ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2022 Справа № 917/510/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши

подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - Вовка Максима Володимировича у справі

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Височинського Руслана Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво"

про стягнення 157 431,23 грн

без повідомлення сторін

від приватного виконавця: не з`явився

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович звернувся до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" - Вовка Максима Володимировича .

Згідно з ч. 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного ) виконавця.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З метою своєчасного розгляду подання приватного виконавця, суд надіслав ухвалу про призначення подання до розгляду на електронну пошту приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. у поданні та у клопотання від 03.02.2022 прохав розгляд подання проводити без його участі. Це клопотання суд задовольнив.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Господарський суд Полтавської області у справі № 917/510/21 прийняв рішення від 07.06.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" на користь Фізичної особи-підприємця Височинського Руслана Анатолійовича 147420 грн 00 коп. основного боргу, 1995 грн 55 коп. - 3% річних, 7437 грн 95 коп. інфляційних, 2352 грн 80 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору, 14006 грн. 25 коп. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (т.1 а.с.99-106).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 рішення Господарського суду Полтавської області від 07.06.2021 залишено без змін (т.1 а.с.170-181).

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" на користь Фізичної особи-підприємця Височинського Руслана Анатолійовича 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (т.1 а.с.182-185).

На виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 07.06.2021 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 Господарський суд Полтавської області видав відповідні накази від 29.10.2021 № 917/510/21 (т.1 а.с.196, 197).

Постановами від 16.11.2021 приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. (далі - Приватний виконавець) відкрив виконавчі провадження № 67521950, № 67522129 з виконання наказів суду боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" 1) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" на користь Фізичної особи-підприємця Височинського Руслана Анатолійовича 147420 грн 00 коп. основного боргу, 1995 грн 55 коп. - 3% річних, 7437 грн 95 коп. інфляційних, 2352 грн 80 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору, 14006 грн 25 коп. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; 2) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" на користь Фізичної особи-підприємця Височинського Руслана Анатолійовича 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (т.2 а.с.8, 9).

Постановою від 16.11.2021 приватний виконавець об`єднав виконавчі провадження № 67521950, № 67522129 у зведене виконавче провадження № 67532068 (т.2 а.с.10).

На запит приватного виконавця Державна фіскальна служба України надала відповіді від 16.11.2021, від 12.01.2022 про наявні у боржника рахунки в установах банку (т.2 а.с.12-12, а.с.19-20).

Згідно з постановами від 16.11.2021, від 12.01.2022 про арешт коштів боржника, приватний виконавець наклав арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника (т.2 а.с.14, 21).

Приватний виконавець з метою пошуку майна боржника направив запити до Територіального сервісного центру МВС № 5342, ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", Управління Держпраці у Полтавській області (т.2 а.с.23-26).

Згідно відповіді Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 5342 від 24.11.2021 за боржником транспортних засобів не зареєстровано (т.2 а.с.22).

Згідно з відповіді ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" від 24.11.2021 за № 1874/8-11 боржник не зареєстрований як власник тварин (т.2 а.с.27).

Згідно відповіді Управління Держпраці у Полтавській області від 24.11.2021 великотоннажний та інший технологічний транспорт за боржником не реєструвався (т.2 а.с.28).

12.01.2022 приватний виконавець отримав інформацію з Державних реєстрів речових прав, згідно якої відомості щодо нерухомого майна боржника у вказаних Реєстрах відсутні (т.2 а.с.17-18).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" є Вовк Максим Володимирович (т.2 а.с.16).

Приватний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду керівнику боржника ТОВ "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" - Вовка Максима Володимировича за межі України на підставі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст. 337 ГПК України.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що під час вчинення виконавчих дій ним накладено арешт на кошти боржника, вжито заходів щодо розшуку рухомого та нерухомого майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво", залишок коштів на рахунках боржника є недостатнім для виконання рішення суду; боржник налужно повідомлений про відкриття виконавчого провадження, проте рішення суду не виконує, не перебуває в стані припинення, здійснює підприємницьку діяльність, заборгованість не погашає, після накладення виконавцем арешту на кошти боржника у фінансових установах керівник боржника умисно відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах. Зазначене свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень. Вказані обставини, на думку приватного виконавця, є достатніми для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" - Вовка Максима Володимировича.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, положеннями ст. 337 ГПК України передбачено можливість застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

У рішенні Європейського суду з прав людини щодо незаконності обмеження у праві виїзду за кордон у справі "Хлюстов проти Росії" (№ 28975/05). Суд звернув увагу на необґрунтованість обмеження права заявника залишити країну, оскільки причиною було зазначено лише факт несплати боргу, без пояснення, як заборона сприятиме швидшому його погашенню, з урахуванням індивідуальних особливостей заявника. ЄСПЛ дійшов висновку, що уряд порушив свої зобов`язання встановлювати такі обмеження виправдано і пропорційно, відповідно до частин 2 і 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода залишати свою країну і обмеження цього права виключно на підставі закону і якщо це необхідно у демократичному суспільстві).

Таким чином, задоволення подання можливе лише за умови доведеності ухилення боржника від виконання зобов`язання. Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником чи факт перетинання державного кордону не є підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний або приватний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд встановив, що приватний виконавець вжив низку дій, спрямованих на примусове виконання наказів суду, а саме: наклав арешт на грошові кошти боржника, вчинив запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів.

Згідно інформації з Державних реєстрів речових прав відомості щодо нерухомого майна боржника у вказаних Реєстрах відсутні (т.2 а.с.17-18). Згідно відповіді Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 5342 за боржником транспортних засобів не зареєстровано (т.2 а.с.22). Згідно відповіді ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" боржник не зареєстрований як власник тварин (т.2 а.с.27).Згідно відповіді Управління Держпраці у Полтавській області великотоннажний та інший технологічний транспорт за боржником не реєструвався (т.2 а.с.28).

Приватний виконавець у поданні посилається на те, що своїми діями та бездіяльністю керівник ТОВ "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" допустив наявність заборгованості перед стягувачем та настання негативних наслідків для господарської діяльності товариства, а отже керівник товариства - Вовк Максим Володимирович має нести субсидіарну відповідальність за ухилення від виконання рішення суду.

Однак, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що керівник боржника може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, виконавцем суду не надано.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

В справі Stetsov проти України (заява № 5170/15) Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.05.2021, встановивши порушення статті 2 Протоколу №4 (свобода пересування) Європейської Конвенції з прав людини, зазначив наступне:

- що стосується пропорційності втручання, Суд повторив, що навіть якщо захід обмеження свободи пересування особи спочатку був обґрунтованим, він міг стати непропорційним, якщо він автоматично продовжувався протягом тривалого періоду;

- особливо розглянувши обмеження, накладені з причин непогашеної заборгованості, Суд вказав, що такі заходи були обґрунтованими лише в тому випадку, якщо вони переслідували мету гарантувати повернення боргів, про які йде мова. Відповідно, органи влади не могли продовжувати обмеження на дуже тривалі періоди без періодичного перегляду їх обґрунтування;

- у світлі принципу пропорційності Суд вважав, що окрім складності встановлення та залишення широких меж розсуду для суб`єктивності, намір боржника у випадках несплати боргу, встановленого судом, не міг бути єдиною підставою, що обґрунтовує оскаржуване обмеження, якщо воно тривало після закінчення початкового короткого періоду. Дійсно, компетентний відділ повинен бути здатним пояснити, як заборона виїзду може допомогти стягнути борг з урахуванням конкретної ситуації заявника та будь-яких інших особливих обставин справи (http://hudoc.echr.coe.int/fre-press?i=003-7829).

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки не доведено, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на викладене підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. ст. 337, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ "Торгівельно-промислова компанія Соціальне будівництво" Вовка Максима Володимировича.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали: 04 лютого 2022 року.

Суддя Т. М. Безрук