ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
07.02.2022 Справа №905/2168/21
Суддя Господарського суду Донецької області Кротінова О.В.
про стягнення 104005,82 грн., -
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мішкі» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 15.11.2021 (з урахуванням уточнень) до відповідача, Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення 104005,82 грн., у тому числі:
- основна заборгованість у сумі 102600,00 грн. на підставі договору №1103-21ЕП від 31.08.2021 про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-08-04-004184-а;
- пеня у сумі 1195,00 грн. на підставі п.6.7 договору №1103-21ЕП від 31.08.2021 про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-08-04-004184-а;
- 3% річних у сумі 210,82 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним на підставі договору №1103-21ЕП від 31.08.2021 про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-08-04-004184-а поставлено Державному підприємству «Добропіллявугілля-видобуток» товар за видатковою накладною №52 від 06.09.2021 на суму 102600,00 грн. Станом на 15.11.2021 відповідач за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 102600,00 грн. та підстави для нарахування пені у сумі 1195,00 грн., 3% річних у сумі 210,82 грн. за період з 22.10.2021 по 15.11.2021.
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 549, 550, 625, 629, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст.173-175, 193 Господарського кодексу України.
Відповідачем відзив суду не представлено.
ІІ. Процесуальній дії суду:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2168/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 прийнято позовну заяву б/н від 15.11.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2168/21; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено позивачу надати: відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 07.01.2022, одночасно надати докази її направлення учасникам справи; визначено відповідачу надати: відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 27.12.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; роз`яснено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалу про відкриття провадження у справі скеровано на зареєстровану юридичну адресу відповідача та отримано останнім, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Одночасно, ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який створений для відкритого безоплатного цілодобового доступу на офіційному вєб-порталі судової влади України до судових рішень.
Відповідачем відзив не представлено, жодних пояснень та клопотань суду не надано.
Так, враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, сплив строку, встановленого відповідачу для надання відзиву на позовну заяву, відсутність клопотань від учасників справи щодо розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, беручи до уваги належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, ґрунтуючись на положеннях ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Згідно з п.2.2 договору, приймання продукції здійснюється на підставі фактичних даних про її якість і кількість відповідно до звичаїв ділового обороту. Під звичаями ділового обороту сторони розуміють перевірку дотримання постачальником умов цього договору відносно кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та/або упаковки продукції відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6 (із змінами та доповненнями) та «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживанні за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7 (із змінами та доповненнями), в частині, що не суперечить умовам цього договору.
Пунктом 2.6 договору передбачено, що продукція приймається покупцем на підставі даних: за кількістю - у відповідності з фактичною кількістю продукції, що постачається в узгоджене місце призначення поставки (п.п.2.6.1); за якістю - відповідно до якісних показників, зазначених у відповідних специфікаціях до договору в сертифікаті якості заводу-виробника, паспорті, а також, відповідно до технічних характеристик і інших додаткових вимог до продукції, обумовлених сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору (п.п.2.6.2).
За умовами п.2.8 договору, у випадку, якщо в процесі приймання продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності покупцем виявлено невідповідність даним, вказаним в товаросупровідних документах, обумовлених сторонами у відповідній специфікації до договору покупець зобов`язується викликати постачальника телеграмою або технічними засобами зв`язку (факсограмою, електронним листом) для
спільного приймання продукції.
У разі якщо в результаті приймання продукції буде встановлено, що фактичні показники кількості і/або якості та/або асортименту і/або комплектність не відповідають даним, зазначеним у відповідній специфікації до договору, а також в разі поставки постачальником продукції не узгодженої сторонами у відповідних специфікаціях до договору, покупець має право: відмовитися від прийняття продукції і оплати її вартості, а у разі здійснення попередньої оплати продукції, вимагати повернення сплачених грошових коштів, впродовж 10 календарних днів з дати відправки письмової вимоги постачальникові; на заміну продукції; прийняти продукцію зі зменшенням її ціни, залежно від показників невідповідності якості і/або кількості і/або асортименту і/або комплектності продукції. Повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п.2.5 цього договору, за умови здійснення постачальником попередньої оплати у розмірі витрат, пов`язаних з поверненням продукції (п.2.12 договору).
Пунктом 4.1 договору визначено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.
Умови поставки продукції визначено у п.4.2 договору, а саме - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов і обмовок, що містяться в цьому договорі і/або відповідних специфікаціях до цього договору. Погоджене місце поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе усі витрати та ризики, пов`язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в погоджене місце призначення. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін регулюватимуться положеннями, погодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору.
Пунктом п.4.3 договору визначено певний перелік документів, які постачальник зобов`язаний надати покупцю.
Як встановлено п.4.5 договору, покупець має право затримати оплату продукції при не наданні або несвоєчасному наданні оригіналів рахунків, несвоєчасної реєстрації податкової накладної, а також інших документів, надання яких постачальником є обов`язковим в силу договору, при цьому, покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати.
Датою поставки продукції вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у видатковій накладній (п.4.7, п.4.8 договору).
Відповідно до п.4.10 договору зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в погоджене місце призначення поставки в належній кількості, якості, комплектності, асортименті та в строки, погоджені сторонами в договорі і специфікаціях до договору. Зобов`язання покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої продукції.
У п.5.1 договору зазначено, що його загальна сума визначається загальною сумою усіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складає 102600,00 грн. з ПДВ. Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до договору.
Розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника з відстроченням платежу протягом 45 календарних днів з дня отримання товару на підставі отриманого покупцем рахунку, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору та відповідною специфікацією до договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п.5.3 договору).
Відповідно до п.5.4 договору остаточні взаєморозрахунки між покупцем і постачальником проводяться на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього договору.
Пунктом п.5.9 договору встановлено, якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є першим за ним робочий день.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання будь-якої із сторін прийнятих на себе за цим договором зобов`язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі, відшкодовує збитки, сплачує штрафні санкції.
За умовами п.6.7 договору, у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець, на письмову вимогу постачальника, сплачує постачальникові неустойку у формі пені у розмрі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, та не більше 5% від простроченої суми.
Цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.06.2022, а в частині проведення розрахунків, - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (п.8.1 договору).
Умови поставки: автотранспортом постачальника та за рахунок його коштів.
Місце поставки: ВП «Енергопідприємство» Донецька обл., м.Добропілля, вул.Східна,1.
Строк поставки: до 31.08.2021, але не пізніше 30.09.2021.
Означені договір та специфікацію підписано сторонами і скріплено печатками підприємств без зауважень, доказів їх припинення суду не представлено, з матеріалів справи не слідує.
Згідно товарно-транспортної накладної №11 від 06.09.2021, вантажоодержувачем визначено Державне підприємство «Добропіллявугілля-видобуток», пунктом розвантаження вантажу ВП «Енергопідприємство» Донецька обл., м.Добропілля, вул.Східна, 1, вантаж у кількості 300 м2 на загальну суму 102600,00 грн., у розділі супровідні документи на вантаж зазначено рахунок №52 від 03.09.2021, видаткову накладну №52 від 06.09.2021 та сертифікат якості, одержано відповідальною особою вантажоодержувача завідувача складом, що підтверджується особистим підписом.
Означену накладну підписано з боку відповідача завідувачем складу Тереховою І.С. за довіреністю №172 від 06.09.2021.
Видаткову накладну підписано уповноваженим представником відповідача без зауважень.
Як зазначає позивач у позові, у зв`язку з тим, що відвантажений товар на суму 102600,00 грн. відповідачем станом на 15.11.2021 не оплачено, позивач нарахував пеню, 3% річних та звернувся до господарського суду з даним позовом, для захисту свого порушеного права.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.
Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).
Оцінивши зміст означеного вище договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).
Як свідчать фактичні обставини справи, договір №1103-21ЕП від 31.08.2021 про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-08-04-004184-а підписано з обох сторін, містить суттєві умови для такого виду договорів визначені законом, недійсним не визнано, а отже є таким, що породжує права та обов`язки для його сторін.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», накладні являються первісними звітними документами, на підставі яких проводиться звіт господарської діяльності.
Системний аналіз Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємствах свідчить про те, що у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів на підставі первинних документів. Останні для надання їм юридичної сили доказовості в розумінні статті 76-77 Господарського процесуального кодексу України повинні мати крім обов`язкових реквізитів додаткові в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій. Тобто, в якості доказу первинні документи мають містити повні дані про конкретні господарські операції та підставу їх здійснення.
З матеріалів справи слідує здійснення поставки обумовленої договором №1103-21ЕП від 31.08.2021 про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-08-04-004184-а продукції в узгоджене місце призначення та її прийняття відповідачем у кількості зазначеній у первинних документах, у видатковій накладній №52 від 06.09.2021 - 300 м2.
Продукцію від імені відповідача отримала Терехова І.С., наряд на отримання товарно-матеріальних цінностей який досліджено судом та встановлено наявність повноважень на вчинення таких дій.
Наведена спірна накладна містить посилання на означений вище договір, як на правову підставу здійснення господарської операції.
Доказів наявності заперечень щодо кількості переданого товару, а також порядку передачі та інших зауважень суду не надано, з матеріалів справи не вбачається, як і реалізації права покупцем відповідно до п.2.12, п.4.5 договору.
Виходячи з системного аналізу наведених вище норм та дослідивши обставини справи, слідує висновок, що надана позивачем видаткова накладна №52 від 06.09.2021 є належним доказом здійснення передачі відповідачу подукції та прийняття її останнім у межах та у відповідності до договору №1103-21ЕП від 31.08.2021 на суму 102600,00 грн.
Відтак, зобов`язання позивача за договором №1103-21ЕП від 31.08.2021, як постачальника товару є виконаними у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Пунктом 5.3 договору передбачено, що розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються з відстроченням платежу протягом 45 календарних днів з дня отримання товару на підставі отриманого покупцем рахунку, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору та відповідною специфікацією до договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.
Доказів зміни строку оплати суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.
Слід зазначити, що відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст.692 Цивільного кодексу України).
Так, виходячи з наведених положень Цивільного кодексу України, поряд із вищевикладеними нормами чинного законодавства України, підписання покупцем видаткової накладної фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, що є підставою виконання обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Судом також звернуто увагу на відсутність у представлених суду накладних будь-яких зауважень щодо невиконання постачальником вимог п.4.3 договору в частині надання покупцю перелічених у ньому документів.
Доказів заявлення відповідачем після отримання продукції будь-яких претензій позивачу щодо відсутності необхідних документів, тощо, не надано.
Інших доказів, що вказують на невиконання постачальником вимог п.4.3 договору суду не представлено.
Відтак, не встановлено підстав застосування п.4.5 договору.
Як вбачається з товарно-транспортної накладної, поставка відбувалась автомобільним транспортом, враховуючи положення п.4.8 договору, датою поставки продукції за видатковою накладною №52 від 06.09.2021 06.09.2021 (на видатковій накладній відсутні будь-які відмітки, відтак суд виходить з того, що дата приймання товару відповідає даті накладної).
З огляду на таке, беручи до уваги дату поставки, відповідач повинен розрахуватись із позивачем за отриману нам продукцію за видатковою накладною №52 від 06.09.2021 на суму 102600,00 грн. не пізніше 21.10.2021.
Проте, як слідує з обставин справи, відповідачем за отриманий товар розрахунок у строк встановлений договором не здійснено.
З огляду на таке, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, слідує невиконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем у сумі 102600,00 грн. у встановлені договором строки, як і на час розгляду справи.
Доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено, з матеріалів справи протилежного встановленому не вбачається.
V. Висновки суду:
Виходячи з встановлених обставин справи, мотивів та положень законодавства, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню у сумі, заявленій до стягнення позивачем.
Згідно з п.6.7 договору №1103-21ЕП від 31.08.2021 у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець, на письмову вимогу постачальника, сплачує постачальникові неустойку у формі пені у розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, та не більше 5% від простроченої суми.
Відповідно до наданого розрахунку, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення суму пені за видатковою накладною №52 від 06.09.2021 за період з 22.10.2021 по 15.11.2021 в загальному розмірі 1195,00 грн.
Згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
За змістом ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Перевіривши підстави та арифметичний розрахунок даних позовних вимог за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про те, що заявлений період є правомірним, з дотриманням обмежень встановлених п.6.7 договору, проте, за підрахунками суду за означений період сума пені, з урахуванням подвійної облікової ставки, становить 1194,66грн.
З урахуванням цього, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені, нарахованої за несвоєчасне виконання оплати продукції поставленої згідно видаткової накладної №52 від 06.09.2021 у сумі 1194,66 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних від простроченої суми.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання будь-якої із сторін прийнятих на себе за цим договором зобов`язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі, відшкодовує збитки, сплачує штрафні санкції.
Прострочення відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, від суми заборгованості у розмірі 102600,00 грн. за період прострочення з 22.10.2021 по 15.11.2021 заявлено до стягнення 3% річних у загальному розмірі 210,82 грн.
Перевіривши за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН» здійсненний позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є правомірним та арифметично вірним.
Відтак, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних у заявленому обсязі.
Судові витрати в частині стягнення судового збору підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішкі», м.Київ, до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м.Добропілля Донецької області, про стягнення 104005,82 грн., у тому числі: основна заборгованість у сумі 102600,00 грн.; пеня у сумі 1195,00 грн.; 3% річних у сумі 210,82 грн., задовольнити частково.
3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
6.Повний текст рішення складено 07.02.2022.
Суддя О.В. Кротінова