ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022м. ДніпроСправа № 904/8055/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Самань Віктора Петровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Криворізький національний університет, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання права користування орендованим майном на умовах Договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 12/02-6024-ОД від 16.06.2016 року.

Представники:

від позивача: Починок В.В., ордер АЕ № 1100623 від 01.11.2021 року, адвокат;

від позивача: Самань В.П. виписка з ЄДРЮОФОПГР, керівник;

від відповідача: Булаткіна Н.О., виписка з ЄДРЮОФОПГР, представник;

від третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа-підприємець Самань Віктор Петрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, в якій просить суд визнати право користування нерухомим майном - нежитловим вбудованим приміщенням площею 175,9 кв.м., розташованим за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 57, що перебуває на балансі Криворізького національного університету, відповідно до Договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 12/02-6024-ОД від 16.06.2016 року, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, на строк до 14.04.2022 року включно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Криворізький національний університет (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 11, ), та призначено підготовче засідання на 11.10.2021 року о 11:30 год.

У підготовче судове засідання 11.10.2021 року представники позивача та третьої особи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 02.11.2021 року о 12:10 год.

01.11.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 10-12-06398 від 26.10.2021 року.

У підготовчому судовому засіданні 02.11.2021 року оголошено перерву до 16.11.2021 року о 10:50 год.

У підготовче судове засідання 16.11.2021 року представники сторін не з`явились.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.12.2021 року о 11:30 год.

10.12.2021 електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих.№ б/н від 10.12.2021.

У призначеному судовому засіданні з розгляду справи по суті 15.12.2021 оголошено перерив до 18.01.2022 о 11:40 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 18.01.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до закінчення терміну дії договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 12/02-6024-ОД від 16.06.2016 позивач вчасно звернувся до Булансоутримувача про погодження на продовження терміну дії договору строком на 2 роки 11 місяців, на що йому було Міністерством освіти і науки України надано дозвіл вих. № 1/11-7159 від 02.08.2019 щодо продовження терму дії договору, однак відповідач заперечує про продовження строку дії договору, що порушує права відповідача у користуванні орендованим нерухомим майном відповідно до умов договору оренди.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач вважає зазначені позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити з урахуванням наступного.

Листом від 14.03.2019 ФОП Самань звернувся до Регіонального відділення з заявою щодо продовження терміну дії договору. До зазначеної заяви на пролонгацію Договору Орендар не надав жодного необхідного документа.

Відповідно до пункту 10.4 Договору оренди від 16.06.2016 № 12/02-6034-ОД та частини четвертої статті 80 Закону України "Про освіту" договір може бути продовжений при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти відповідним майном. Тобто, відповідно до частини четвертої статті 80 Закону України "Про освіту" Договір оренди автоматично не може продовжуватися.

Регіональне відділення, відповідно до заяви ФОП Самань В.П. про продовження терміну дії Договору оренди, наприкінці березня 2019 року, звернулось до Міністерства освіти та науки України листом від 29.03.2019 № 07-02-02076 щодо продовження терміну дії договору оренди від 16.06.2016 № 12/02-6034-ОД, але на момент закінчення Договору оренди, тобто на 15.05.2019, відповіді на адресу Регіонального відділення не надходило.

Крім того, лист - погодження Міністерства освіти та науки України щодо продовження терміну дії договору оренди від 16.06.2016 № 12/02-6034-ОД надійшов до Регіонального відділення 05.08.2019, тобто після спливу трьох місяців з дати закінчення терміну дії Договору.

У зв`язку з закінченням терміну дії Договору оренди, враховуючи відсутність узгодження органу управління на його продовження, на виконання вимог частини четвертої статті 80 Закону України "Про освіту", невиконання умов Договору та статей 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в (неповернення майна орендодавцю), санкція також має характер тривалості у часі (зобов`язання сплатити подвійну плату за користування річчю за весь час користування майном).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування є встановлення обставин, які є підставою для продовження дії договору оренди на новий строк та визнання права користування орендованим нерухомим майном на умовах договору оренди.

16.06.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Орендодавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Самань Віктором Петровичем (далі - ФОП Самань, Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 16.06.2016 № 12/02-6034-ОД (далі - Договір).

Згідно розділу 1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення площею 175,9 кв.м., реєстровий номер 37664469.1.РШШМВД359 (далі - Майно), розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 57, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 18.01.2016 і становить за незалежною оцінкою 302 372,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Майно передано в оренду з метою розміщення магазину-складу. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Як сторони домовились у п. 2.1. Договору, Орендар вступає у строкове платне користування державним Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менший ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання - передачі Майна.

Акт приймання-передачі підписано 16 червня 2016 року.

Договір було укладено строком на два роки 11 місяців, з 16 червня 2016 року по 25 травня 2019 року включно (пункт 10.1. Договору).

Згідно пункту 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2016 року 4764, 80 грн.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж:

- 50 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства у розмірі 2382,40 грн.;

- 50% - Балансоутримувачу у розмірі 2382,40 грн.

щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря протягом дії Договору.

Пунктом 3.12. Договору оренди встановлено, у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла в повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Даним Договором оренди врегульовані права, обов`язки, відповідальність, інше, як Орендаря, так і Орендодавця.

Так, до обов`язків Орендаря належить: у разі припинення або розірвання Договору повернути за актом приймання-передачі Балансоутримувачу або підприємству/товариству, указаному Орендодавцем, орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати відповідно до вимог чинного законодавства збитки в разі погіршення стану або витрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря, (пункт 5.11 Договору).

Пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і та тих самих умовах, які передбачені цим договором.

Листом від 14.03.2019 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про продовження терміну дії договору.

На виконання вимог ст. 80 Закону України «Про освіту» відповідач від 29.03.2019 звернувся до Міністерства освіти та науки України, як до органа, уповноваженого управляти майном, що є предметом оренди.

Листом № 1/11-7159 від 02.08.2019 ФОП Самань В.П. був наданий дозвіл на продовження терміну дії договору оренди (арк.с. 14, 15).

В період з червня 2019 року та по серпень 2021 року, на підставі складених між позивачем та третьою особою (Балансоутримувачем) актів здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) та виписаних за цей період рахунків на загальну суму 226 348,25 грн., орендарем було сплачено 309 634,87 грн., внаслідок чого виникла переплата в сумі 83 286,62 грн. Дані обставини підтверджуються актами здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), складених між позивачем та балансоутримувачем, виставленими рахунками та платіжними документами про сплату коштів.

З огляду на дії сторін позивач вважає, що Договір оренди, був автоматично продовжений на термін, на який він був укладений, тобто на 2 роки 11 місяців - до 14.04.2022 включно, тому орендар має право користування орендованим майном на умовах Договору оренди строком до 14.04.2022.

Викладене стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 1 статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та у ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 року № 2269 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

На час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовим актом, яким врегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна був Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХІІ.

У частині 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (редакції 10.04.1992) термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні положення передбачені й пунктом 10.4. Договору оренди.

З 01.02.2020 року набув чинності новий Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-ІХ, який передбачає інші умови та процедуру продовження терміну дії договорів оренди державного та комунального майна. При цьому, абз. 4 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 157 передбачено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Відтак, у разі наміру орендодавця припинити договір оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, він на виконання вимог, визначених частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII повинен протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору зробити про це відповідну заяву.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі № 916/806/19, де зокрема зазначено, що якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Отже, зі змісту ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року N8 2269-ХІІ випливає, що заява однієї із сторін про припинення договору оренди повинна бути зроблена протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач продовжував користуватися майном та сплачувати орендну плату після закінчення строку оренди за спірним договором.

Орендарем наприкінці лютого 2019 року, тобто за 4 місяця до закінчення строку дії договору, Балансоутримувачу - ДВНЗ "Криворізький національний університет" було подано заяву про надання погодження щодо продовження строку дії договору. Аналогічна заява позивачем також була подана 04.03.2019 до Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області разом з усіма необхідними документами та відповідним клопотанням Балансоутримувача про продовженням дії договору, викладеному в листі від 04.03.2019 р. вих. № 07-147/8.

Як встановлено ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 та ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, перебіг якого починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 3 ст. 254 Цивільного кодексу України встановлено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Порядок вчинення дій в останній день строку встановлений нормами ст. 255 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку, а письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

З урахуванням приписів норми ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ та норм ст. ст. 251 - 255 ЦКУ, Відповідач повинен був заявити про припинення договору оренди протягом одного місяця після його закінчення, тобто не пізніше 16.06.2019 р.

Однак, лист на адресу ФОП Самань В.П. був направлений лише 20.06.2019, тобто з пропуском місячного строку, встановленого законом.

Задовольняючи позов, суд також бере до уваги, що сторонами спірного договору до закінчення терміну його дії були здійснені всі необхідні дії для його продовження, а саме.

Листом від 14.03.2019 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про продовження терміну дії договору.

На виконання вимог ст. 80 Закону України «Про освіту» ФОП Самань В.П. 29.03.2019 звернувся до Міністерства освіти та науки України, як до органа, уповноваженого управляти майном, що є предметом оренди.

Листом № 1/11-7159 від 02.08.2019 ФОП Самань В.П. був наданий дозвіл на продовження терміну дії договору оренди (арк.с. 14, 15).

Як встановлено вище, в період з 15 травня 2019 року та по грудень 2020 року ФОП Самань В.П. належно виконувалися умови договору - сплачувалася орендна плата у встановлених розмірах і, як свідчить розрахунок відповідача, доданий до позову, станом на 28.12.2020, позивач не має заборгованості зі сплати орендної плати, а переплата складає 101 798,58 грн.

За таких обставин, внаслідок пропуску відповідачем місячного строку для заяви про припинення договору оренди, настали наслідки, встановлені ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ.

Таким чином, Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6024-ОД від 16 червня 2016 року, укладений між ФОП Самань В.П. та відповідачем є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором", тобто на 2 роки 11 місяців - до 14 квітня 2022 року включно.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

Відповідачем у визначеному Господарським процесуальним кодексом України порядку не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань з поставки товару, так як і повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Фізичною особою - підприємцем Самань Віктором Петровичем АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), право користування нерухомим майном - нежитловим вбудований приміщенням площею 175,9 кв.м., розташованим за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 57, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет", відповідно до умов Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12Д32-6024-ОД від 16 червня 2016 року, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; ), на строк - до 14 квітня 2022 року включно.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; ) на користь Фізичної особи-підприємця Самань Віктора Петровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 31.01.2022.

Суддя В.Г. Бєлік