РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2022Справа № 910/20030/21

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (Донецька область)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

про стягнення 69.844,69 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 69.844,69 грн збитків, завданих незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.21. відкрито провадження у справі №910/20030/21 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Означену ухвалу було отримано відповідачем 13.12.21., однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничних накладних: № 49709249 від 29.07.21., № 49722879 від 29.07.21., №49709116 від 29.07.21., № 49659063 від 26.07.21. вантажовідправник - позивач, відправив із залізничної станції Курахівка до залізничної станції Ладижин, вантажоотримувач - ДТЕК "Ладижинська ТЕС", вантаж - вугілля кам`яне, у вагонах: № 61079612 - у кількості 70.000 кг, №56169840 - 70.000 кг, № 56046816 - 69 800 кг, № 56873847 - 71.000 кг, № 56953573 - 68.800 кг, №53138327 - 70.000 кг, №67893586 - 71.000 кг, № 53560934 - 69.000 кг.

Позивач зазначає, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в розмірі 69.844,69 грн, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Як вбачається з пункту 110 Статуту залізниць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Статуту залізниць України" від 06.04.98. № 457 (далі - Статут) Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00. № 644, накладна (залізнична) є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

07.08.21. на ст. Ладижин було складено комерційний акт № 409009/97, відповідно до якого: при контрольному переважуванні вагону № 53560934 виявилось нетто - 65.400 кг, що менше вантажного документу на 3.600 кг. На поверхні вантажу виявлені виїмки (опис зазначено в акті). У місцях виїмок маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені, течі вантажу немає.

30.07.21. на ст. Нижньодніпровськ було складено комерційні акти №450003/783/94 та №450003/784/95, відповідно до яких: при контрольному переважуванні вагону №67893586 виявилось нетто - 68.100 кг, що менше вантажного документу на 2.900 кг. Виявлено поглиблення (опис зазначено в акті). Маркування в місці поглиблення відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. При контрольному переважуванні виявилось: у вагоні № 56046816 нетто - 66.050 кг, що менше вантажного документу на 3.750 кг. У вагоні № 56873847 нетто - 66.900 кг, що менше вантажного документу на 4.100 кг. У вагоні №56953573 нетто - 65.750 кг, що менше вантажного документу на 3.050 кг. У вагоні №53138327 нетто - 65.850 кг, що менше вантажного документу на 4.150 кг. У вагонах виявлені поглиблення (описи зазначено в актах). У технічному стані вагони № 56046816, № 56873847, №56953573, №53138327 справні. Течі вантажу немає. Люки зачинені.

01.08.21. на ст. Нижньодніпровськ було складено комерційний акт № 450003/786/96, відповідно до якого при контрольному переважуванні виявилось: у вагоні № 61079612 нетто - 63.900 кг, що менше вантажного документу на 6.100 кг. У вагоні № 56169840 нетто - 58.200 кг, що менше вантажного документу на 11.800 кг. У вагонах виявлені поглиблення (описи зазначено в акті). У технічному стані вагони № 61079612, № 56169840 справні. Течі вантажу немає. Люки зачинені.

Частиною 1 ст. 307 ГК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 129 Статуту визначено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 314 ГК України, положення яких кореспондуються з положеннями статті 924 ЦК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" також встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно зі ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Згідно зі ст. 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції). Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних, право на пред`явлення позову передано позивачу

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, норми природної втрати під час перевезення для мінерального палива складає 1 %. З урахуванням цього нестача вантажу становить: у вагоні №61079612 - 5,4 т, №56169840 - 11,1 т, № 56046816 - 3,052 т, № 56873847 - 3,39 т, № 56953573 - 2,362 т, №53138327 - 3,45 т, №67893586 - 2,19 т, № 53560934 - 2,91 т.

Вартість такого втраченого вантажу, відправленого в зазначених вагонах, була визначена позивачем на підставі довідок вантажовідправника - ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", у загальній сумі 69.844,69 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки вартості втраченого вантажу, суд дійшов висновку про їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим визначена вартість втраченого вантажу в загальному розмірі 69.844,69 грн є обґрунтованою та доведеною.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 69.844,69 грн у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, доведені належними і допустимими доказами, як і наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (85621, Донецька область, Мар`їнський район, село Вовчанка(п), вулиця Нагорна, будинок 1А; ідентифікаційний код 33959754) 69.844 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн 69 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу, та 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко