ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Харків Справа № 913/868/21

Секретар судового засідання Пата А. С.
У засіданні брали участь:
від позивача: провідний спеціаліст Литвин А.Д., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
від відповідача: керівник Дьомін О.О., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що колегія Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 42-р/к від 26.11.2019, яким визнано, зокрема що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксібуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі «Будівництво комплексу адміністративно-господарських приміщень та гаражів для санітарного автотранспорту за адресою: вул. Петровського, смт Біловодськ, Луганська область», проведеної Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області.
Не погодившись з рішенням адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 42-р/к від 26.11.2019, відповідач оскаржив його до суду.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.02.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/38/20.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.08.2020 у справі №913/38/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ВД-Строй до Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії №42-р/к від 26.11.2019 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відмовлено повністю.

У зв`язку з допущеним відповідачем простроченням в оплаті накладеного штрафу, на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції позивачем нараховано пеню у розмірі 68000 грн 00 коп. за період з 18.08.2020 по 22.11.2021 (враховуючи період оскарження відповідачем рішення).

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 позовна заява передана на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.12.2021 о 12 год 30 хв.

21.12.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог №70-02/ЮР-10341 від 14.12.2021, в якій останній просить зменшити розмір позовних вимог Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 913/868/21 до 24480 грн 00 коп., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" пеню у розмірі 24480 грн 00 коп.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що відповідачем було в повному обсязі сплачено суму штрафу, що підтверджується копією платіжного доручення № 24 від 11.09.2020.

Однак, в порушення вимог ч. 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції відповідач не надіслав позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу протягом п`яти днів з дня його сплати. Відтак, позивачем нараховано пеню у розмірі 24480 грн 00 коп. за період з 18.08.2020 по 11.09.2020.

У судовому засіданні 22.12.2021 суд дійшов висновку про задоволення заяви про зменшення розміру позовних вимог №70-02/ЮР-10341 від 14.12.2021, виходячи з нижчевикладеного.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог №70-02/ЮР-10341 від 14.12.2021 надійшла до суду до закінчення підготовчого засідання, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про зменшення розміру позовних вимог та здійснення подальшого розгляду позовних вимог з урахуванням вказаної заяви.

У судовому засіданні 22.12.2021 у справі №913/868/21 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 18.01.2022 о 12 год 40 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 18.01.2022 у справі №913/868/21 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.02.2022 о 11 год 30 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2019 Адміністративною колегією Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №42-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Згідно п. 1 резолютивної частини вказаного рішення, було визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" (ідентифікаційний код юридичної особи 37628855) і Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксібуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 41250203) вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі, проведеної комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37336085), предмет закупівлі: будівництво комплексу адміністративно-господарських приміщень та гаражів для санітарного автотранспорту за адресою: вул. Петровського, смт Біловодськ, Луганська область (ідентифікатор закупівлі у системі «Prozorro» UA-2019-04-05-000083-с) з метою забезпечення перемоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй".

Пунктом 2 резолютивної частини рішення, встановлено, що за порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини даного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" штраф у розмірі 68000 грн 00 коп.

У пункті 3 резолютивної частини рішення також вирішено за порушення в п. 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксібуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 41250203) штраф у розмірі 68000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 6.3 та п. 7.6. розпорядження Антимонопольного комітету України №23-рп від 28.11.2019 з 01.06.2020 Луганське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України приєднано до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22630473). З 02.06.2020 змінено найменування Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

04.12.2019 супровідним листом Луганського обласного територіального відділення Антимонополького комітету України № 03-05/1601 від 26.11.2019 було вручено копію рішення № 42-р/к від 26.11.2019 особисто представнику за довіреністю № 1 від 25.11.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" Осиці Максиму Ігоровичу.

Не погодившись з рішенням адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 42-р/к від 26.11.2019, відповідач оскаржив його до суду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.02.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/38/20.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.08.2020 у справі № 913/38/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ВД-Строй до Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії №42-р/к від 26.11.2019 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відмовлено повністю.

11.09.2020 відповідачем було в повному обсязі сплачено суму штрафу у розмірі 68000 грн 00 коп..

У зв`язку з допущеним відповідачем простроченням в оплаті накладеного штрафу, на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції позивачем нараховано пеню у розмірі 24480 грн 00 коп. за період з 18.08.2020 по 11.09.2020 (враховуючи період оскарження відповідачем рішення по дату фактичної сплати штрафу).

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України).

У ч. 1 ст. 241 Господарського кодексу України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно із п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону).

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Судом встановлено, що 26.11.2019 Адміністративною колегією Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №42-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", зокрема, яким було визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" і Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксібуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі, з метою забезпечення перемоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" та накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Проксібуд" штраф у розмірі 68000 грн 00 коп.

04.12.2019 копію рішення Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №42-р/к від 26.11.2019 було вручено особисто представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" за довіреністю №1 від 25.11.2019 - Осиці Максиму Ігоровичу.

За таких обставин, враховуючи дату прийняття рішення колегією, відповідач був зобов`язаний оплатити штраф у двомісячний строк з моменту отримання копії рішення - до 05.02.2020.

Однак, не погодившись з рішенням №42-р/к від 26.11.2019, відповідач, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" звернувся із позовною заявою до Господарського суду Луганської області про визнання недійсним зазначеного рішення, 03.02.2020 провадження за позовом відповідача було відкрито.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.08.2020 у справі №903/38/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ВД-Строй відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проксібуд" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Луганської області від 17.08.2020 у справі №913/38/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2021 закрито касаційне провадження у справі №913/38/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проксібуд" в частині підстави, передбаченої п. 1 ч.2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проксібуд" в частині підстави, передбаченої п.4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Луганської області від 17.08.2020 та постанову східного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 у справі №913/38/20 залишено без змін.

Також судом встановлено, що відповідачем 11.09.2020 було сплачено штраф у розмірі 68000 грн 00 коп, що підтверджується копією платіжного доручення №24 від 11.09.2020.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із сплатою штрафу поза межами двомісячного строку з моменту отримання рішення колегії, визначеного чинним законодавством, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за період з 18.08.2020 до 11.09.2020 24 дні в сумі 24480 грн 00 коп. (68000 грн 00 коп. х 1,5%) х 24 = 24480 грн 00 коп.).

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями.

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

В силу вимог абз. 3-5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Також нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв`язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 16.04.2019 у справі №910/11550/18, від 11.06.2019 у справі №914/3050/14, від 11.06.2019 у справі №910/9272/18, від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, які наразі враховуються судом під час вирішення цього спору.

Судом встановлено, що рішення Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржувалося в судовому порядку, відповідно нарахування пені зупинялося в силу положень закону, з 03.02.2020 до 17.08.2020 (на період розгляду Господарським судом Луганської області справи №913/38/20), з 05.10.2020 по 17.11.2020 (на період розгляду Східним апеляційним господарським судом справи №913/38/20), з 22.12.2020 по 25.02.2021 (на період розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №913/38/20).

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості та правильності, оскільки позивачем враховані вищезазначені вимоги Закону щодо зупинення нарахування пені на час оскарження відповідачем рішення позивача в судовому порядку, а також те, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимога Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення 24480 грн 00 коп. з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати за подання позову в сумі 2270 грн 00 коп. у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 129, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" про стягнення 24480 грн 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" в дохід загального фонду Державного бюджету України (ГУК у Луг.обл./СТГсмт.Білов-к/21081100, , Банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0012427, код класифікації доходів бюджету: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції») пеню у розмірі 24480 грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (місцезнаходження: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код юридичної особи 22630473)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВД Строй" (місцезнаходження: вул. Ракетна, буд. 1, Біловодський район, смт. Біловодськ, Луганська область, 92800, ідентифікаційний код юридичної особи 37628855)

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2022.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ