ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.02.2022м. ДніпроСправа № 904/7658/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В,
розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпро
про стягнення 8 965 430,26 грн. за договором транспортування природного газу
Від Позивача: Вагнер Д.В., довіреність № 1-2845 від 29.11.2021, адвокат
Від Відповідача (заявника): Кузьміна І.С., довіреність № 007.1Др-300-1221 від 24.12.2021, адвокат
РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Також позивач просив судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2022 в позові відмовлено.

25.01.2022 на адресу суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 79 970,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 призначено судове засідання для розгляду заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про ухвалення додаткового рішення на 31.01.2022.

31.01.2022 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.02.2022.

08.02.2022 заявник в судовому засіданні підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Позивач проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив.

08.02.2022 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

У заяві відповідач зазначає, що для отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, АТ «Дніпропетровськгаз» 06.09.2021 укладено договір № 060921-2 надання правової допомоги під час розгляду справи за позовом Акціонерного товариства "Уктрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення 8 965 430,26 грн. за договором транспортування природного газу з Адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс».

Адвокатами АО «Правовий Альянс» було складено звіти №№1,2 про обсяг наданих адвокатами послуг та виконання робіт від 24.01.2022 відповідно до умов укладеного договору № 060921-2 надання правової допомоги під час розгляду справи № 904/7658/21.

Сторонами договору № 060921-2 надання правової допомоги від 06.09.2021 складено та підписано акт наданих послуг від 21.01.2022.

АТ «Дніпропетровськгаз» платіжним дорученням здійснено оплату послуг по договору № 060921-2 надання правової допомоги під час розгляду справи №904/7658/21 у розмірі 79 970,00 грн.

Відповідач зазначає, що, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовної заяви, приймаючи до уваги, що процесуальні документи по справі були складені адвокатами АО «Правовий Альянс», витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу відповідно до договору № 060921-2 надання правової допомоги становлять 79 970,00 грн. (50 000,00 грн. - гонорар успіху, та 29 970,00 грн. згідно звіту про надані послуги).

Відповідач вважає, що такі витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченими ними часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач надав заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні заяви АТ «Дніпропетровськгаз» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення з АТ «Укртрансгаз» «гонорару успіху» у розмірі 50 000,00 грн. у повному обсязі та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначений у заяві АТ «Дніпропетровськгаз» у розмірі 29 970,00 грн. на 90 відсотків.

Заперечення обґрунтовані тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необґрунтованим, не співмірним із складністю цієї справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Докази надання правової допомоги позивачу. 2. Докази надання правової допомоги відповідачу. 3. Правомірний розмір витрат позивача на оплату правової допомоги. 4. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" (далі - відповідач, замовник) та Адвокатським об`єднанням "Правовий Альянс" (далі - виконавець), (разом іменовані - сторони) укладено договір про надання правової допомоги №060921-2 від 06.09.2021 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надавати послуги правової допомоги під час розгляду справи № 904/7658/21 за позовною заявою Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про стягнення 8 965 430,26 грн., а замовник приймати та оплачувати їх.

Згідно пункту 3.1 договору ціна послуг виконавця здійснюється в наступному порядку:

3.1.1 оплата виконавця встановлюється погодинно. Ціна однієї години визначається згідно додатку № 1 до договору;

3.1.2. замовник додатково сплачує виконавцю гонорар успіху у розмірі 50 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20%, протягом 5 календарних днів після ухвалення рішення Господарським судом Дніпропетровської області про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про стягнення 8 965 430,26 грн. по справі № 904/7658/21.

Відповідно до додатку № 1 ціна послуг в грн. за одну годину:

- Юридичні послуги адвоката 1 665,00 грн/год;

- Юридичні послуги начальника управління 2 526,00 грн/год.

Виконавцем, в підтвердження надання послуг замовнику, було надано акт надання послуг № АОЯ82000001 від 21.01.2022, в якому зазначено, що виконавцем надані послуги замовнику Юридичні послуги" у розмірі 79 970,00 грн. Акт підписано електронним підписом обома сторонами.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката відповідачем подано: договір про надання правової допомоги № 060921-2 від 06.09.2021, звіт про надані послуги №1 від 21.01.2022, на суму 21 645,00 грн., звіт про надані послуги № 2 від 21.01.2022, на суму 8 325,00 грн., Акт надання послуг № АОЯ82000001 від 21.01.2022 на суму 79 970,00 грн., платіжне доручення № 831 від 25.01.2022 про сплату вартості правової допомоги на суму 79 970,00 грн.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач в запереченнях просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначений у заяві АТ «Дніпропетровськгаз» у розмірі 29 970,00 грн. на 90 відсотків, посилаючись на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необгрунтованим, не співмірним із складністю цієї справи, часом витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг.

Відповідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До того ж, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт: ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням (запереченням) іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Прицьому аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 ГПК України дає підстави для висновку, що у вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати:

- складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг):

- час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- пов`язаність цих витрат із розглядом справи;

- обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору;

- ціну позову, значення справи для сторін;

- вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи;

- поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо);

- дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Предметом позовних вимог у справі № 904/7658/21 є стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Договір на транспортування природного газу та послуги, що можуть бути за ним надані є основним договором, що укладений між Позивачем та Відповідачем і який є обов`язковою умовою здійснення ліцензованої господарської діяльності обох товариств.

Умови вказаного Договору не є для товариства Відповідача новими, чи такими, що можуть викликати особливі труднощі під час його опрацювання.

У доданих до заяви Відповідача доказах - звітах адвокатів про надані послуги за договором зазначено, що ними було сумарно витрачено 12 годин на підготовку заяв по суті, інших процесуальних документів та сумарно 6 годин для участі у судових засіданнях.

Слід зазначити, що 12 годин в рамках цієї справи на підготовку процесуальних документів є значно завищеним часом, оскільки існують аналогічні спори для подібних правовідносин, а тому не потребує такого часу для підготовки відповідних процесуальних документів.

Щодо часу, витраченого на судові засідання із розгляду даної справи, позивач зазначив, що 6 годин для участі у судових засіданнях є значно завищеним часом, оскільки жодне судове засідання не тривало і однієї години, а здебільшого розгляд справи відкладався, в т. ч. за клопотаннями представників Відповідача. Відтак сумарний час розгляду даної справи у режимі судових засідань не міг тривати 6 годин.

Також позивач зауваживи на тому, що в додатку 1 до Договору надання правової допомоги № 060921-2 від 06.09.2021 сторонами узгоджено вартість її години юридичних послуг адвоката у розмірі 1665 грн./год.

Вказана вартість наданих послуг за одну годину також не відповідає ринковій вартості з надання таких послуг.

Щодо акту надання послуг, наданого Відповідачем, слід зазначити, що останній не розділяє вартість наданих послуг окремо на вартість таких послуг та окремо на «гонорар успіху», що є неприпустимим, адже «гонорар успіху» не входить до вартості наданих послуг, а тому зазначена у вказаному акті загальна вартість наданих «юридичних послуг» не відповідає дійсним обставинам справи.

Також, відповідачем було заявлено до стягнення з позивача 50 000,00 грн. «гонорару успіху».

Гонорар успіху передбачений п. 3.1.2 Договору, укладеного між АТ «Дніпропетровськгаз» та АО «Правовий Альянс».

Стосовно «Гонорару успіху» позивач зазначив, що за своїм змістом і правовою природою заявлена сума «гонорару успіху» адвокату в розмірі 50 000,00 грн., не може бути ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 462/9002/14-ц, від 3 липня 2019 року у справі № 757/20995/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 826/8107/16, від 10 липня 2019 року у справі № 912/2391/16.

Пункт 3.1.2 Договору, наданого відповідачем, передбачає саме додаткову сплату цієї суми, яка не передбачена додатком 1 до вказаного Договору - ціна послуг за договором.

Тобто, передбачений п. 3.1.2 Договору «гонорар успіху» адвоката, за результатом надання послуг якого, ухвалено позитивне рішення на користь Відповідача не є витратами на професійну правничу допомогу, в розумінні приписів п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, у зв`язку з чим дані витрати, не можуть бути задоволені судом.

Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 29.06.2021 року у справі № 922/1556/20 зробив наступний правовий висновок: «Під час розгляду справи в суді першої інстанції до закінчення судових дебатів позивачем як у позовній заяві, так і в інших зверненнях до суду (відповіді на позов, заяві про уточнення розміру позовних вимог, відповіді на відзив на заяву про уточнення позовних вимог) було зазначено, що остаточний розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а також докази понесення цих витрат будуть надані суду додатково. При цьому, заявником не визначалося інших видів витрат на правову допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема таких, які можуть бути визначені як "гонораруспіху".

Будь-яких інших заяв про розподіл судових витрат на правничу допомогу позивачем до закінчення судових дебатів не подавалось.

Не було вказано ПАТ "Юнікон", що воно понесло або очікувало понести витрати у зв`язку з оплатою адвокату "гонорару успіху" і в заяві щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, поданій до суду 16.09.2020.

Такі докази понесення судових витрат, як копії акта прийому-передачі наданої правової

(правничої) допомоги від 16.10.2020, рахунка-фактури від 16.10.2020 та платіжне доручення від 21.10.2020 на суму 22203,47 грн були подані позивачем разом із заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат лише 26.10.2020, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Наведене, за правильним висновком апеляційного суду, свідчить про недотримання позивачем передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України порядку, адже до закінчення судових дебатів позивачем не заявлялося про намір звернення до суду із заявою про відшкодування витрат на оплату "гонорару успіху" адвоката, а відповідні докази не були подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, апеляційним судом правильно зауважено, що у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4507/18 міститься висновок про необов`язковість для суду зобов`язань, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, відтак обґрунтовано відхилено посилання позивача на умови відповідного договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 та на протокол узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 22.05.2020».

Постановою Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі № 904/3105/17 визначено:

«колегія суддів враховує, що 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також: критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-й), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-УІ«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-УІ) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-УІ).

Розмір гонорару визначаєтеся за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Сrеесе, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

За приписами ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведений висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення, суд дійшов висновку про неприйнятність заявленої до стягнення суми з огляду на таке.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18), вбачається, що в разі, якщо суд при вирішенні клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, зазначені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також що їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Так, відповідачем надано звіт про надані послуги №1 від 21.01.2022, в якому зазначено, що виконавцем (адвокатом Астраханцевою Л.Т.) надані наступні послуги замовнику:

- підготовка заяви про застосування позовної давності по справі № 904/7658/21 від 24.09.2021 вих № б/н 3 год вартість 1 665,00 грн/год всього 4 995,00 грн.;

- підготовка відзиву на позовну заяву по справі № 904/7658/21 від 24.09.2021 вих № б/н 3 год вартість 1 665,00 грн/год всього 4 995,00 грн.;

- підготовка клопотання про долучення судової практики по справі № 904/7658/21 від 15.11.2021 вих № б/н 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- підготовка заперечення на клопотання про долучення доказів по справі № 904/7658/21 від 15.12.2021 вих № б/н 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 19.10.2021 по справі № 904/7658/21 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 16.11.2021 по справі № 904/7658/21 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 06.12.2021 по справі № 904/7658/21 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 20.01.2022 по справі № 904/7658/21 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за даним актом становить 21 645,00 грн.

Крім того, відповідачем надано звіт про надані послуги №2 від 21.01.2022, в якому зазначено, що виконавцем (адвокатом Кузьміною І.С.) надані наступні послуги замовнику:

- підготовка заперечення на відповідь на відзив по справі № 904/7658/21 від 21.10.2021 вих № б/н 23 год вартість 1 665,00 грн/год всього 4 995,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 28.09.2021 по справі № 904/7658/21 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.;

- підготовка клопотання про долучення судової практики по справі № 904/7658/21 від 17.01.2021 вих № б/н 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн;

- підготовка заперечення на заяву свідка по справі № 904/7658/21 від 06.12.2021 вих № б/н 1 год вартість 1 665,00 грн/год всього 1 665,00,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за даним актом становить 8 325,00 грн.

Отже, загальна вартість наданих послуг за звітами становить 29 970,00 грн.

Проаналізувавши наданий розрахунок суми витрат позивача, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатами роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в звітах №1 та № 2 про надані послуги від 21.01.2022, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями, участю у судових засіданнях).

Водночас, суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку документів як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, враховуючи заперечення позивача, дійшов висновку про зменшення витрат на правову допомогу на 50%.

Таким чином, до стягнення з позивача підлягає 39 985,00 грн. витрат на правничу допомогу.

39 985,00 грн. витрат покладаються на позивача.

Керуючись статтями 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 03340920) 39 985,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В частині стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 39 985,00 грн. -відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст додаткового рішення складено 11.02.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко