ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1577/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:

Від ТОВ «Еногруп» - адвокат Чорний О.В.;

Від ТОВ «Еногруп» - керівник Сазоненко В. В.;

Від ТОВ «Оптіма-технологія» - адвокат Левіт В. С.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія»

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 (суддя суду першої інстанції Желєзна С.П., час і місце оголошення рішення: 22.09.2021 (повний текст складено 04.10.2021), м. Одеса, просп. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області)

по справі № 916/1577/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп»

про стягнення 1 939 100,50 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія»

про стягнення 501 299,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 939 100,50 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 1 712 453,22 грн., пені у розмірі 109 238,26 грн., збитків від інфляції у розмірі 25 205,89 грн. та процентів у розмірі 92 203,13 грн.

29.06.2021 до господарського суду від ТОВ «Еногруп» надійшла зустрічна позовна заява, згідно якої відповідач просить суд стягнути із ТОВ «Оптіма-технологія» заборгованість у розмірі 501 299,16 грн. В обґрунтування заявлених зустрічних вимог відповідач посилається на перехід до нього права вимоги за контрактом №71901 від 22.01.2019, укладеним між позивачем та компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, який був укладений між відповідачем та іноземною компанією. При цьому, відповідачем було наголошено, що після укладення договору на адресу позивача була направлена заява про зарахування однорідних зустрічних вимог на суму 1 712 453,22 грн., яка була залишена позивачем без відповіді. Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Еногруп» було наголошено про наявність підстав для стягнення із ТОВ «Оптіма-технологія» основного боргу у розмірі 501 299,16 грн. у зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 провадження у справі №916/1577/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп» про стягнення заборгованості у розмірі 1 712 453,22 грн. закрито; позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» збитки від інфляції у розмірі 87 116,81 грн., пеню у розмірі 89 057,00 грн., 3% річних у розмірі 23 763,04 грн., судовий збір у розмірі 2999,05 грн.; в решті позову відмовлено; зустрічний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп» заборгованість у розмірі 501 299,16 грн., судовий збір у розмірі 7519,49 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019, ТОВ «Оптіма-технологія» було поставлено ТОВ «Еногруп» товар, загальною вартістю 2 447 311,80 грн., який був оплачений відповідачем частково на суму 734 858,58 грн., ТОВ «Еногруп» не заперечувало проти доводів позивача щодо наявності заборгованості за договором поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 у розмірі 1 712 253,22 грн. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 1 712 253,22 грн.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про перехід права вимоги виконання ТОВ «Оптіма-технологія» грошових зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019 в частині оплати вартості поставленого товару на суму 67 905,89 евро (розмір яких в гривневому еквіваленті за офіційним курсом становив 2 213 752,38 грн.) до ТОВ «Еногруп» на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021.

Враховуючи те, що 25.06.2021 ТОВ «Еногруп» було направлено на адресу ТОВ «Оптіма-технологія» повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням, суд першої інстанції дійшов висновку про припинення в процесі вирішення даного спору зобов`язань ТОВ «Еногруп» перед ТОВ «Оптіма-технологія» за договором поставки на суму 1 712 453,22 грн., тому провадження в цій частині підлягає закриттю.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ «Еногруп» зустрічних вимог шляхом присудження до стягнення із ТОВ «Оптіма-технологія» заборгованості у розмірі 501 299,16 грн.

Суд першої інстанції також зазначив, що правильним розміром збитків від інфляції є сума 87 116,81 грн., 3% річних - 23 763,04 грн. Викладене має наслідком необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» шляхом присудження до стягнення на користь позивача 3% річних у розмірі 23 763,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 87 116,81 грн.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/1577/21.

Апелянт вказав, що договір про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 не породжує правових наслідків, оскільки компанія Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd не мала прав передання своїх прав без письмової згоди іншої сторони, а ТОВ «Еногруп» відповідно таких прав не набуло.

Апелянт зазначає, що Господарським судом Одеської області правильно встановлено обставини справи в цій частині обставинам надано неправильну правову оцінку, зокрема висновок суду щодо презумпції правомірності правочину на підставі статті 204 ЦК України не відповідає висновку Верховного Суду в аналогічній спразі у постанові від 06.10.2021 по справі №591/3523/20.

Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про застосування права Португалії до виниклих у справі правовідносин є невірним.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції протиправно прийнято до уваги докази наявності підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог, а також зазначає, що судом не встановлювалися обставини виконання постачальником своїх зобов`язань за договором поставки. В обґрунтування зазначеного доводу Апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення поставки, а також доказів наявності підстав для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, а судом такі докази не досліджено та проігноровано клопотання про їх витребування.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Одеської області від 22 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким:

- стягнути з ТОВ «ЕНОГРУП» на користь ТОВ «ОПТІМА-ТЕХНОЛОГІЯ» 1712453,22 грн. основного боргу;

- стягнути з ТОВ «ЕНОГРУП» на користь ТОВ «ОПТІМА-ТЕХНОЛОГІЯ» збитки від інфляції у розмірі 87 116,81 грн., пеню у розмірі 89 057,00 грн., 3 % річних у розмірі 23 763,04 грн.;

- стягнути з ТОВ «ЕНОГРУП» на користь ТОВ «ОПТІМА-ТЕХНОЛОГІЯ» судовий збір у розмірі 29086,51 грн. за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 11279,24 грн. за подання апеляційної скарги;

- в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Еногруп» відмовити у повному обсязі.

Окрім того, апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції в частині розрахунку стягнення з ТОВ «Еногруп» на користь ТОВ «Оптіма-технологія» збитків від інфляції у розмірі 87 116,81 грн., пені у розмірі 89 057,00 грн., 3 % річних у розмірі 23 763,04 грн. - не оскаржується.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1577/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 916/1577/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/1577/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи № 916/1577/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

27.10.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Еногруп» надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких відповідач за первісним позовом посилався на те, що апелянт не надав докази сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, а тому дану скаргу необхідно залишити без руху.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/1577/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/1577/21 - залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

25.11.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої були додані докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/1577/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 13.12.2021; призначено справу № 916/1577/21 до розгляду на 16 грудня 2021 о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

02.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «ЕНОГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/1577/21.

Відповідач за первісним позовом вказав, що Договір про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 не може вважатися нікчемним, оскільки відсутня встановлена законом норма про його недійсність, а в матеріалах справи відсутні докази визнання Договору цесії недійсним у встановленому законом порядку, тому діє правило презумпції правомірності правочину.

Відповідач зазначив, що висновок Верховного Суду, на який посилається Апелянт, зроблено у справі, яка має інший предмет спору, суб`єктний склад сторін, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а рішення суду ґрунтується на інших підставах, а отже правовідносини не є подібними.

Відповідач вважає, що висновок Господарського суду Одеської області про те, що стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для виконання договору поставки є продавець, а оскільки відповідно до Контракту №71901 постачальником (продавцем) є саме компанія Sociedade Exportadora De Artigos De Cortica Lda, тому до контракту №71901 має застосуватись право Португалії, є законним та обґрунтованим.

Окрім того, відповідач вказав, що ТОВ «Оптіма-технологія» не було надано суду взагалі будь-яких доказів, якими може бути спростований як факт поставки на його користь товару за наявними в матеріалах справи митними деклараціями, так і факт оплати вартості отриманого товару за контрактом у повному обсязі.

Відповідач також вказав, що враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження визнання одностороннього правочину про припинення зобов`язання зарахуванням недійсним, господарський суд дійшов вірного висновку про припинення в процесі вирішення даного спору зобов`язань ТОВ «Еногруп» перед ТОВ «Оптіма-технологія» за договором поставки на суму 1712 453,22 грн.

Керуючись викладеним вище, відповідач за зустрічним позовом просить рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 залишити без змін, а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 відкладено розгляд справи №916/1577/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 на 23 грудня 2021 року о 17.00; встановлено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

23.12.2021 у судовому засіданні було оголошено перерву до 01.02.2022 о 14:00.

23.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Оптіма-технологія» надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження. Дане клопотання було обґрунтовано тим, що суд першої інстанції мотивував оскаржуване рішення у цій справі, зокрема, наявністю чинного та правомірного договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, укладеного між ТОВ «Еногруп» та компанією Sociedade Exportadora De Artigos De Cortica Lda, тому TOB «Оптіма-технологія» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «Еногруп» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021. За вказаним новим позовом відкрито провадження у справі №916/3842/21, а отже існують обставини об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3842/21, оскільки в межах її розгляду вирішується питання щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021.

23.12.2021 від ТОВ «Еногруп» надійшли заперечення на клопотання апелянта про зупинення апеляційного провадження.

Відповідач зазначив, що тільки після подання апеляційної скарги ТОВ «Оптіма-технологія» звернулося з вимогою про визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину та заявило клопотання про зупинення апеляційного провадження, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України.

Відповідач також вказав, що у справі №916/3842/21 не може бути вирішено питання, що стосується заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» в апеляційній скарзі вимог. Обставини, які є підставою апеляційного оскарження, не є предметом дослідження у справі №916/3842/21, оскільки у суді першої інстанції ТОВ «Оптіма-техіюлогія» не було заявленого вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» про зупинення апеляційного провадження у справі №916/1577/21 до закінчення розгляду справи №916/3842/21 - відмовити.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» про зупинення апеляційного провадження у справі №916/1577/21 було розглянуто колегією суддів у судовому засіданні 23.12.2021 та відмовлено у його задоволенні ухвалою у протокольній формі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, шо стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом провадження в іншій справі і рішення суду в іншій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

У справі №916/3842/21 не може бути вирішено питання, що стосується заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» в апеляційній скарзі вимог. Обставини, які є підставою апеляційного оскарження, не є предметом дослідження у справі №916/3842/21, оскільки у суді першої інстанції ТОВ «Оптіма-технологія» не було заявлено вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі №916/3842/21, оскільки справа №916/1577/21 містить достатньо матеріалів для апеляційного перегляду законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.10.2021 у справі №922/3666/20.

Тому дана обставина (розгляд Господарським судом Одеської області справи №916/3842/21) не є об`єктивною неможливістю розгляду справи №916/1577/21.

Крім того, необхідно зауважити, що зупинення провадження у справі на відміну від відкладення розгляду справи здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної Сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього ( такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що Апелянтом не доведено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, отже на даній стадії господарського судочинства відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів також зазначає, що визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 в судовому порядку може бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

19.01.2022 від ТОВ «Еногруп» надійшли пояснення щодо апеляційної скарги.

На думку відповідача ним до зустрічного позову було надано належні та допустимі докази (Договір цесії, повідомлення про відступлення права вимоги, заява про припинення зобов`язання зарахуванням), на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, зокрема обставини заміни кредитора, права вимоги за договором постачання та зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідач також вказав, що ТОВ «Оптіма-технологія» не вчинило дій, передбачених законом у випадку наявності у боржника претензій/заперечень проти вимог нового кредитора.

На думку відповідача ним було дотримано порядок вчинення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Окрім того, 19.01.2022 від ТОВ «Еногруп» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме:

- копії Автотранспортні накладної (СМR) №3004;

- копії експортної декларації від 23.04.2020;

- копії Автотранспортні накладної (СМR) №1210;

- копії експортної декларації від 01.10.2020;

- копії Автотранспортні накладної (СМR) №103;

- копії експортної декларації від 24.02.2021.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що предметом доказування у справі за зустрічним позовом є обставина заміни кредитора у зобов`язані на підставі Договору цесії, яка підтверджує заявлені вимоги щодо стягнення грошових коштів. Тобто обставина виконання компанією-постачальником Sociedade своїх додаткових обов`язків щодо оформлення документів, якими супроводжується постачання товару, не є предметом розгляду у цій справі, особливо за наявності доказів митного оформлення поставленого товару компанією ТОВ «Оптіма- технологія» на території України. Автотранспортні та інші документи, якими супроводжується постачання товару, не доводять обставини права вимоги нового кредитора.

Відповідач зазначив, з огляду на порушення в судовому засіданні питання щодо підтвердження обставини виконання поставки компанією Sociedade на користь ТОВ «Оптіма- технологія», ТОВ «Еногруп» вважає за потрібне подати це клопотання про долучення доказів.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Еногруп» про долучення доказів було розглянуто колегією суддів у судовому засіданні 01.02.2022 та відмовлено у його задоволенні ухвалою у протокольній формі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У даному випадку, зазначені вище Автотранспортні накладні та експортні декларації не були предметом розгляду у суді першої інстанції, хоча відповідні документи мали бути наявні у відповідача на момент розгляду справи судом першої інстанції.

Посилання відповідача на те, що питання щодо підтвердження обставини виконання поставки компанією Sociedade на користь ТОВ «Оптіма-технологія» не розглядалося судом першої інстанції, тому ним не було надано дані докази, не приймається колегією суддів до уваги, адже відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

01.02.2022 у судовому засіданні прийняли участь представники ТОВ «Еногруп» - адвокат Чорний О.В. та керівник Сазоненко В. В., від ТОВ «Оптіма-технологія» - адвокат Левіт В. С..

Оскільки представники обох сторін у даній справі з`явилися у судове засідання, то на думку колегії суддів повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по суті, адже у даному випадку ніщо не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

16.01.2019 між ТОВ «Оптіма-технологія» (Постачальник) та ТОВ «Еногруп» (Покупець) було укладено договір поставки №ОТ01192, згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість і асортимент яких зазначені у специфікаціях, що складають невід`ємну частину цього договору.

Умовами п. 2.3 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 встановлено, що розрахунки за поставлений товар можуть здійснюватися іншими не забороненими законодавством України способами - за погодженням сторін - взаємозалік, бартер, вексель, переуступка права вимоги боргу тощо.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 строки поставки товару зазначаються в специфікаціях та в рахунках на постачання кожної окремої партії товару. Датою поставки кожної окремої партії товару вважається дата виписування Постачальником видаткової накладної про відпуск товару Покупцеві, підписаної Покупцем.

Згідно з п. 4.1 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 Покупець здійснює оплату товару в національній валюті гривні, шляхом безготівкового перерахування в порядку, зазначеному в специфікаціях на постачання кожної окремої партії товару.

Відповідно до п. 6.3 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 у випадку недотримання умов оплати, що передбачені розділом 4 даного договору, Покупець сплачує Постачальнику за вимогою останнього пеню у розмірі 2-х облікових ставок НБУ за кожен день прострочення оплати.

В силу умов п. 9.3 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020. Якщо жодна із сторін письмово не заявить про розірвання цього договору, договір вважається пролонгованим на 1 рік.

На виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019, ТОВ «Оптіма-технологія» було поставлено ТОВ «Еногруп» товар, загальною вартістю 2 447 311,80 грн., що підтверджується наступними наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

- №20624 від 24.06.2020 на суму 849 744,00 грн.;

- №206251 від 25.06.2020 на суму 272 323,20 грн.;

- №20711 від 01.07.2020 на суму 144 861,46 грн.;

- №207311 від 31.07.2020 на суму 61 200,00 грн.;

- №201019 від 19.10.2020 на суму 831 600,00 грн.;

- №201021 від 21.10.2020 на суму 287 583,14 грн.

Крім того, на підтвердження факту поставки товару позивачем були надані суду товарно-транспортні накладні.

Слід зазначити, що згідно підписаних між сторонами по справі специфікацій на поставку кожної окремої партії товару, ТОВ «Еногруп» мало оплатити вартість поставленого на підставі вище перерахованих накладних товару протягом 90 днів з дати поставки.

Поставлений товар було оплачено частково на суму 734 858,58 грн. ТОВ «Еногруп» не заперечувало проти доводів позивача щодо наявності заборгованості за договором поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 у розмірі 1 712 253,22 грн. (2 447 311,80 грн. - 734 858,58 грн. = 1 712 253,22 грн.).

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 1 712 253,22 грн.

Щодо доводів ТОВ «Еногруп» про припинення зобов`язань в результаті зарахування однорідних зустрічних позовних вимог та, відповідно, обґрунтованості заявлених зустрічних позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

22.01.2019 між компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd (Продавець) та ТОВ «Оптіма-технологія» (Покупець) було укладено контракт №71901, відповідно до п 1.1 якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар у кількості, асортименті та за цінами у відповідності до рахунків та/або специфікацій, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно з п. п. 3.1-3.2 контракту №71901 від 22.01.2019 у випадку, якщо сторони не домовились про інше, оплата за даним контрактом здійснюється Покупцем в євро шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця в наступному порядку та строки: 50 % - авансовий платіж, 50% - сплачуються протягом 90 днів від дати рахунку. Інший порядок оплати має бути обумовлений в окремих письмових доповненнях до договору.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.4 контракту №71901 від 22.01.2019 датою поставки вважається дата реєстрації експортної декларації. Поставка товару супроводжується наступними документами: товарно-транспортною накладною (CMR), рахунком, EX, EUR1, сертифікатом якості. Якщо в рахунку та/або специфікації не зазначено інше, товар за даним контрактом поставляється на умовах: CPT Verona Італія.

Згідно з п. 12.1 контракту №71901 від 22.01.2019 сторони не мають права передавати свої права та обов`язки за контрактом без письмової згоди іншої сторони.

Умовами п. 12.6 контракту №71901 від 22.01.2019 передбачено, що контракт вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2021.

11.02.2019 між компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd та ТОВ «Оптіма-технологія» було укладено додаткову угоду №1 до контракту №71901 від 22.01.2019, згідно якої п. 3.1 був викладений у новій редакції, а саме: у випадку, якщо сторони не домовились про інше, оплата за даним контрактом здійснюється Покупцем в євро шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця в наступному порядку та строки: 50 % - авансовий платіж, 50% - сплачуються протягом 180 днів від дати рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару за контрактом №71901 від 22.01.2019 здійснювалась окремими партіями, кількість, асортимент та ціна кожної із яких були визначені компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd та ТОВ «Оптіма-технологія» у наступних специфікаціях:

- №7 від 23.04.2020 на суму 70 114,00 євро;

- №9 від 17.09.2020 на суму 18 550,00 євро;

- № 10 від 23.02.2021 на суму 42 548,00 євро.

При цьому, компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd були виставлені наступні рахунки:

- № FT 20/727 від 23.04.2020 на суму 70 114,00 євро;

- № FT 20/1721 від 01.10.2020 на суму 18 550,00 євро;

- № FT 21/428 від 24.02.2021 на суму 42 548,00 євро.

На підтвердження поставки на користь ТОВ «Оптіма-технологія» товару за контрактом №71901 від 22.01.2019 до матеріалів справи були долучені митна декларація на суму 70 114,00 євро, митна декларація на суму 18 550,00 євро, митна декларація на суму 42 548,00 євро.

З листа компанії Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd від 20.07.2021 вбачається, що загальна вартість поставленого позивачу за контрактом №71901 від 22.01.2019 товару складає 282 102,00 євро; товар був частково оплачений позивачем на суму 170 890,00 євро; заборгованість за контрактом станом на 20.07.2021 (з урахуванням спеціальної знижки на суму 43 306,11 євро) складає 67 905,89 євро (282 102,00 євро - 170 890,00 євро - 43 306,11 євро = 67 905,89 євро).

20.05.2021 між ТОВ «Еногруп» (Новий кредитор) та компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd (Первісний кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №1607, умовами п. 1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредитору за контрактом № 71901 від 22.01.2019 з придбання товару - коркова пробка в асортименті, на загальну суму 67 905,89 евро, що укладений між Первісним кредитором та ТОВ «Оптіма-технологія» (Боржник).

Відповідно до п. п. 3, 4 договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 до Нового кредитора переходить право вимоги від Боржника за основним договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Копії документів та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає Первісний кредитор за цим договором, передаються Новому кредитору в строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати укладення цього договору.

Згідно з п. п. 5, 6, 7 договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 моментом переходу права вимоги Первісного кредитора за основним договором, визначеним у п. 1 цього договору, до Нового кредитора є дата укладення цього договору сторонами. Первісний кредитор зобов`язаний протягом 40 (сорока) календарних днів з дати набрання чинності цим договором повідомити Боржника про відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється за номіналом. Порядок розрахунків між Первісним кредитором та Новим кредитором регулюється додатком до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

Як вбачається з додатку №1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 Новий кредитор має перерахувати грошові кошти на рахунок Первісного кредитора у наступному порядку: 20 000,00 євро у строк до 01.08.2021, 20 000,00 євро у строк до 01.09.2021, 27 905,89 євро у строк до 20.09.2021.

Відповідно до п. 11 договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками.

14.06.2021 компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd було складено лист, згідно якого остання повідомляє ТОВ «Оптіма-технологія» про укладення з ТОВ «Еногруп» договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 на суму 67 905,89 євро. На підтвердження надсилання вказаного листа на адресу позивача відповідачем було надано суду опис вкладення та накладну кур`єрської служби доставки.

25.06.2021 ТОВ «Еногруп» було направлено на адресу ТОВ «Оптіма-технологія» повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням, згідно якого відповідач, посилаючись на укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, на підставі якого до відповідача перейшло право вимоги виконання позивачем грошових зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019 на суму 67 905,89 євро, розмір яких в гривневому еквіваленті за офіційним курсом становить 2 213 752,38 грн., строк виконання яких настав, а також на наявність перед позивачем заборгованості за договором поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 на суму 1 712 453,22 грн., повідомив про зарахування однорідних зустрічних вимог сторін на суму 1 712 453,22 грн. При цьому, відповідачем також було зазначено про наявність невиконаного позивачем грошового зобов`язання за контрактом №71901 від 22.01.2019 на суму 501 299,16 грн. (2 213 752,38 грн. - 1 712 453,22 грн. = 501 299,16 грн.).

На підтвердження факту надсилання повідомлення №24/06 від 24.06.2021 на адресу ТОВ «Оптіма-технологія» було надано суду опис вкладення, накладну та квитанцію про прийняття плати за пересилання поштового відправлення.

Посилання апелянта на нікчемність договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, оскільки ТОВ «Оптіма-технологія» не надавало згоди за заміну кредитора у контракті №71901 від 22.01.2019, не приймається колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Отже, за загальним правилом заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів. Водночас, якщо така умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни.

Верховним Судом у постанові від 30.09.2020 по справі №905/1787/19 наголошено, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦК України. Тобто, договір цесії №1607 від 20.05.2021 не може вважатися нікчемним, оскільки відсутня встановлена законом норма про його недійсність.

Висновок Верховного Суду, на який посилається Апелянт, зроблено у справі, яка має інший предмет спору, суб`єктний склад сторін, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а рішення суду ґрунтується на інших підставах, а отже правовідносини не є подібними.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначаєтеся за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2018 по справі №910/17999/16 дійшла висновку, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове Матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19).

Висновок Верховного Суду, на який посилається Апелянт, викладений у справі, предметом касаційного оскарження в якій було питання правомірності стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги, який на думку скаржника (банківської установи) є недійсним, оскільки вчинений боржником, у відношенні якого відкрито провадження про банкрутство, з метою відступлення права вимоги до юридичної особи, бенефіціарним власником якої був сам боржник, вчинений без отримання письмової згоди кредитора - банківської установи, в порушення умов договорів на здійснення кредитних операцій та з метою ухилення від виконання зобов`язань за кредитними договорами перед банком.

Отже, зважаючи на відмінність фактичних обставин у названій Апелянтом справі та у справі, що розглядається, а звідси - й на відсутність подібних правовідносин, суд першої інстанції не допустив неоднакового застосування статті 204 ЦК України.

Керуючись викладеним вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Договір №1607 від 20.05.2021 не може бути визнано нікчемними, оскільки відсутність згоди позивача на укладення між компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd та ТОВ «Еногруп» вказаного договору може бути підставою для визнання його недійсним у судовому порядку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази визнання договору цесії недійсним у встановленому законом порядку шляхом винесення судового рішення.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до правовідносин, які виникли між ТОВ «Оптіма-технологія» та компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd, матеріального права України, з огляду на наступне.

Контракт №71901, укладений між ТОВ «Оптіма-технологія» та компанією Sociedade Exportadora De Artigos De Cortica Lda (зареєстрована і діє відповідно до законодавства Португальської Республіки) за своєю суттю є міжнародним комерційним контрактом, оскільки містить іноземний елемент.

Відповідно до змісту Контракту №71901, останній не містить арбітражного застереження щодо застосовного права, яким регулюються правовідносини Сторін.

Оскільки Сторони Контракту не скористалися вибором права, яке підлягає застосуванню до правовідносин, то можна дійти висновку, що між ТОВ «Оптіма-технологія» та компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd існують приватноправові відносини, які пов`язані з правопорядком, іншим, ніж український правопорядок, з огляду па наявність в них іноземного елементу.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлено Законом України «Про міжнародне приватне право».

Статтею 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, шо повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є: продавець - за договором купівлі- продажу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок Господарського суду Одеської області про те, що стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для виконання договору поставки є продавець, а оскільки відповідно до Контракту №71901 постачальником (продавцем) є саме компанія Sociedade Exportadora De Artigos De Cortica Lda, тому до контракту №71901 має застосуватись право Португалії, є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ТОВ «Оптіма-технологія» про надання ТОВ «Еногруп» незасвідчених у встановленому законом порядку доказів, як на підтвердження переходу прав вимоги за контрактом, так і доказів поставки товару згідно контракту №71901 від 22.01.2019 з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 судом було витребувано від ТОВ «Еногруп» для огляду оригінали договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, повідомлення про відступлення права вимоги від 14.06.2021, докази направлення повідомлення позивачу.

Оригінали вказаних документів були оглянуті судом першої інстанції у підготовчому засіданні, яке відбулось 09.08.2021, що підтверджено змістом протоколу судового засідання та змістом оскарженого рішення господарського суду.

Статтею 517 ч. 1, 2 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до п. 4 договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021 копії документів та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає Первісний кредитор за цим договором, передаються Новому кредитору в строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати укладення цього договору.

З аналізу вищевказаної норми права ч. 1 ст. 517 ЦК України не вбачається, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові тільки документи в оригіналі, а передача копій таких документів забороняється.

На виконання ч. 1 ст. 517 ЦК України сторони в договорі відступлення права вимоги погодили у пункті 4 передачу новому кредиторові саме копій документів. Оригінали вказаних документів повинні бути у сторін контракту №71901 від 22.01.2019, якими є ТОВ «Оптіма-технологія» та компанія Sociedade Exportadora De Artigos De Cortica Lda.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 517 ЦК України та п. 4 договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у ТОВ «Еногруп» лише копій документів, які і були залучені відповідачем до матеріалів справи.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 судом було витребувано від ТОВ «Оптіма-технологія» для огляду оригінал контракту №71901 від 22.01.2019 з усіма додатками до нього.

Проте 06.08.2021 до Господарського суду Одеської області від ТОВ «Оптіма-технологія» надійшло повідомлення про неможливість виконання ухвали суду від 29.07.2021 про витребування доказів у зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу контракту №71901 від 22.01.2019 та додатків до нього.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи ненадання відповідачем за зустрічним позовом ТОВ «Оптіма-технологія» для огляду оригіналу контракту №71901 від 22.01.2019 та додатків до нього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для вирішення спору на підставі наявних в матеріалах справи завірених копій документів, які не викликають сумніву щодо їх достовірності у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів, які можуть спростувати встановлені судом обставити про існування між ТОВ «Оптіма-технологія» та компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd договірних правовідносин, наявність яких позивачем не заперечувалася.

Докази, які можуть свідчити про відсутність заборгованості за контрактом ТОВ «Оптіма-технологія» перед компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції надані не були, зокрема, відповідачем за зустрічним позовом не було надано взагалі будь-яких доказів, якими може бути спростований як факт поставки на його користь товару за наявними в матеріалах справи митними деклараціями, так і факт оплати вартості отриманого товару за контрактом у повному обсязі.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.4 контракту №71901 від 22.01.2019 датою поставки вважається дата реєстрації експортної декларації. Поставка товару супроводжується наступними документами: товарно-транспортною накладною (CMR), рахунком, EX, EUR1, сертифікатом якості. Якщо в рахунку та/або специфікації не зазначено інше, товар за даним контрактом поставляється на умовах: CPT Verona Італія.

ТОВ «Еногруп» на підтвердження поставки товару за контрактом №71901 від 22.01.2019 були надані суду першої інстанції специфікації, рахунки, митні декларації.

Крім цього, відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Із вказаної правової норми вбачається, що боржник може висувати заперечення проти вимог нового кредитора тільки у разі, якщо він мав та висував раніше такі заперечення первісному кредитору.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником - ТОВ «Оптіма-технологія» не було доведено в установленому порядку належними та допустимими доказами факт пред`явлення ним заперечень проти первісного кредитора щодо неналежного виконання зобов`язань за контрактом (не отримані рахунки, транспортні декларації та інше, на що посилається Апелянт), які він мав на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

З огляду на викладене вище, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та ненадання ТОВ «Оптіма-технологія» взагалі будь-яких документів, які можуть спростувати факт отримання товару згідно наданих позивачем за зустрічним позовом копій митних декларацій, господарський суд дійшов вірного висновку про безпідставність доводів відповідача за зустрічним позовом щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження поставки товару та відсутності заборгованості перед компанією Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd.

Верховний Суд своєю постановою від 20.10.2020 по справі №910/10963/19 погодився та не спростував висновок суду першої та апеляційної інстанції про те, що «доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні (у даному випадку Договір відступлення № 1), а не документи, що засвідчують права, які передаються. Документи ж, які засвідчують саме право (вимогу) не є предметом договору цесії і не мають ніякого відношення до статусу цесіонарія, а тому їх не передання цесіонарію означає лише не виконання цедентом додаткового юридичного обов`язку, наявного у нього в силу закону, та не звільняє боржника від виконання своїх зобов`язань перед новим кредитором. Ні положення статті 512 Цивільного кодексу України, ні положення статті 517 цього ж Кодексу не пов`язують факт виникнення у нового кредитора прав вимоги у зобов`язанні з передачею документів, які засвідчують право вимоги, що передається, і так само не містять зобов`язань первісного кредитора передавати новому кредиторові оригінали таких документів.»

Колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні усі докази переходу прав та обов`язків від первісного кредитора компанії Sociedade exportadora de artigos de cortica Ltd до нового кредитора ТОВ «Еногруп», вказані докази були пред`явлені боржнику ТОВ «Оптіма-технологія», тому у останнього відсутні підстави не виконувати свого обов`язку новому кредиторові в порядку ст. 517 ч. 2 ЦК України.

З врахуванням викладеного слід вважати наявними підстави для переходу права вимоги виконання ТОВ «Оптіма-технологія» грошових зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019 в частині оплати вартості поставленого товару на суму 67 905,89 евро (розмір яких в гривневому еквіваленті за офіційним курсом становив 2 213 752,38 грн.) до ТОВ «Еногруп» на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) №1607 від 20.05.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2021 ТОВ «Еногруп» було направлено на адресу ТОВ «Оптіма-технологія» повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням, згідно якого відповідач, посилаючись на укладення договору цесії №1607 від 20.05.2021 повідомив про зарахування однорідних зустрічних вимог сторін на суму 1 712 453,22 грн. При цьому, відповідачем також було зазначено про наявність невиконаного позивачем грошового зобов`язання за контрактом №71901 від 22.01.2019 на суму 501 299,16 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

В силу вимог ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням, яке було надіслано ТОВ «Еногруп» на адресу позивача, є одностороннім правочином, який створює, змінює та припиняє правовідносини за контрактом №71901 від 22.01.2019, право вимоги виконання грошових зобов`язань за яким перейшло до ТОВ «Еногруп» на підставі договору цесії №1607 від 20.05.2021.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає наступним висновкам Верховного Суду.

26 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №920/240/18 дійшов висновку, що не оскаржена та не визнана недійсною заява про зарахування зустрічних вимог породжує правові наслідки. А позивач мав можливість оскаржити вказаний правочин як в окремому позові, так і звернутися до суду із заявою в порядку ч. з ст. 237 ПІК України, однак, самостійно обираючи спосіб захисту своїх прав та інтересів, даним правом не скористався.

ТОВ «Оптіма-технологія» не було позбавлене можливості за умови наявності відповідних правових та фактичних підстав захистити свої права у судовому порядку шляхом визнання правочину недійсними.

Відповідно до положень ст. 202, 203 ГК України зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження визнання одностороннього правочину про припинення зобов`язання зарахуванням недійсним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про припинення в процесі вирішення даного спору зобов`язань ТОВ «Еногруп» перед ТОВ «Оптіма-технологія» за договором поставки на суму 1 712 453,22 грн.

Окрім того, оскільки встановлене п. 3.1 контракту №71901 від 22.01.2019 правило оплати товару визначає необхідність здійснення остаточного розрахунку протягом 180 днів від дати рахунку, підстави для дослідження факту отримання позивачем виставлених іноземною компанією рахунків відсутні, а отже, станом на момент направлення відповідачем повідомлення №24/06 від 24.06.2021 строк виконання ТОВ «Оптіма-технологія» грошових зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019, як і строк виконання ТОВ «Еногруп» грошових зобов`язань за договором поставки №ОТ01192 від 16.01.2019р., є таким, що настав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, у даному випадку відбулося зарахування в процесі вирішення судом даного спору однорідних зустрічних вимог ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» на суму 1 712 453,22 грн., які виникли на підставі договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019, а також вимог ТОВ «Еногруп» до ТОВ «Оптіма-технологія» на суму 1 712 453,22 грн., які виникли на підставі контракту №71901 від 22.01.2019, право вимоги за яким перейшло до відповідача згідно договору цесії №1607 від 20.05.2021.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження в частині позовних вимог ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» про стягнення 1 712 453,22 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Беручи до уваги встановлені судом обставини переходу до ТОВ «Еногруп» права вимоги виконання ТОВ «Оптіма-технологія» грошових зобов`язань за контрактом №71901 від 22.01.2019, розмір заборгованості за яким у зв`язку із направленням відповідачем повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням складає 501 299,16 грн. (2 213 752,38 грн. - 1 712 453,22 грн. = 501 299,16 грн.), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ «Еногруп» зустрічних вимог шляхом присудження до стягнення із ТОВ «Оптіма-технологія» заборгованості у розмірі 501 299,16 грн.

Щодо заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 109 238,26 грн., збитків від інфляції у розмірі 92 203,13 грн. та 3% річних розмірі 25 205,89 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості поставленого товару позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано до сплати збитки від інфляції у розмірі 92 203,13 грн. та 3% річних розмірі 25 205,89 грн., які були нараховані за кожною видаткової накладною окремо до 28.05.2021.

Повідомлення №24/06 від 24.06.2021 про припинення зобов`язання зарахуванням було направлено відповідачем на адресу відповідача 25.06.2021, таким чином ТОВ «Оптіма-технологія» має право вимагати у відповідача сплати як пені, так і збитків від інфляції та 3% річних до моменту зарахування однорічних зустрічних вимог, оскільки, як було встановлено судом відповідачем не було своєчасно та у повному обсязі оплачено вартість поставленого позивачем товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку правильним розміром збитків від інфляції є сума 87 116,81 грн., а 3% річних - 23 763,04 грн., тому викладене має наслідком необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» шляхом присудження до стягнення на користь позивача 3% річних у розмірі 23 763,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 87 116,81 грн.

Щодо вимог про стягнення пені у загальному розмірі 109 238,26 грн. за порушення строків оплати вартості отриманого товару, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.3 договору поставки №ОТ01192 від 16.01.2019 у випадку недотримання умов оплати, що передбачені розділом 4 даного Договору, Покупець сплачує постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі 2-з облікових ставок НБУ за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем було здійснено нарахування пені за накладними №20624 від 24.06.2020, №206251 від 25.06.2020, №20711 від 01.07.2020, №207311 від 31.07.2020 із порушенням встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України строку для нарахування пені та дійшов вірного висновку, що правильним розміром пені є сума 89 057,00 грн., тому необхідно частково задовольнити заявлені ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» позовні вимоги у названій частині шляхом присудження до стягнення із відповідача пені у розмірі 89 057,00 грн.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» позовних вимог в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі 87 116,81 грн., пені у розмірі 89 057,00 грн., 3% річних у розмірі 23 763,04 грн., провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Оптіма-технологія» до ТОВ «Еногруп» про стягнення 1 712 453,22 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а зустрічний позов необхідно задовольнити повністю шляхом стягнення із ТОВ «Оптіма-технологія» на користь ТОВ «Еногруп» заборгованості у розмірі 501 299,16 грн.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі № 916/1577/21 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі № 916/1577/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-технологія» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі № 916/1577/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі № 916/1577/21 залишити без змін.

Витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 17.02.2022 у зв`язку з перебування головуючого суддів Богатиря К.В. та судді зі складу колегії Бєляновського В.В. у відпустці у період з 07.02.2022 по 11.02.2022 на підставі наказу в.о. Голови суду від 07.02.2022 №27-в та перебуванням судді зі складу колегії Філінюка І.Г. у відпустці у період з 11.02.2022 по 16.02.2022 на підставі наказу в.о. Голови суду від 10.02.2022 №32-в.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк