РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

31.01.2022Справа № 911/3182/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" про стягнення 71 732,63 грн., без виклику представників сторін.
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 69 521,48 грн. заборгованості, 1 892,15 грн. пені та 319,00 грн. 3% річних за договором № 383 від 22.02.2021 року про відшкодування вартості води та водовідведення (КЕКВ 2272) за період липень-серпень 2021 року на підставі ст.ст. 249, 526, 610, 625 ЦК України та ст.ст. 193, 230, 231 ГК України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2021 року позовну заяву за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.
28.12.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, з тих підстав, що у нього відсутня на даний час заборгованість перед позивачем за договором, на підтвердження чого надав копії відповідних платіжних доручень, а також вказував, що позивачем безпідставно нараховано пеню та 3% річних, оскільки останнім не було дотримано порядку надсилання рахунків та актів виконаних робіт за спірний період.
18.01.2022 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій він зазначив про оплату відповідачем основної суми боргу. Також у вказаній відповіді на відзив позивач змінив предмет позову та просив стягнути з відповідача на свою користь 2 105,71 грн. пені, 376 грн. 3% та 1 467,46 грн. інфляційних втрат.
За правилами ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Згідно вимог ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Строк для подачі заяви про зміну предмету позову позивачем пропущено.
Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, враховуючи відсутність поважних причин пропуску процесуального строку для подачі заяви про зміну предмету позову, суд залишає подану позивачем заяву без розгляду.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що провадження в частині вимог про стягнення 69 521,48 грн. заборгованості слід закрити, а позовні вимоги в іншій частині підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.02.2021 року між Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (відповідач) укладено договір про відшкодування вартості води та водовідведення (КЕКВ 2272) № 383, відповідно до умов якого відповідач відшкодовує позивачу вартість водопостачання та водовідведення спожитих відповідачем у приміщеннях кожної військової частини, в яких відповідач надає послуги з харчування військовослужбовців, які відповідач використовує згідно договорів, укладених з Міністерством оборони України.
Відповідно до п. 3.8 договору відповідач зобов`язаний отримати у позивача акт виконаних робіт по даному договору в останній день місяця та рахунок до 6 числа кожного місяця. Рахунки-фактури та акти виконаних робіт надаються позивачем повноважному представнику відповідача, на підставі документів, що посвідчують повноваження.
Згідно вимог п. 3.9 договору оплата вартості спожитої води та водовідведення здійснюється відповідачем протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури та актів виконаних робіт, в розмірі 100% нарахованої місячної вартості споживання.
Строк дії договору відповідно до умов п. 8.1 договору встановлений з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення.
Актами виконаних робіт №№ 282 від 31.07.2021 року, 333 від 31.08.2021 року підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг за договором за період з липня по серпень 2021 року на загальну суму 69 521,48 грн.
Проте, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень №№ 40907, 41417 від 04.11.2021 року відповідачем було повністю сплачено основний борг після звернення позивача в суд з указаним позовом.
Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 69 521,48 грн. підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю предмету спору.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати послуг за договором, позивачем нараховано відповідачеві 3% річних в сумі 319 грн.
Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.
Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).
Згідно з п. 4.2.1. договору за порушення термінів відшкодування вартості спожитої води та водовідведення відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати товару позивачем нараховано до стягнення 1 892,15 грн. пені.
Позовні вимоги в частині стягнення 1 892,15 грн. пені також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.
Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте його доводи стосовно того, що позивачем безпідставно нараховано пеню та 3% річних, тому що останнім не було дотримано порядку надсилання рахунків та актів виконаних робіт за спірний період є безпідставними, оскільки позивачем надано суду належні докази надсилання відповідачу акті за виконані послуги та рахунків для їх оплати. Крім того, п. 3.8 договору передбачено, що відповідач зобов`язаний сам отримувати у позивача акт виконаних робіт по спірному договору.
Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Провадження в частині позовних вимог про стягнення 69 521,48 грн. основного боргу закрити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8, код 40887542) на Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв (54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-А, код 08029523) 1 892 (одну тисячу вісімсот дев`яносто дві) грн. 15 коп. пені, 319 (триста дев`ятнадцять) грн. 3% річних 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О.Чебикіна