РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2022Справа № 910/19820/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Майкута Богдана Ігоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадіс Сервіс»

про стягнення 70094,75 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Фізична особа-підприємець Майкут Богдан Ігорович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадіс Сервіс» про стягнення 70094,75 грн

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 21.07.2021 між ФОП Майкутом Богданом Івановичем та ТОВ «Парадіс Сервіс» було укладено Договір поставки №6, відповідно до якого позивач, як постачальник зобов`язувався передати у власність продовольчі товари, а відповідача, як покупець, прийняти та оплатити отриманий згідно накладних товар. У період з липня по вересень 2021 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 325388,51 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними. Відповідачем було проведено оплати за вказаним Договором з оплати поставленого товару на суму 255294,06 грн, що підтверджується платіжними дорученнями. Так, відповідачем було порушено умови вищевказаного Договору в частині повної оплати поставленого товару, в результаті чого станом на 29.11.2021 за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 70094,45 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 70094,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 13.12.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 23.12.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 04.01.2022. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 28.12.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 04086, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 41.

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 13.12.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №527.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Парадіс Сервіс» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2021 між ФОП Майкутом Богданом Ігоровичем (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Парадіс Сервіс» (далі - Покупець) укладено Договір поставки №6 (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продовольчі товари, а Покупець зобов`язується прийняти і оплати отриманий згідно накладних Товар на умовах даного Договору (п.1.1. Договору)

Згідно п.3.1., 3.2. Договору, вартість Товару визначена в товарно-супровідних документах. Розрахунок за отриманий Товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з рахунку Покупця на рахунок Постачальника протягом 10 днів з моменту отримання Товару.

Відповідно до п.4.1., п.4.2. Договору, прийом Товару здійснюється Покупцем згідно накладної. Товар вважається переданим Покупцю з моменту підписання накладної на Товар.

Положеннями ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору поставки №6 від 21.07.2021 у період з липня 2021 по вересень 2021 було поставлено, а відповідачем прийнято Товар на загальну суму 325388,51 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних видаткових накладних.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень, відповідачем у період з липня 2021 по вересень 2021 було проведено оплати за поставлений Товар на загальну суму 255294,06 грн.

Таким чином, відповідачем було порушено умови вказаного Договору в частині повної оплати поставленого Товару у зв`язку з чим за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 70094,45 грн.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, передбачається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 70094,75 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадіс Сервіс» (04086, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 41; ідентифікаційний код 33694992) на користь Фізичної особи-підприємця Майкута Богдана Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмір 70094 (сімдесят тисяч дев`яносто чотири) грн 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 14.02.2022.

Суддя Я.В. Маринченко