ТОВ «Пансіонат «Петровець» значиться ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 2320438,41 грн.

У даній справі позивачем заявлено немайнову (розірвання договору) та майнову (визнання права власності) вимоги.

Як зазначає позивач, він, користуючись правами, наданими статтею 116 Цивільного кодексу України, та укладаючи оспорюваний договір, мав на меті відчуження своїх корпоративних прав, позбавлення права вирішального впливу, припинення здійснення управлінських функцій в діяльності товариства, до того ж не лише де-юре, а й де-факто.

Натомість відповідач, усунувшись від реєстрації корпоративних прав, фактично відмовився від прийняття товару згідно із умовами договору, оскільки саме набуття корпоративних прав є реальною кінцевою метою реалізації договору сторонами. Відтак, на переконання позивача, має місце істотне порушення договору однією зі сторін, яке зумовлює для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

З викладеного вбачається, що підставою заявленого позову у даній справі позивач зазначив нездійснення відповідачем реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань набутих за оспорюваним договором корпоративних прав.

Колегія суддів зазначає, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі.

Позивач, вказуючи, що підставою заявленого позову у даній справі є нездійснення відповідачем реєстрації корпоративних прав у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, при цьому стверджуючи, що бездіяльність відповідача щодо нездійснення реєстрації буде продовжуватися й надалі, та одночасно звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити будь-кому вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії щодо відчуження/ділення 25% (відсотків) розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець», тим самим має на меті створити ситуацію, за якої відповідач і надалі не зможе здійснити дії щодо державної реєстрації за ним частки у статутному капіталі цього товариства.

Враховуючи суперечливість позиції заявника, відповідно до якої він стверджує, що бездіяльність відповідача щодо реєстрації корпоративних прав буде продовжуватися й надалі, та одночасно у заяві про забезпечення позову фактично просить сприяти нездійсненню такої реєстрації шляхом постановлення судом ухвали про заборону здійснювати відповідні реєстраційні дії, колегія суддів вважає, що у даній справі позивач не обґрунтував, яким чином заборона на вчинення реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань утруднить чи зробить неможливим виконання судового рішення або призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що не може бути підставою для забезпечення позову факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, на якому наполягає позивач у своїй заяві про забезпечення позову. Адже якщо виходити із цієї підстави забезпечення позову, то забезпечуватись мають всі аналогічні позови, оскільки їх подання до суду обумовлене саме тим, що сторона не виконує договірні зобов`язання (що, до речі, на час подання позову не є встановленим фактом). Невиконання зобов`язань відповідачем є предметом доказування під час розгляду справи судом. Тому не можна розглядати твердження позивача як такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд дійшов висновків, що застосований ним захід забезпечення позову є достатнім та дієвим для забезпечення фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

Проте зазначені висновки суду першої інстанції жодним чином не обґрунтовані, оскільки в ухвалі не зазначено, чому невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

Окрім того, суд першої інстанції, зазначаючи в ухвалі про те, що вимога про заборону будь-кому вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії щодо відчуження/ділення 25% (відсотків) розміру статутного капіталу ТОВ «Пансіонат «Петровець», є належним, допустимим та ефективним заходом забезпечення позову, що стосується предмету спору в даній справі - спонукання до укладення договору з позивачем, помилково визначив предмет спору у даній справі, оскільки предметом спору у даній справі є розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та визнання за позивачем права власності на цю частку у статутному капіталі товариства.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вказує про те, що обрані місцевим господарським судом заходи забезпечення позову не відповідають статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін.

У зв`язку із викладеним апеляційну скаргу слід задовольнити.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції спір по суті не розглядався, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 269 271, 277, 281 284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2021 про забезпечення позову у справі №923/1583/21 скасувати.

3.У задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.02.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран