ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"31" січня 2022 р. Справа№ 5011-57/4901-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 31.01.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 (повне рішення складено 06.08.2012)

у справі № 5011-57/4901-2012 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави, уповноваженим органом управління якого є:

1) Міністерство оборони України

2) Державне підприємство Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави, уповноваженим органом управління якого є Міністерство оборони України та Державне підприємство Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К" про витребування з чужого незаконного володіння до державної власності в особі Міністерства оборони України у повне господарське відання Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник" частини нежитлової будівлі літера "В" площею 1380,9 кв.м. за адресою: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 81, вартістю 12 144 000,00 грн, яка складається з цокольного поверху літ. "В" площею 529,1 кв.м., першого поверху літ. "В" площею 284,5 кв.м., другого поверху літ. "В" площею 574,5 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані намаганням відповідачами приховати незаконну реалізацію державного (військового) майна, що суперечить інтересам держави в особі Міністерства оборони України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2012, постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2013 та постановою Верховного Суду України від 03.09.2013, позов заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави, уповноваженим органом управління якого є Міністерство оборони України та Державне підприємство Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник" задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К" до державної власності в особі Міністерства оборони України у повне господарське відання Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник" частину нежитлової будівлі літера "В" площею 1 380,9 кв.м. за адресою: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 81, вартістю 12 144 000, 00 грн., яка складається з цокольного поверху літ. "В" площею 529,1 кв.м., першого поверху літ. "В" площею 284,5 кв.м., другого поверху літ. "В" площею 574,5 кв.м.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К", з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 64 380, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012 та закрити провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2021 у справі №5011-57/4901-2012 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012. Задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.01.2022.

14.01.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону подав пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Пояснення мотивовані тим, що апелянту в період з 2012 по листопад 2021 було відомо про існування оскаржуваного рішення та вживались активні дії щодо його перегляду в судах. У зв`язку з чим, скаржником пропущено строк для апеляційного оскарження.

28.01.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду ТОВ "Укроборонпостачальник" подало відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В обґрунтування відзиву товариство вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач подавав клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У свою чергу, суд дійшов висновку, що рішення в даній справі не вплине на права та обов`язки ОСОБА_1 у зв`язку з чим, відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Крім того, товариство наголошує, що Міністерство оборони України та ДП "Укроборонпостачальник" з ОСОБА_1 не укладали договір іпотеки та не отримували кошти.

28.01.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Міністерство оборони України подало пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Пояснення мотивовані тим, що апелянту в період з 2012 по листопад 2021 було відомо про існування оскаржуваного рішення та апелянтом вживались активні дії щодо його перегляду в судах. У зв`язку з чим, скаржником пропущено строк для апеляційного оскарження.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 31.01.2022, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Також, колегія суддів вказує, що відповідно до відомостей з сайту "Укрпошта" відправлення відповідачу не вручене під час доставки «за закінченням строку зберігання». Поштова кореспонденція Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К" надсилалась на адресу: 62461, м. Південне, вул. Ломоносова, 23, що відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зі змісту частини 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вбачається, що державній реєстрації підлягають і зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачити або свідомо допускати можливість настання певних негативних наслідків (зокрема неотримання поштової кореспонденції).

Згідно зі статтею 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що відповідач мав право ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка апелянта та відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта та відповідача.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012 підлягає закриттю з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина 3 статті 254 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Пункт 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначає, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі. Встановивши ці обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки це порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, або, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №910/20190/16, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 06.08.2018 у справі №910/14369/16, від 17.12.2018 у справі №48/340.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник - ОСОБА_1 не була учасником справи під час її розгляду в суді першої інстанції.

У свою чергу, узагальнені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що судом вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки за її відсутності. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції повинен був залучити її в якості співвідповідача, у зв`язку з наявністю правовідносин, пов`язаних з договором іпотеки. Задоволення позовних вимог про витребування з володіння ТОВ "ВІВАТ І К" майна впливає на її права та обов`язки за договором іпотеки від 20.05.2011. Скаржник вказує, що про існування рішення їй стало відомо лише в жовтні 2021 з листа від ТОВ "ВІВАТ І К".

За змістом статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку цих статей Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Колегія суддів наголошує, що за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Однак, колегія суддів, дослідивши зміст оскаржуваного рішення, зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач подавав клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Суд дійшов висновку, що рішення в даній справі не вплине на права та обов`язки ОСОБА_1 у зв`язку з чим, відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Колегія суддів звертає увагу, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 було залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2012, постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2013 та постановою Верховного Суду України від 03.09.2013. Підстав для скасування у зв`язку з незалученням ОСОБА_1 суди не знайшли.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з витягу з Державного реєстру правочинів від 11.07.2012 (т. 1; а.с. 33-37) вказано, що відчужувачем майна за договором купівлі-продажу від 11.05.2011 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр інноваційних технологій", а набувачем Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ І К". Таким чином, ОСОБА_1 відношення до договору купівлі-продажу від 11.05.2011 не має та підстави для залучення в якості співвідповідача також відсутні.

Суд вказує, що ОСОБА_1 не додано до апеляційної скарги договору іпотеки від 20.05.2011, вказаний договір відсутній і у матеріалах справи № 5011-57/4901-2012. Також, не надано інших доказів, що свідчать про те, що саме апелянт є іпотекодержателем спірного майна.

Дослідивши рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012, колегія суддів апеляційного господарського суду встановлено, що у мотивувальній частині цього рішення відсутні висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , а у резолютивній частині рішення господарським судом першої інстанції не зазначено про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 ..

Тобто, судовими рішеннями у цій справі не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , а здійснювалось дослідження наявності факту порушення прав і охоронюваних законом інтересів Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник".

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, з огляду на відсутність вирішення господарським судом першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, він не є суб`єктом оскарження в розумінні ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 234, 235, 254, 264, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 у справі № 5011-57/4901-2012.

3. Матеріали справи №5011-57/4901-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 09.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун