ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Справа № 902/322/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Пузирко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Петрол Груп" на рішення Господарського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року в справі №902/322/21 (суддя - Маслій І.В.)

час та місце ухвалення рішення: 20 жовтня 2021 року; м. Вінниця, вул. Пирогова, 29; вступна і резолютивна частина проголошена о 17:30 год; повний текст рішення складено 1 листопада 2021 року

за позовом Акціонерного товариства "ОТП БАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ПЕТРОЛ ГРУП"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача:

Третя особа 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віфарт"

Третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінакольд"

Третя особа 3: Приватне підприємство "Фірма "Нафтосинтез"

Третя особа 4: Арбітражного керуючого Цвик А.О. Приватного підприємства "Нафтотрейдинг"

Третя особа 5: ОСОБА_1

Третя особа 6: ОСОБА_2

Третя особа 7: ОСОБА_3

про визнання права та звернення стягнення на предмети іпотеки

за участю представників сторін:

від Відповідача - Арустамян А.Е.;

від Позивача, Третіх осіб 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ОТП БАНК" (надалі -Позивач) звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ПЕТРОЛ ГРУП" (надалі -Відповідач), в якій просив:

· визнати право Позивача як іпотекодержателя згідно Договору наступної застави (іпотеки) №РL 12-026/В00 від 29 лютого 2012 року на нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою: Вінницька обл., Тиврівський район, смт. Тиврів, вул. Злагоди, буд. 30, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45; комплекс будівель та споруд автозаправлювальної станції, яка знаходиться за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44а , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41; земельну ділянку, кадастровий номер: :02:003:0001, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44-а ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241; комплекс будівель та споруд нафтобази, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. №187 б ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; земельну ділянку, кадастровий номер: :01:059:0026, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 187 б , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; нежитлове приміщення автозаправочної станції, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Літинський район, вул. Хмельницького Б., буд. №72 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; основні засоби виробництва, обладнання, що входять до складу комплексу будівель і споруд, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. 187 б, а саме: - вагон (битовка) - 1 шт., інв. № 1; вагончик - 1 шт., інв. № 2; насосний агрегат - 1 піт., інв. № 77; насос - 2 шт., інв. № 159: насос - 2 шт., інв. № 27; насос - 1 шт., інв. № 161; насос - 1 шт., інв. № 7; насос - 1 шт., інв. № 150; насос масляний - 1 шт., інв. № 81: насос ручний - 1 шт., інв. № 6; насос пересувний масляний - 1 шт., інв. № 89; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 8; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 155; колонка - 1 шт., інв. №3: мотокоса - 1 шт., інв. № 163; мотопомпа 1 шт., інв. № 115; контур заземлення - 1 шт. інв. № 94/135; кабельні комунікації - 1 шт., інв. №94/136, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Актив Петрол Груп»;

· стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість по тілу наданого кредиту за Договором про надання банківських послуг №СR 12-018/В00-4 від 27 лютого 2012 року у розмірі 4 000 000 грн., шляхом звернення стягнення на наступні предмети іпотеки: нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою: Вінницька обл., Тиврівський район, смт. Тиврів, вул. Злагоди, буд. 30, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45; комплекс будівель та споруд автозаправлювальної станції, яка знаходиться за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41;земельну ділянку, кадастровий номер: :02:003:0001, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. Шкільна, буд. №44-а; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241; комплекс будівель та споруд нафтобази, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. №187 б; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; земельну ділянку, кадастровий номер: :01:059:0026, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 187 б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; нежитлове приміщення автозаправочної станції, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Літинський район, вул. Хмельницького Б., буд. №72, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; основні засоби виробництва, обладнання, що входять до складу комплексу будівель і споруд, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. 187 б, а саме: - вагон (битовка) - 1 шт., інв. № 1; вагончик - 1 шт., інв. № 2; насосний агрегат - 1 піт., інв. № 77; насос - 2 шт., інв. № 159; насос - 2 шт., інв. № 27; насос - 1 шт., інв. № 161; насос - 1 шт., інв. № 7; насос - 1 шт., інв. № 150; насос масляний - 1 шт., інв. № 81: насос ручний - 1 шт., інв. № 6; насос пересувний масляний - 1 шт., інв. № 89; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 8; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 155; колонка - 1 шт., інв. № 3: мотокоса -1 шт., інв. № 163; мотопомпа 1 шт., інв. № 115; контур заземлення - 1 шт. інв. № 94/135; кабельні комунікації - 1 шт., інв. №94/136;

зі способом реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звернення Позивача до судових інстанцій з позовними заявами про стягнення заборгованості за Кредитним договором та звернення стягнення на Предмети іпотеки та застави в рахунок погашення заборгованості, Позивачем отримано лише 1 025 665 грн 51 коп.. Відтак, на переконання Позивача, зобов`язання згідно Кредитного договору в силу вимог статті 599 Цивільного кодексу України не припинилися. Позивач не погоджуючись з законністю відчуження Предметів іпотеки у ліквідаційній процедурі Третій особі 4 в межах справи №902/1255/15, оскаржив до суду як результати аукціону від 23 січня 2017 року, так і укладений за їх наслідками договір купівлі-продажу від 2 березня 2017 року. На переконання Позивача, у зв`язку з тим, що результати аукціону від 23 січня 2017 року та договір купівлі-продажу від 3 лютого 2017 року визнані судом недійсними, іпотека реалізованого за результатами оскарженого аукціону майна не була припиненою. Як вказано Позивачем у позовній заяві, Відповідач будучи іпотекодавцем Предметів іпотеки, згідно умов Договору іпотеки, зобов`язаний задовольнити вимоги Позивача за Кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року, зокрема, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Віфарт" (надалі - Третя особа 1); Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінакольд" (надалі - Третя особа 2); Приватне підприємство "Фірма "Нафтосинтез" (надалі - Третя особа 3); Арбітражного керуючого Цвик А.О. Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" (надалі - Третя особа 4); Складчікова Дмитра Миколайовича (надалі - Третя особа 5); Скибіцького Євгена Едуардович (надалі - Третя особа 6); Беденко Володимира Геннадійовича (надалі - Третя особа 7)).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року в справі №902/322/21 позов задоволено частково. Визнано право Позивача як іпотекодержателя згідно Договору застави (іпотеки) №РL 12-026/В00 від 29 лютого 2012 року на нежитлові будівлі та споруди, згідно переліку, наведено в резолютивній частині рішення. В решті позову відмовлено.

Відповідне судове рішення ґрунтується на тому, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі. Суд зауважив, що запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні також вказав, що в судових рішення по справі №902/1255/15 суд дійшов висновку, що Відповідач є недобросовісним набувачем майна Третьої особи 4, оскільки ТОВ "Актив Петрол Груп" є заінтересованою особою щодо Третьої особи 4 та первісного покупця нерухомого майна - ТОВ "Транс Петрол Груп", яке набуло відповідне майно за договором купівлі-продажу майна № 480 від 2 березня 2017 року.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що встановивши факт переходу права власності на спірне нерухоме майно внаслідок укладених договору купівлі-продажу з попереднім власником, який набув відповідне право в ході ліквідаційної процедури під час виключення з Єдиного реєстру заборон запису про обтяження цього майна, місцевий господарський суд прийшов до висновку про поширення на Відповідача статусу іпотекодавця за іпотечним договором, а тому відсутні підстави для припинення договору іпотеки, укладеного між Позивачем та Третьою особою 4.

В той же час, господарським судом Вінницької області в даній справі, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності, та відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по тілу наданого кредиту за Договором про надання банківських послуг №СR 12-018/В00-4 від 27 лютого 2012 року у розмірі 4 000 000 грн, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки.

Не погоджуючи з рішенням суду, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Вінницької області у справі № 902/322/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (том 4, а.с. 2-4).

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом під час винесення оскаржуваного рішення неправильно застосовано висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17. Апелянт зазначає, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості (тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень), набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень, за таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеки поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Апелянт доводить, що іпотека була припинена в зв`язку із винесенням ухвали Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15, якою іпотека була скасована, а спірне майно було вільним від будь-яких обтяжень та заборон.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року (том 4, а.с. 31).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 січня 2022 року в справі №902/322/21 проведення підготовчих дій закінчено, розгляд апеляційної скарги призначено на 2 лютого 2022 року об 14:00 год..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 січня 2022 року клопотання Відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, забезпечено представнику Відповідача участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач подав до Північно-західного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що у справі за належною вимогою про визнання права іпотекодержателя, суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно (том 4, а.с. 86-88).

Через систему "Електронний суд" Північно-західного апеляційного господарського суду 1 лютого 2022 року надійшло клопотання від Відповідача про відкладення розгляду справи, в зв' язку із хворобою представника Відповідача (том 4, а.с. 97)

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 2 лютого 2022 року розгляд апеляційної скарги відкладено на "11" лютого 2022 року об 10:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 8 лютого 2022 року клопотання Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено, призначено розгляд справи № 902/322/21 в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Вінницької області.

В судове засідання від 11 лютого 2022 року представники Позивача, Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4, Третьої особи 5, Третьої особи 6, Третьої особи 7 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у встановленому законом порядку.

Поряд з тим, частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу дії частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Разом з тим, суд констатує, що ухвалою суду від 2 лютого 2022 року, сторони повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (в розумінні частини 2 статті 120 ГПК України) та не викликалися (в розумінні частини 1 статті 120 ГПК України). З огляду на все вищевказане, враховуючи закінчення шестидесятиденного строку розгляду даної апеляційної скарги, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі представника Позивача, Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4, Третьої особи 5, Третьої особи 6, Третьої особи 7 за наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні від 11 лютого 2022 року, яке було проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник Відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року в справі №902/322/21 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання права Позивача як іпотекодержателя. Також представник вказав, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень, за таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеки поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Окрім того представник Відповідача вказав, що іпотека була припинена в зв`язку із винесенням ухвали Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15, якою іпотека була скасована, а спірне майно було вільним від будь-яких обтяжень та заборон.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги Відповідача стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. При цьому колегія виходила з наступного.

Як вбачається з доказів, долучених до матеріалів справи, 27 лютого 2012 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віфарт» (надалі - Позичальник) укладено Договір про надання банківських послуг №СR 12-018/В00-4 (надалі - Кредитний договір; том 1, а.с. 36-42).

У відповідності до пункту 10 Кредитного договору, Позивач зобов`язався надати Позичальнику Банківську послугу відповідно до положень Кредитного договору.

Пунктом 4 Кредитного договору встановлено, що ціна (сума) Договору дорівнює Генеральному ліміту, а саме: 9 940 000 грн.

У відповідності до пункту 28.1 Кредитного договору встановлено обов`язок Позивача надати Позичальнику Кредит у розмірі 5 640 000 грн.

Згідно пункту 28.2 Кредитного договору, встановлений обов`язок Позивача відкрити Позичальнику Кредитну лінію у розмірі 4 300 000 грн.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, Позивач виконав зобов`язання, передбачені Кредитним договором, і надав Позивачальникові кредит та кредитну лінію.

Надання Позивачем банківських послуг здійснювалося на підставі кредитних заявок Позичальника (кредитної заявки №1 від 5 березня 2012 року на суму 5640000 грн та кредитної заявки №2 від 5 березня 2012 року на суму 4300000 грн), шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, що підтверджується меморіальними ордерами та випискою по рахунку №5763 (том 1, а.с. 57-59).

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, 27 лютого 2012 року між Позивачем та Позичальником, Третьою особою 3, Третьою особою 4, Третьою особою 5, Третьою особою 6, Третьою особою 7 укладені такі договору поруки: Договір поруки №SR 12-027/В00; Договір поруки №SR 12-028/В00, Договір поруки №SR 12-029/В00; Договір поруки №SR 12-030/В00; Договір поруки №SR 12-031/В00.

Окрім того, Третя особа 4 відповідно до Договору застави № РL 11-039/В00 від 25 лютого 2011 року (з внесеними змінами), для забезпечення виконання зобов`язань Позивальника за Кредитним договором, передала в заставу Позивачу належні йому нафтопродукти.

Також, 29 лютого 2012 року між Позивачем та Третьою особою 4 укладено Договір наступної застави (іпотеки) №РL 12-026/В00 (надалі - Договір іпотеки; том 1, а.с. 67-77).

Відповідно до умов Договору іпотеки, Третя особа 4, для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, передала в іпотеку Позивачу належне йому майно, а саме:

· комплекс будівель та споруд автозаправлювальної станції, що розташований за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. XX Партз`їзду, буд. 44 а, який складається з: операторська, літ. «А», заг. площею 23,0 кв.м.; навіс, літ. «а», заг. площею 78,2 кв.м.; паливно-роздавальні колонки, літ. «а1», 2 шт.; очисні споруди 11,8 куб.м., № 1; резервуарний бак 85 куб.м., № 2; вигріб 5 куб.м., № 3; асфальтно-бетонне покриття 1000 кв.м., № 4, що належить на праві власності ПП «Нафтотрейдинг» на підставі Договору купівлі-продажу від 27 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. та зареєстрованого за №47;

· земельну ділянку, площею 0,1918 га, кадастровий номер :02:003:0001, надана для іншої комерційної діяльності, що розташована за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вулиця XX Партз`їзду, 44а, що належить на праві власності Третій особі 4 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. зареєстрованого за №50;

· нежитлові будівлі та споруди (автозаправочна станція), що розташовані за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Тиврів, вул. Матросова, буд. 30, які складаються з: автозаправочна станція, літ. «А», заг. площею 23,7 кв.м.; паливно-роздаточні колонки з навісом, літ. «Б»; убиральня, літ. «В»; резервуари, літ. «Г»; очисні, літ. «Д», що належать на праві власності Третій особі 4 на підставі Договору купівлі-продажу від 27 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. та зареєстрованого за №42;

· автозаправочну станцію, що розташована за адресою: Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Радянська, буд. 72, яка складається з: автозаправна станція, літ. «А», заг. площею 75,0 кв.м.; убиральня, літ .«Б»; резервуари, 4 шт., літ. «В»; паливно-роздаточні колонки з навісом, літ. «Г»; криниця, літ. «Д»; благоустрій, літ. «І», що належить на праві власності Третій особі 4 на підставі Договору купівлі-продажу від 27 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. та зареєстрованого за №44;

· комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. 187 б та складається з: адмінбудинок, І поверх - приміщення № 1: № 1- № 15, площею 94,5 кв.м.; II поверх - приміщення № 16, площею 6,8 кв.м., Всього по літері «А» заг. площа 101,3 кв.м.; убиральня, літ. «Б»; резервуари для бензину № 1-№ 19; резервуари для дизпалива № 10-№ 32; резервуари для бензину № 33-№ 55; пожежні резервуари № 56-№ 59; ворота № 60, № 61; заливна станція № 62; насосна станція № 63; каналізація № 64; очисні споруди, брудові одстійники № 65; обвалування № 66; замощення І, II, що належить на праві власності Третій особі 4 на підставі Свідоцтва про право власності від 9 квітня 2003 року, виданого на підставі виконкому Вінницької міської ради від 8 квітня 2003 року за №532;

· земельну ділянку, площею 1,2000 та, кадастровий номер :01:059:0026, надана для комерційних потреб, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 187 б, що належить на праві власності Третій особі 4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №670211 виданого 5 травня 2006 року;

· основні засоби виробництва, обладнання, що входять до складу комплексу будівель і споруд, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. 187 б, а саме: - вагон (битовка) - 1 шт., інв. № 1; вагончик - 1 шт., інв. № 2; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 77; насос - 2 шт., інв. № 159; насос - 2 шт., інв. № 27; насос - 1 шт., інв. № 161; насос - 1 шт., інв. № 7; насос - 1 шт., інв. № 150; насос масляний - 1 шт., інв. № 81; насос ручний - 1 шт., інв. № 6; насос пересувний масляний - 1 шт., інв. № 89; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 8; насосний агрегат - 1 шт., інв. № 155; колонка - 1 шт., інв. № 3; мотокоса - 1 шт., інв. № 163; мотопомпа - 1 шт., інв. № 115; контур заземлення - 1 шт., інв. № 94/135; кабельні комунікації - 1 шт., інв. № 94/136.

При цьому, пунктом 7 Договору іпотеки передбачено, що: строк дії Договору іпотеки дорівнює Генеральному строку за обставин, що відсутній випадок невиконання умов Кредитного договору; за обставин наявності Випадку невиконання умов Кредитного договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Позичальника перед Позивачем не будуть виконані у повному обсязі.

Згідно пункту 12 Кредитного договору, Позичальник зобов`язався належним чином (без будь-яких порушень) виконувати Боргові зобов`язання у відповідності до положень Договору.

Відповідно до пункту 6 Кредитного договору, Позивач здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватися Позичальником Позивачу в порядку та на умовах Договору виключно в безготівковій формі; при цьому, проценти нараховуються 20 (двадцятого) числа кожного календарного місяця та повинні сплачуватися Позичальником Позивачу протягом 1 (першого) Банківського дня наступного за таким 20 (двадцятим) числом кожного календарного місяця.

В силу дії підпункту 28.1.6.1 Кредитного договору, сума Кредиту, отриманого Позичальником за Кредитним договором, у повному обсязі має бути повернута Позичальником Позивачу в строк не пізніше 29 серпня 2014 року, включно.

Підпунктом 28.2.8 Кредитного договору встановлено, що: строк Кредитної лінії становить 90 календарних днів, якщо інше письмово не домовлено Сторонами, але в будь-якому випадку до 29 серпня 2014 року.

При цьому, пунктом 5 Кредитного договору передбачено, що за обставин наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Позичальника перед Позивачем не будуть виконані у повному обсязі.

В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, Позичальником не погашені належні до сплати суми за Кредитним договором та не сплачено відсотки. Зокрема, Позичальником у період з 21 березня 2012 року по 23 березня 2012 року сплачено 92120 грн 55 коп., з яких 52536 грн 99 коп. - зараховано на погашення нарахованих відсотків за отриманим кредитом, а 39 583 грн 56 коп. - зараховано на погашення нарахованих відсотків за отриманою кредитною лінією. Інших платежів за Кредитним договором Позичальник більше не здійснював.

У зв`язку з не виконанням взятих на себе Позичальником відповідно до Кредитного договору зобов`язань по поверненню отриманих у кредит коштів, Позивач звернувся до судів з позовними вимогами до Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4, Третьої особи 5, Третьої особи 6, Третьої особи 7 про стягнення заборгованості за Кредитним договором та звернення стягнення на предмети іпотеки та застави.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року у цивільній справі №2-3198/12, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, позовні вимоги Позивача до Третьої особи 5, Третьої особи 6, Третьої особи 7 задоволені у повному обсязі та стягнуто з них солідарно на користь Позивача 11 084 134 грн 92 коп. заборгованості за Кредитним договором від 27 лютого 2012 року, яка складалася з: 9 940 000 грн заборгованості по кредиту, 965 011 грн 78 коп. заборгованості по відсоткам, а також 179123 грн 14 коп. заборгованості по штрафних санкціях.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 1 жовтня 2013 року в справі №5011-8/18010-2012 позовні вимоги Позивача до Третьої особи 4 про стягнення заборгованості за Договором іпотеки за рахунок звернення стягнення на предмет застави в розмірі 12 329 287 грн 86 коп. задоволено повністю. Стягнуто 12 329 287 грн 86 коп., які складалися з: 9 940 000 грн заборгованості по тілу кредиту, 1 866 225 грн 21 коп. заборгованості по відсоткам та 523 062 грн 64 коп. заборгованості по пені (том 1, а.с. 94-99).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16 квітня 2014 року у справі №5011-19/13239-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2015 року, позовні вимоги Позивача до Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4 задоволені повністю, стягнуто з Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4 солідарно на користь Позивача 11 084 134 грн 92 коп. заборгованості за Кредитним договором, яка складалася з: 9 940 000 грн заборгованості по кредиту; 965 011 грн 78 коп. заборгованості по відсоткам та 179 123 грн 14 коп. заборгованості по штрафних санкціях.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 12 лютого 2014 року в справі №16/72/2012/5003, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 3 листопада 2015 року, позовні вимоги Позивача до Третьої особи 4 задоволені у повному обсязі, стягнуто з Третьої особи 4 на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 12 753 153 грн 72 коп., яка складалася з: 9 940 000 грн заборгованості по тілу кредиту, 1 765 390 грн 13 коп. заборгованості по відсоткам та 1 047 763 грн 59 коп. заборгованість по пені, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки (том 1, а.с. 129-135).

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, жодне з наведених судових рішень не було виконане боржниками. Так, по справі №5011-19/13239-2012 накази про стягнення заборгованості з Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3, Третьої особи 4 повернуті без виконання Позивачу у зв`язку з відсутністю у боржників майна на яке можливо звернути стягнення. Судовий наказ по справі №5011-8/18010-2012 про звернення стягнення на предмети застави, які належали Третій особі 4, також був повернутий Позивачу у зв`язку з відсутністю у Третьої особи 4 обумовлених предметів застави (том 1, а.с. 120-128).

Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року по справі №2-3198/12 Позивач отримав загалом лише 28 529 грн 31 коп. стягнутих органом державної виконавчої служби зі Третьої особи 6, що, зокрема, підтверджується меморіальними ордерами та відповіддю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вих. №2300/8800-33-21/20.1 від 16 березня 2021 року.

Стягнення заборгованості згідно рішень судів по справах №5011-19/13239-2012 та №16/72/2012/5003 з Третьої особи 4 не проводилося, оскільки, постановою Господарського суду Вінницької області від 9 жовтня 2015 року у справі №902/1255/15 Третю особу 5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (том 1, а.с. 142-144).

Згодом, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року в справі №902/1255/15 Позивача визнано кредитором Третьої особа 4 із загальною сумою грошових вимог у розмірі 11 705 390 грн 15 коп., з яких: 9 940 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 1 765 390 грн 15 коп. заборгованість по нарахованих відсотках, як такі, що забезпечені заставою Предметів іпотеки та погашаються позачергово.

22 грудня 2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України Товарною біржою «Подільський контракт» опубліковане оголошення про проведення 23 січня 2017 року другого повторного аукціону з продажу майна Третьої особи 4 цілісним майновим комплексом, до складу якого входили Предмети іпотеки.

23 січня 2017 року вказаний аукціон відбувся. Результати торгів були оформлені протоколом №003/17 від 23 січня 2017 року. Відповідно до його змісту, в аукціоні приймали участь Товариство з обмеженою відповідальністю «Бривар», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПоділляАгроЮніон», Товариство з обмеженою відповідальністю «НК Фаворит Ойл» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп». В ході його проведення заявлені цінові пропозиції: Товариство з обмеженою відповідальністю «НК Фаворит Ойл» 40 000 000 грн та від мені представника та засновника Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп» Дегтяревої Л.В. 2000000 грн.

26 січня 2017 року ТБ «Подільський контракт» розмістила на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України інформаційне повідомлення Вих. №08/17 від 26 січня 2017 року про те, що аукціон від 23 січня 2017 року визнається таким, що відбувся. Переможцем аукціону було придбано Лот. №1 - майно банкрута Третьої особи 4, що виставлялося для продажу на аукціоні у вигляді цілісного майнового комплексу, до складу якого входили: автозаправні станції, об`єкти нерухомості, транспортні засоби, обладнання, устаткування та дебіторська заборгованість (право вимоги) за ціною 40 000 000, без ПДВ.

31 січня 2017 року Позивач вручив представнику ліквідатора Третьої особи 4 заяву Вих. №В00-12-4-10/20 від 31 січня 2017 року в якій просив ліквідатора, зокрема: повідомити який остаточний результат аукціону від 23 січня 2017 року з продажу майна Третьої особи 4; повідомити з ким з учасників аукціону від 23 січня 2017 року ним був укладений договір купівлі-продажу та за якою ціною; повідомити чи сплачена покупцем згідно укладеного договору купівлі-продажу ціна та у якому розмірі; повідомити мотиви укладення договору купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп» та не виставлення майна банкрута на чергові аукціони; повідомити чи відмовлявся або ухилявся переможець аукціону від 23 січня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» від підписання договору купівлі-продажу або від оплати запропонованої ним ціни; повідомити чи перераховано Товарною біржою «Подільський контракт» на ліквідаційний рахунок Третьої особи 4 гарантійний внесок сплачений переможцем аукціону, у випадку не укладання останнім договору купівлі-продажу або відмови від оплати запропонованої ціни; надати всі документи (їх копії) на підставі яких було проведено оцінку дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксал» перед Третьою особою 4.

15 лютого 2017 року ТБ «Подільський контракт» розмістила на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України інформаційне повідомлення Вих. №19/17 від 15 лютого 2017 року про те, що результати аукціону від 23 січня 2017 року анулюються відповідно до статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

20 лютого 2017 року Господарський суд Вінницької області, без виклику представників сторін, виніс ухвалу, якою задовольнив клопотання арбітражного керуючого Василика В.В. б/н від 15 лютого 2017 року про скасування іпотек, обтяжень та заборон стосовно нерухомого майна ПП «Нафтотрейдинг», а саме: скасував всі записи про обтяження Предметів іпотеки, які містилися в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том 1, а.с. 165-166).

15 березня 2017 року відбулись збори комітету кредиторів Третьої особи 4 на яких, зокрема, в порядку надання відповіді на заяву Позивача Вих. №В00-12-4-10/20 від 31 січня 2017 року, ліквідатор повідомив, що переможець аукціону від 23 січня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НК Фаворит Ойл» відмовилося від підписання договору купівлі-продажу, а ним було укладено договір купівлі-продажу майна з учасником, яким запропоновано найвищу серед всіх інших учасників ціну на аукціоні у 2 000 000 грн.

21 березня 2017 року на адресу Позивача надійшов запит від ліквідатора Третьої особи 4 за Вх. №001-25-4/409 від 21 березня 2017 року в якому він просив повідомити реквізити банківського рахунку на який будуть перераховані кошти на погашення кредиторських вимог Позивача по судовій справі №902/1255/15.

23 березня 2017 року Позивач отримав інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за об`єктами - Предметами іпотеки та дізналося, що вони належать Відповідачу.

Листом Вих. №73-3-66/1002 від 30 березня 2017 року Позивач надав ліквідатору реквізити для перерахування коштів.

12 квітня 2017 року (на повідомлений арбітражному керуючому Третьої особи 4 Василику В.В. рахунок) надійшли кошти у розмірі 997 136 грн 20 коп., які були зараховані на погашення відсотків, нарахованих за отриманим Кредитом, що підтверджується меморіальним ордером №SСС6001V від 12 квітня 2017 року.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, після звернення Позивача до судових інстанцій з позовними заявами про стягнення заборгованості за Кредитним договором та звернення стягнення на Предмети іпотеки та застави в рахунок погашення заборгованості, Позивачем отримано лише 1 025 665 грн 51 коп.. Відтак, на переконання Позивача, зобов`язання згідно Кредитного договору в силу вимог статті 599 Цивільного кодексу України не припинилися.

В той же час, Позивач не погоджуючись з законністю відчуження Предметів іпотеки у ліквідаційній процедурі Третьої особи 4 в межах справи №902/1255/15, та відповідно оскаржив до суду як результати аукціону від 23 січня 2017 року, так і укладений за їх наслідками договір купівлі-продажу від 2 березня 2017 року.

30 жовтня 2018 року Північно-західний апеляційний господарський суд виніс постанову, якою задовольнив апеляційну скаргу Позивача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 серпня 2018 року по справі №902/1255/15 та визнав недійсними результати торгів від 23 січня 2017 року, що зафіксовані в протоколі проведення аукціону №003/17 з продажу майна Третьої особи 4, проведеного Товарною біржою «Подільський контракт». Вказане рішення суду апеляційної інстанції було залишене без змін постановою Верховного Суду від 23 січня 2019 року (том 1, а.с. 186-200).

1 жовтня 2019 року Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу по справі №902/1255/15, якою задовольнив заяву Позивача за Вих. №В00-12-4-10/309 від 17 жовтня 2018 року та визнав недійсним договір купівлі-продажу №480 від 2 березня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., який був укладений ліквідатором Третьої особи 4 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп» за наслідками проведеного 23 січня 2017 року аукціону.

Враховуючи вказані судові рішення, 18 жовтня 2019 року Позивач в межах справи №902/1255/15 звернувся до Відповідача, як до недобросовісного набувача Предметів іпотеки, з вимогою про їх витребування у власність Третьої особи 4. Оскільки Відповідач, зокрема, був створений за рішенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп» в особі Дегтяревої Л.В., а Предмети іпотеки були передні до його уставного фонду як внесок засновника і тому воно очевидно знало про незаконність набуття Предметів іпотеки.

Водночас, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2020 року в межах справи №902/1255/15, яка була залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 серпня 2020 року, Позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог у зв`язку з тим, що Позивач не є власником витребуваного майна, а отже не є суб`єктом звернення з віндикаційною вимогою. В той же час, і суд першої інстанції, і суд апеляційної інстанції інстанції погодилися з доводами Позивача про недобросовісність Відповідача, як набувача Предметів іпотеки (том 1, а.с. 211-231).

При цьому, окрім Позивача, з вимогою до Відповідача про витребування Предметів іпотеки у власність Третьої особи 4 в межах справи №902/1255/15 також звернувся ліквідатор банкрута Цвик А.О.. Проте, рішенням Господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року, яке було залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року, йому було відмовлено у задоволенні позову виключно з підстав пропуску позовної давності. В той же час, суди двох інстанцій також погодилися з недобросовісністю Відповідача як набувача Предметів іпотеки (том 1, а.с. 3-12).

На переконання Позивача, у зв`язку з тим, що результати аукціону від 23 січня 2017 року та договір купівлі-продажу від 3 лютого 2017 року визнані судом недійсними, іпотека реалізованого за результатами оскарженого аукціону майна не була припиненою. Відповідач будучи іпотекодавцем Предметів іпотеки, згідно умов Договору іпотеки, зобов`язаний задовольнити вимоги Позивача за Кредитним договором. Розмір таких вимог, із врахуванням суми, яка була присуджена до стягнення з Третьої особи 4 рішенням Господарського суду Вінницької області від 12 лютого 2014 року в справі №16/72/2012/5003 та всіх здійснених платежів, загалом становить 11 727 488 грн 23 коп., з яких: 9917343 грн 44 коп. заборгованість по тілу кредиту; 762 381 грн 20 коп. заборгованість по нарахованих відсотках; 1 047 798 грн 03 коп. сума нарахованої пені. Проте, у судовому порядку Позивач заявляє до стягнення частину з вказаної заборгованості у розмірі 4 000 000 грн боргу по тілу кредиту. Окрім того, Позивач вказав, що враховуючи висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19, ефективним способом захисту прав АТ «ОТП БАНК» також є визнання його права як іпотекодержателя згідно Договору іпотеки.

Усе описане вище стало підставою для звернення Позивача до суду з метою захисту порушеного, на його думку права, з позовом про визнання права та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Підставами припинення іпотеки згідно зі статтею 17 Закону України «Про іпотеку» є: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

В той же час, статтею 23 Закону України «Про іпотеку» врегульовано випадки переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( у редакції на момент відкриття провадження у справі про банкрутство); кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно з частинами другою, шостою, восьмою статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

В силу дії частини 1 статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

У відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Законом.

Ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Із системного аналізу вищезазначених норм діючого законодавства України, колегія суддів констатує, що даний спір має вирішуватись саме в межах даної господарської справи, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки, що перебуває у власності Відповідача неможливе, оскільки такий предмет іпотеки не є власністю банкрута і не може бути реалізованим у межах справи про банкрутство для подальшого погашення кредиторських вимог Позивача.

Згідно судових рішень у справі №902/1255/15 про банкрутство Третьої особи 4 визнанні недійсними результатів аукціону від 23 січня 2017 року, що зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17 та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 480 від 2 березня 2017 року, за яким третя особа 4 відчужила Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп" нерухоме майно, яке в подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп" передано у статутний капітал Відповідача.

Також, процесуальними документами в справі №902/1255/15 встановлені наступні обставини: суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ТОВ "Актив Петрол Груп" є недобросовісним набувачем майна ПП "Нафтотрейдинг", оскільки ТОВ "Актив Петрол Груп" є заінтересованою особою щодо Банкрута та первісного покупця нерухомого майна - ТОВ "Транс Петрол Груп". Оскільки, як встановлено, директор та один з учасників ТОВ "Актив Петрол Груп" ОСОБА_4 , до 26.02.2014 року входив до органів управління ПП "Нафтотрейдинг", займаючи посаду заступника директора Банкрута.

Крім того, доказом недобросовісності ТОВ "Актив Петрол Груп" є та обставина , що попередній ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг" Василик В.В. був заінтересованою особою щодо ТОВ "Транс Петрол Груп" (єдиний засновник ТОВ "Актив Петрол Груп"), що було встановлено в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року по справі № 902/1255/15.

Також, судом встановлено, що ТОВ "Транс Петрол Груп" прийняло рішення про заснування ТОВ "Актив Петрол Груп", передання йому у власність нерухомого майна, що є предметом витребування та призначення його директором - ОСОБА_4 , а тому факт набуття ТОВ "Актив Петрол Груп" майнових активів, належних ПП "Нафтотрейдинг", залежав виключно від рішення ТОВ "Транс Петрол Груп" в особі його органів управління.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно відомостей викладених у клопотанні представника заявника № В00-12-4-10/148 від 18.05.2020 року, єдиний засновник ТОВ "Транс Петрол Груп" - ОСОБА_5 (згідно наявного в матеріалах справи витягу з ЄДРФОПГО), з 14.08.2015 року одружена з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який, в свою чергу, є сином співзасновника ПП "Нафтотрейдинг" ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 08.05.2020 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 5 від 15.05.2020 року.

Відповідні обставини на переконання суду свідчать про заінтересованість ПП "Нафтотрейдинг", ТОВ "Транс Петрол Груп" та ТОВ "Актив Петрол Груп" один щодо одного.

За таких обставин, Позивач просив суд визнати право іпотекодержателя на зазначене у позові нерухоме майно, яке було відчужено за визнаним у судовому порядку недійсним правочином які належать Відповідачу.

Апеляційним господарським судом встановлено, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №902/1255/15 від 30 жовтня 2018 року (залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 23 січня 2019 року) визнані недійсними результати торгів від 23 січня 2017 року, що зафіксовані в протоколі проведення аукціону № 003/17 з продажу майна Третьої особи 4, проведеного Товарною біржею "Подільський контракт".

Також, ухвалою Господарського суду Вінницької області суду від 1 жовтня 2019 року у справі № 902/1255/15 визнано недійсним договір купівлі-продажу майна № 480 від 2 березня 2017 року, укладений між Третьою особою 4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп", посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. щодо продажу майна, яке реалізовувалось на аукціоні від 23 січня 2017 року.

При цьому, матеріалами справи № 902/1255/15 підтверджені обставини щодо передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп" у статутний капітал Відповідача майна, яке є предметом договору купівлі-продажу майна № 480 від 2 березня 2017 року.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Вінницької області суду від 20 травня 2020 року в справі № 902/1255/15 (залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 серпня 2020 року) відмовлено у задоволенні заяви представника Позивача № В00-12-4-10/234 від 15 жовтня 2019 року (вх. № 02.1-36/640/19) про витребування майна у справі № 902/1255/15, повністю.

Між тим, зважаючи на доводи апеляційної скарги Відповідача щодо того, що станом на момент набуття Відповідачем права власності (як добросовісного набувача) спірне майно було вільним від будь-яких обтяжень та заборон, більше того іпотека була скасована (ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15), то колегія суддів відхиляє їх в зв`язку із недоведеністю та безпідставністю та зазначає таке.

Суд констатує, що в ухвалі Господарського суду Вінницької області суду від 20 травня 2020 року по справі, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що: Відповідач є недобросовісним набувачем майна Третьої особи 4, оскільки Відповідач є заінтересованою особою щодо Банкрута та первісного покупця нерухомого майна - Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп", яке набуло відповідне майно за договором купівлі-продажу майна № 480 від 2 березня 2017 року.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Відтак судове рішення від 20 травня 2020 року в справі № 902/1255/15, яке набрало законної сили не може бути поставлене під сумнів, а прийняте рішення не може йому суперечити, обставини, встановлені в ухвалі від 20 травня 2020 року в справі № 902/1255/15, та не потребують доказування.

Колегія суддів констатує, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що іпотека була дійсною для всіх набувачів права власності на предмет іпотеки, які набули таке право власності після продажу предмета іпотеки у рамках справи про банкрутство, а відтак є дійсною і для Відповідача.

Встановивши факт переходу права власності на спірне нерухоме майно внаслідок укладених договору купівлі-продажу з попереднім власником, який набув відповідне право в ході ліквідаційної процедури під час виключення з Єдиного реєстру заборон запису про обтяження цього майна, судова колегія приходить до висновку про поширення на Відповідача статусу іпотекодавця за Договором іпотеки, а тому відсутні підстави для припинення Договору іпотеки, укладеного між Позивачем та Третьою особою 4, в силу дії статті 17 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у справі № 953/864/20 від 12 травня 2021 року.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

При цьому зважаючи на доводи апеляційної скарги Відповідача щодо того, що іпотека була припинена в зв`язку із винесенням ухвали Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15, якою іпотека була скасована, а спірне майно було вільним від будь-яких обтяжень та заборон, колегія суддів констатує, що право іпотеки припиняється у зв`язку з реалізацією предмета іпотеки, крім випадків придбання предмета іпотеки з порушенням установленого порядку реалізації недобросовісним набувачем.

Крім того, ухвала Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15 (якою були скасовані іпотеки та обтяження), винесена за клопотанням ліквідатора Третьої особи 4 з метою реалізації частина майна Третьої особи 4, так як наявність заборон та обтяжень перешкоджало розпорядженню майном боржника в ході ліквідаційної процедури. Тобто, дані заходи є необхідними з метою реалізації майна, зокрема предмета іпотеки, на прилюдних торгах за найвищою ціною внаслідок конкуренції покупців. Саме з цією метою законом передбачене припинення іпотеки в разі реалізації предмета іпотеки, бо за відсутності такого правила одержати дійсну вартість майна на прилюдних торгах неможливо через непривабливість обтяженого майна для покупців. Для успішної конкуренції покупців необхідно, щоб добросовісні покупці були впевнені у тому, що в разі перемоги на прилюдних торгах вони отримають майно вільним від обтяжень і вимог інших осіб. Тому подальша доля виручки, отриманої на прилюдних торгах за продане майно, не може впливати на момент припинення іпотеки, бо покупці не впливають на такі розрахунки.

В той же час, колегія суду звертає увагу, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України застава (іпотека) припиняється у разі реалізації предмета застави (іпотеки), а не у зв`язку зі скасуванням обтяження, зокрема обмеження щодо розпорядження майном боржника. При цьому виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку не є підставою для припинення іпотеки, оскільки така підстава не передбачена законом.

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне. Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

А відтак суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна.

Виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19.

За таких обставин (відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості) право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. При вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки не відновлює дію останньої, оскільки іпотека є чинною незалежно від наявності таких відомостей у Державному реєстрі іпотек.

У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

При вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.

У справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

Дані висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17, суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію.

При цьому, позиція Відповідача щодо неправильного застосування місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні пункту 38 постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 спростовується усім вищевстановленим у даній постанові та не заслуговує на увагу, оскільки: по-перше судовими рішеннями встановлені обставини щодо наявності (відсутності) обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження (в справі №902/1255/15); по-друге, придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Петрол Груп» спірного майна в період, коли воно було вільним від будь-яких обтяжень та заборон, під час скасування іпотеки ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року в справі №902/1255/15 не впливає на чинність іпотеки, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності відомостей певний час про неї у відповідному реєстрі; по-третє, судовими актами визнано недійсними як результати торгів від 23 січня 2017 року (по справі №902/1255/15) так і визнано недійсними договір купівлі-продажу №480 від 2 березня 2017 року щодо купівлі спірного майна, за наслідками проведеного аукціону від 23 січня 2017 року, відтак предмет іпотеки залишився нереалізованим та перейшов у первинний свій статус - іпотечного майна; по-четверте, у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна.

Крім того, апелянтом не спростовано та не доведено обставини щодо його добросовісної поведінки під час придбання спірного майна, котре перебувало в іпотеці.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами статті 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами статті 267 Цивільного кодексу України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право судового захисту, тобто здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Строк для звернення до державного реєстратора із заявою про вчинення реєстраційних дій згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя в контексті застосування положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що до позовної вимоги щодо визнання права Позивача як іпотекодержателя згідно договору застави (іпотеки) №PL 12-026/В00 від 29 лютого 2012 року позовна давність не застосовується, оскільки як зазначалось вище, судовими рішеннями у справі про банкрутство № 902/1255/15 встановлено обставини того, що Відповідач є недобросовісним набувачем майна Третьої особи 4.

Відтак, враховуючи усе вищеописане, в площинні встановлення обставин щодо недобросовісної поведінки Відповідача як набувача спірного майна та враховуючи обраний Позивачем спосіб захисту в даних правовідносинах (котрий узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17), колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для визнання права Позивача як іпотекодержателя, а відтак вимога Позивача про визнання права Позивача як іпотекодержателя згідно Договору наступної застави (іпотеки) №РL 12-026/В00 від 29 лютого 2012 року на нежитлові будівлі та споруди, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З огляду на вказане Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Відповідне рішення в цій частині прийнято і місцевим господарським судом, а відтак апеляційний господарський суд залишає без змін судове рішення суду першої інстанції в цій частині.

Окрім того, Господарським судом Вінницької області в даній справі, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності, відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по тілу наданого кредиту за Договором про надання банківських послуг №СR 12-018/В00-4 від 27 лютого 2012 року у розмірі 4 000 000 грн, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки.

В той же час, колегія суддів зазначає, що Відповідач в своїй апеляційній скарзі не оспорює рішення в цій частині, що відповідно до норм процесуального права, а саме діючи в правовому полі статті 269 Господарського процесуального кодексу України (зважаючи на відсутність порушення норм процесуального права) не є підставою для перегляду апеляційний господарським судом законності рішення в цій частині.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Апеляційний господарський суд з огляду на все вищевстановлене в даній постанові, ще раз констатує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, та спростовані судом апеляційної інстанції всім вищеописаним у цьому судовому рішенні.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга Відповідача, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно колегія суду залишає без змін оспорюване рішення, а подану Відповідачем апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на Відповідача, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ПЕТРОЛ ГРУП" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року в справі №902/322/21 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Справу №902/322/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.