номер провадження справи 15/176/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 Справа № 908/3371/21

м. Запоріжжя Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства Будтехноком - Бердянськ, 71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шевченка, буд. 9

до відповідача Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, 72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7

про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності

за участю секретаря судового засідання Кабак І.Ю.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Стребіж С.О., адвокат, посвідчення №704 від 17.10.2008;

від відповідача: не з`явився;

суть спору

22.11.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства Будтехноком - Бердянськ, Запорізька область, м. Бердянськ до відповідача Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ про:

- визнання дійсним договору купівлі продажу майна боржника від 16.01.2013, укладений між Приватним підприємством Протон в особі ліквідатора Дона Віктора Олександровича та Приватним підприємством Будтехноком - Бердянськ твособі директора Вівчара Івана Степановича;

- визнання Приватним підприємством Будтехноком - Бердянськ права власності на 13/20частини нежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Приморськ, вул. Єчина, 2, на земельній ділянці площею 8035 кв.м., що складається з: гаражу В загальною площею 279,5 кв.м., 13/20 частини паркану N-2, хвіртки N-1, воріт N-2.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021, справу № 908/3371/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 25.11.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3371/21. Підготовче судове засідання призначено на 22.12.2021.

22.12.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 11.01.2022. Під час судового розгляду справи, представник Приватного підприємства Будтехноком - Бердянськ Запорізька область, м. Бердянськ, надав усне клопотання, про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції. Дане клопотання суд задовольнив.

11.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.01.2022.

У судовому засіданні 24.01.2022 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою системи Акорд.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги з тих підстав, що позивачем було придбано на аукціоні нерухоме майно, що підтверджується проткллом проведення аукціонних торгів. На підставі протоколу між позивачем та ПП «Протон» було підписано договір купівлі-продажу майна боржника. На виконання договору були проведенні розрахунки, у т.ч. з урахуванням шляхом зарахування частини коштів, сплачених за придбані лоти. Нерухоме майно передано за актом приймання-передачі. Позвиач звертався до ліквідатора щодо нотаріального посвідчення договору, однак договір так і не було посвідчено нотаріально. На час вирішення спору в суді ПП «Протон» припинено, можливість нотаріального посвідчення договору втрачено. Просить позов задовольнити шляхом визнання укладеним договору купівлі-продажу нерухомого майна боржника та визнати право власності на майно.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзив на позов та докази в обгрунутвання позвоу не надсилав, про прични неявки у судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 10 ст. 81 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

24.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача, суд установив наступне.

30.11.2012 проведено аукціонні торги з продажу майна Приватного підприємства «Протон», за результатами яких Приватне підприємство «Будтехноком-Бердянськ» було визнано переможцем за всіма лотами (№№ 1-20), у тому числі - лотом № 20 нерухоме майно -13/20 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область м. Приморськ, вул. Єчина 2, на земельній ділянці площею 8035 кв.м.. що складається з: гаражу «В» загальною площею 279.5 кв.м. 13/20 частин паркану «N-2». хвіртки «N-1». воріт «N-2» за кінцевою ціною продажу об`єкта - 12 078,00 грн.

За результатами проведення аукціону складено Протокол проведення аукціонних торгів від 30.11.2012 № 2, затвердженим ліквідатором ПП «Протон» - Доном Віктором Олександровичем 03.12.2012.

Відповідно до Протоколу проведення аукціонних торгів від 30.11.2012 № 2 ПП «Будтехноком-Бердянськ» як переможець аукціону в термін не пізніш одного місяця мало перерахувати суму грошових коштів за придбані лоти, за винятком гарантійного внеску, що складав 15 000,00 грн з ІІДВ, у розмірі 86 728,86 грн з ПДВ на розрахунковий рахунок ПП «Протон» № НОМЕР_1 в ПАТ ПУМБ в м. Донецьк МФО 334851 (призначення платежу: перерахування коштів за придбане майно згідно з протоколом № 2 проведення аукціонних торгів від 30.11.2012 року з ПДВ).

ПП «Будтсхноком-Бердянськ» було сплачено суму гарантійного внеску за участі в аукціоні у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2012 № 2672, та вартість придбаного на аукціоні майна, в тому числі - лоту № 20 нерухоме майно -13/20 частин иежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область м. Приморськ. вул. Єчина, 2. на земельній ділянці площею 8035 кв.м., що складається з: гаражу «В» загальною площею 279.5 кв.м., 13/20 частин паркану «N-2», хвіртки «N-1», воріт «N-2», загалом у розмірі 86 728,86 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.12.2012 № 2737 та випискою з рахунку ПП «Будтехноком-Бердянськ» за 13.12.2012.

16.01.2013 між ПП «Протон» в особі ліквідатора Дона Віктора Олександровича та ПП «Будтехноком-Бердянськ» в особі директора Вівчара Івана Степановича на підставі Протоколу проведення аукціонних торгів від 30.11.2012 № 2 було підписано договір купівлі-продажу майна боржника.

Умовою пукнту 1.1 догвоору передбачено, що продавець ПП «Протон» зобов`язався передати у власність покупця ПП «Будтехноком-Бердянськ» нерухоме майно - 13/20 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Приморськ, вул. Єчина. 2, на земельній ділянці площею 8035 кв.м., що складається з: гаражу «В» загальною площею 279.5 кв.м., 13/20 частий паркану «N-2», хвіртки «N-1», воріт «N-2» за ціною 12 078,00 грн з ПДВ, яка має бути сплачена на розрахунковий рахунок.

Пунктом 2.2 договору купівлі-продажу від 16.01.2013 було передбачено, що передача майна від продавця до покупця здійснюється сторонами протягом 10 (десяти) днів з моменту виконання покупцем п. 2.1 договору, на підставі акту приймання-передачі. Сторони даного договору дійшли згоди про те, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту підписання акту приймання-передачі.

18.01.2013 ліквідатору ПП «Протон» Дону Віктору Олександровичу було подано заяву про зарахування частини грошових коштів, сплачених за придбані лоти заплатіжним дорученням від 13.12.2012 № 2737 на суму 86 728,86 грн, в рахунок оплати за договором купівлі-продажу від 16.01.2013, яку було задоволено. Тобто, ПП «Будтехпоком-Бердянськ» проведено повний розрахунок згідно з договором купівлі-продажу від 16.01.2013 за нерухоме майно, - 13/20 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Приморськ. вул. Єчина 2, на земельній ділянці площею 8035 кв.м., що складається з: гаражу «В» загальною площею 279.5 кв.м., 13/20 частин паркану «N-2», хвіртки «N-1», воріт «N-2».

22.01.2013 нерухоме майно за Договором купівлі-продажу від 16.01.2013 було передано продавцем ПП «Протон» та прийнято покупцем ПП «Будтехноком-Бердянськ», що підтверджується актом приймання-передачі від 22.01.2013.

З моменту укладання Договору купівлі-продажу від 16.01.2013 та акту приймання-передачі від 22.01.2013 ПП «Будтехноком-Бердянськ» неодноразово зверталось до ліквідатора ПП «Протон» Дона Віктора Олександровича в усному порядку щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу віл 16.01.2013.

05.03.2014 ПГІ «Будтехноком-Бердянськ» звернулось до ліквідатора ПП «Протон» Дона Віктора Олександровича з проханням посвідчити вищезазначений договір купівлі-продажу від 16.01.2013 нотаріально, а саме посприяти у посвідченні договору та з`явитись до нотаріуса для такого посвідчення, попередньо узгодивши дату та час. ПП «Будтехпоком-Бердянськ» було надано реквізити для зв`язку з метою узгодження дати та часу такого посвідчення.

Відповіді надано не було.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.04.2018 по справі № 16/5009/8176/11 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - Приватного підприємства «Протон» (71100, м. Бердянськ, Запорізької області, вул. Свердлова 40, ідентифікаційний код юридичної особи 13609582) затверджено. Банкрута - Приватне підприємство «Протон» (71100. м. Бердянськ, Запорізької області, вул. Свердлова 40, ідентифікаційний код юридичної особи 13609582) ліквідовано.

24.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприсмців та громадських формувань було внесено запис № 5001148 про припинення юридичної особи ПП «Протон» у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі зазначеного вище рішення Господарського суду Запорізької області.

З урахуванням положень ст. 346 ЦК України (в редакції від 07.03.2018) та ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.04.2018) за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів та припинення юридичної особи не залишилось майна, належного ПП «Протон».

Для вирішення спірної ситуації позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Зурахуванням обставин справи, наданих доказів та вимог законодавства, суд наводить наступну правову позицію.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України (в редакції від 01.01.2013 чинній станом на день укладення договору купівлі-продажу від 16.01.2013 - та далі за текстом у даній редакції) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків с договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін. спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розс/д сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин. який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частиною 10 ст. 30 Закону України «Про відмовлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012) передбачено, що продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає- або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньє)ї суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (в редакції від 01.01.2013) було передбачено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» було зазначено, що при розгляді справ про визнання дійсними договорів за ст. 220 ЦК України суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, укладаючи договір купівлі-продажу майна боржника від 16.01.2013 сторони ПП «Протон» та ПП «Будтехноком-Бердянськ» домовилися щодо усіх істотних умов договору. ПП «Будтехноком-Бердянськ» повністю оплатило вартість майна за договором, за наслідком чого майно було передано за актом приймання-передачі. Однак, у зв`язку з ухиленням ліквідатора ПП «Протон» від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та подальшого припинення юридичної особи ПП «Протон», та, відповідно припинення повноважень ліквідатора, можливість нотаріального посвідчення такого договору втрачена безповоротно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено визнання права.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 210 та ч. 3 ст. 640 ЦК України передбачено, що правочин, який підлягає реєстрації у випадках і в порядку, встановленими законом, є вчиненим з моменту його державної реєстрації, а договір, який потребує за законом і нотаріального посвідчення і державної реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

В той же час, частина 3 ст. 334 ЦК України (в редакції на час вирішення спору в суді) встановлює, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, але не посвідчений нотаріально, виникає з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання такого договору дійсним.

По відношенню до статей 210 та 640 норма частини 3 ст. 334 ЦК є спеціальною, оскільки передбачає визнання судом дійсним договору навіть без його державної реєстрації.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України встановлена ще одна спеціальна норма, а саме - якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Суд вважає, що норми частини 3 та частини 4 статті 334 ЦК України співвідносяться між собою як норма спеціальна та загальна, причому спеціальною нормою, яка має пріоритет над іншою, є частина 3 цієї статті. Такий висновок ґрунтується на тому, що в частині 3 статті 334 можливість визнання судом дійсним договору та, відповідно, виникнення права власності набувача за договором, який потребує не тільки нотаріального посвідчення, але й державної реєстрації, не поставлена в залежність від попередньої або наступної державної реєстрації договору, визнаного судом дійсним.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання договору купівлі-продажу майна боржника дійсним підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про визнання права власності на придбане майно.

За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем за позовом про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин (фізична, юридична особи, держава, територіальна громада), який вважає себе власником (суб`єктом права повного господарського відання або права оперативного управління) певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб, претензіями на це майно третіх осіб, необхідністю одержати правовстановлювальні документи. Відповідачем даного позову може бути будь-яка особа, яка сумнівається у приналежності майна позивачу, або не визнає за позивачем права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи (йдеться про осіб, які не визнають, заперечують та оспорюють право власності) не перебувають із власником у зобов`язальних правовідносинах.

В даному випадку відповідачем визначено Приморську міську раду Приморського району Запорізької області. Визначена позивачем в якості відповідача міська рада, жодним чином не висловила сумніви у приналежності майна позивачу, не заперечила права позивача здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном та не зазначила про власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Позивачем не доведено, що відповідачем порушуються або порушені його права та обов`язки щодо спірного майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій чатсині. Позов підлягає частковому задоволенню.

За результатами розгляду справи, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовну заяву Приватного підприємства «Будтехноком-Бердянськ», м. Бердянськ Запорізька область про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу майна боржника від 16.01.2013, укладений між Приватним підприємством «Протон» (ідентифікаційний код юридичної особи 13609582) в особі ліквідатора Дона Віктора Олександровича та Приватним підприємством «Будтехноком-Бердянськ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34667294) в особі директора Вівчара Івана Степановича.

У задоволені позову в частині визнання права власності за Приватним підприємством «Будтехноком-Бердянськ», м. Бердянськ, Запорізька область на 13/20 частки нежитлових будівель, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Приморськ, вул. Єчина 2 на земельній ділянці площею 8035 кв.м., що складається з гаражу «В» загальною площею 279,5 кв.м., 13/20 частин паркану «N-2», хвіртки «N-1», воріт «N-2», відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2022 року.

Суддя І. С. Горохов