ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2022 р.Справа № 924/1135/20

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг м. Київ

про стягнення 10049788,00 грн. (на новий розгляд)

Представники сторін:

Від позивача: не з"явився;

Від відповідача: Канюка Т.В. - за довіреністю № 007.2Др-2-0122 від 04.01.2022р.;

Від третьої особи: не з"явився

Суть спору:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.02.2021р. у справі №924/1135/20 в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" м. Київ до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг м. Київ в частині стягнення 9 210 025,63 грн. відмовлено.

Провадження у справі в частині стягнення 839762,37 грн. закрито.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" - залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" - задоволено.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року у справі №924/1135/20 в частині закриття провадження у справі в сумі 839 762,37 грн. - скасовано.

В цій частині прийнято інше рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

Верховний Суд постановою від 17.11.2021 року у справі №924/1135/20 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задовольнив частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.02.2021р. у справі №924/1135/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 року, справу №924/1135/20 передано для розгляду судді Вибодовському О.Д.

Ухвалою суду від 13.01.2022р. справу №924/1135/20 прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

На виконання вимог ухвали суду від 13.01.2022р. від відповідача на адресу суду 26.01.2022р. надійшло письмове пояснення по даній справі із урахуванням постанови Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі №924/1135/20, в якому відповідачем зазначено наступне.

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8 Договору).

Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором, газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

Згідно п.2.8 Договору сторони погодили, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу.

Пунктом 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи передбачено порядок встановлення та оплати добових небалансів, а саме визначено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних, небалансів протягом, звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця! оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). ^ Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений' оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Пунктом 9.3 Договору визначено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику-рахунок на оплату за добовий небаланс.

За умовами договору замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну * вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка.

В матеріалах справи містяться докази направлення позивачем відповідачу акту врегулювання щодобових небалансів за січень 2020р. та рахунку на оплату за щодобові небаланси за січень 2020 року через інформаційну платформу, відображені на паперових копіях електронних доказів Реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи ТОВ «Оператор ТТС України» за газовий місяць січень 2020 року (Акт врегулювання добових небалансів, Рахунок), які позивач направив відповідно до п. 2.8 Договору.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення на поштову адресу АТ «Хмельницькгаз», вказану в Договорі, вказаного акту та рахунку на оплату, позивач їх не надав у зв`язку із відсутністю, відповідач заперечив факт отримання акту та рахунку засобами поштового зв`язку.

Згідно положень пункту 19.2 Договору передбачено, що будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформленії вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою. Повідомлення вимоги звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

Виходячи з приписів законодавства та положень договору (п.19.2.), позивач мав надіслати акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року та рахунок на оплату шляхом надіслання їх на адресу відповідача вказану в Договорі засобами поштового зв`язку, що останнім зроблено не було.

При цьому, посилання на п.19.1 укладеного між сторонами Договору, є помилковим, оскільки за змістом останнього передбачено обмін інформацією через інформаційну платформу в частині взаємовідносин сторін щодо замовлення, надання, супроводження послуг транспортування природного газу за Договором, однак умовами даного Договору не передбачено підписання акту щодобових небалансів, рахунку електронним цифровим підписом та його подальше надсилання замовнику - відповідачу засобами електронного зв`язку.

Враховуючи, що на адресу АТ «Хмельницькгаз» рахунку на оплату та оформленого зі сторони Позивача акту врегулювання добових небалансів не надходило, як передбачено умовами Договору, та зважаючи на вимоги п.9.3 Договору, строк оплати згідно зазначеного акту не є таким, що настав.

Наданий до матеріалів справи позивачем односторонній акт №01-2020- від 31.01.2020 року врегулювання щодобових небалансів за газовий січень 2020 року та рахунок на оплату підписано електронним цифровим підписом уповноваженої особи позивача Олійником В.В. та надіслано Відповідачу через інформаційну платформу АТ "ТОВ "Оператор ГТС".

В матеріалах справи наявні дві довіреності, видані ТОВ "Оператор ГТС" - за №125 від 21.01.2020р., якою уповноважено Олійника В.В. підписувати електронним цифровим підписом інформацію та документи, які подаються уповноваженою особою ТОВ "Оператор ГТС" через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи ТОВ "Оператор ГТС", у відповідності та з урахуванням вимог Кодексу ГТС та довіреність - № 287 від 31.01.2020р., ґякою уповноважено Олійника В.В. підписувати акти, звіти та розрахунки за договорами транспортування природного газу, в тому числі акти наданих послуг та акти приймання - передачі природного газу, рахунки-фактури, заяви на, приєднання до газорозподільних мереж, розрахунки заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат, інші розрахунки, необхідні для ведення господарської діяльності, звіти про використання договірної потужності та акти звірки розрахунків за надані послуги за договорами транспортування природного газу, листи щодо питань розрахунків, за договорами транспортування природного газу, підписувати від імені Товариства, Додаток 1, Додаток 2 та Додаток 3 до договору транспортування природного газу.

Із аналізу змісту даних довіреностей, уповноваженого представника ТОВ "Оператор ГТС" Олійника В.В. дійсно уповноважено підписувати акти, в тому, числі, акти наданих послуг та акти приймання-передачі природного газу, рахунки-фактури (довіреність № 287 від 31.01.2020р.).

Однак, звертаємо увагу суду, що довіреністю уповноважено представника на письмове підписання актів у паперовому вигляді, Електронно цифровим підписом підписання актів ні довіреністю за №125 від 21.01.2020р., ані довіреністю за №125 від 21.01.2020р. не передбачено.

Окрім того, що на підписання актів цифровим підписом повинно бути уповноважено особу довіреністю, необхідно враховувати наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами -суб`єктами, електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Вимогами статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Слід звернути увагу, що умовами Договору не передбачено підписання акту щодобових небалансів, рахунку електронним - цифровим підписом та його подальше надсилання Замовнику - відповідачу засобами електронного зв`язку.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Верховний суд наводить позицію, що у договорі повинна бути передбачена можливість електронного листування між сторонами під час виконання договору. Так, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 11.06.2019р. по справі №904/2882/18, прийшов до наступних висновків": «У договорі, укладеному між сторонами, не наведено умов щодо можливості електронного листування під час його виконання, щодо погодження між стрронами відповідних адрес для електронного листування та переліку осіб, уповноважених вести зазначене листування. З огляду на викладене, Касаційний господарський суд не бере до уваги посилання скаржника на те; що суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги наявні в матеріалах справи докази ведення між сторонами електронної переписки».

Таким чином, виходячи з приписів законодавства, висновків Верховного Суду та положень п. 19.2 Договору, позивач повинен був надіслати на адресу відповідача, вказану в Договорі, засобами поштового зв`язку Акт врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року та рахунок на оплату, однак ним цього зроблено не було.

Щодо висновків Верховного Суду "5.24. Крім того колегія суддів враховує, що у справі, що переглядається, позивач на підтвердження позовних вимог надавав такі докази: договори купівлі-продажу природного газу № , № , № від 31.01.2020 року, додаткові угоди до договорів №-1 від 31.01.2020, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, договори купівлі-продажу природного газу № , № , № , № від 01.01.2020, додаткові угоди до договорів № 1 від 31.01 2020 року, акти приймання - передачі природного газу від 31.01.2020р., платіжні доручення про сплату, коштів за придбаний природний газ, рахунок №01-2020- від 31.01.2020р., довідка 1, довідка 3, реєстри файлів завантажених до інформаційної платформи", АТ "Хмельницькгаз" зазначає, що договори купівлі - продажу природного газу, акти приймання-передачі та платіжні доручення, укладенні між Оператором та АТ "НАК "Нафтогаз України" не є належним доказом використання позивачем придбаного газу для врегулювання добового небалансу Відповідача.

Постановою НКРЕКП від 29.11.2019р. №2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України" транспоновано положення актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу, офіційний переклад яких здійснено Урядовим офісом координації європейської та євроатлантичної інтеграції 25 листопада 2019 року, а саме: Регламент Комісії (ЄС) № 312/2014 від 26 березня 2014 року про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах.

З огляду на зазначене, вимоги Регламенту комісії (ЄС) № 312/2014 мають перевагу над положеннями Кодексу ГТС, який, не може застосовуватися із положеннями Регламенту.

Цим Регламентом комісії (ЄС) № 312/2014 запроваджується Мережевий кодекс, що встановлює правила балансування, включаючи правила процедур номінації, пов`язаних із газотранспортною системою, плати за небаланс, процедури розрахунків, що пов`язані із платою за добовий небаланс, та операційне балансування між мережами операторів газотранспортних систем. Ґ

Главою III Регламенту визначено принципи операційного балансування. Зокрема, статтею 6 Глави III Регламенту встановлено, що Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії для: (а) підтримання газотранспортної системи в межах її операційних лімітів (b) досягнення певної кількості газу у газотранспортній системі на кінець доби, що може відрізнятися від кількості, що очікується відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби, та яка буде сумісна з економічною та ефективною експлуатацією газотранспортної системи.

Пунктом, 3 статті 6 Глави III Регламенту визначено, що Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з балансування шляхом: (а), купівлі та продажу короткострокового стандартизованого продукту на торговій платформі; та/або (b) використання послуг балансування.

З урахуванням положень Регламенту комісії (ЄС) № 312/2014, Регламентом застосується визначення "операційне балансування". При цьому, у Регламенті не передбачено такого способу врегулювання небалансів, як закупівля природного газу для покриття небалансів, а визначено два способи:

- (а) купівлі та продажу короткострокового стандартизованого продукту на торговій платформі - позивач не надав доказів;

- (b) використання послуг балансування - торги на РroZorro не відбулися, договори не укладенs/

При цьому, доводи позивача, що він надав в якості доказів вчинення балансуючих дій укладені 01.01.2020 р. із АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі -НАК «Нафтогаз України») договори купівлі-продажу природного газу № 200100000, №200100001, №200100002, №200100005, №200100006, додаткові угоди, акти приймання-передачі природного газу та платіжні доручення до цих договорів, спростовуються змістом даного Регламенту, а також наступним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач стверджував, що за цими договорами купував природний газ для забезпечення здійснення балансуючих дій.

В свою чергу, пунктом 1.1 кожного із наведених договорів передбачено наступне призначення придбаного Позивачем природного газу: «за цим Договором Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві протягом січня 2020 року природний газ «для забезпечення балансуючих дій та інших потреб споживача».

Акти приймання - передачі, газу за цими договорами також підтверджують/відображають передачу газу не, тільки для забезпечення балансуючих дій, але й на інші потреби Позивача, серед, яких, як приклад, може бути придбавання природного газу для виробничо - технологічних, власних потреб.

Проте, з цих актів неможливо встановити, який конкретно обсяг газу був придбаний саме для здійснення балансуючих дій відносно Відповідача.

Окрім того, щодобові обсяги придбаного Позивачем у НАК «Нафтогаз України» природного газу, що зазначені у цих актах, не відповідають тим обсягам, що відображені у акті №01-2020- врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року для АТ «Хмельницькгаз», а відтак, і позовним вимогам.

Усі вищезазначені договори укладені в один і той же день - 01 січня 2020 року - вже на конкретно визначені обсяги природного газу, - 90, та 80 млн. куб., який Продавець зобов`язується передати Покупцеві протягом січня 2020 року для забезпечення балансуючих дій та інших потреб споживача (пункт 1.1. договору).

Як зазначено у пункті 2.1. цих договорів, Продавець передає Покупцеві протягом січня 2020 року 90 млн. куб. м. газу саме в загальному обсязі (90 млн. куб.м. - для договору №, і для решти договорів обсяг купівлі-продажу є одним і тим же, та становить 80 млн. куб.м. кожного).

Проте, згідно акту врегулювання добових небалансів для АТ «Хмельницькгаз» за січень 2020 року обсяг негативного добового небалансу у різну добу є різним, та не співрозмірнии з тими обсягами природного газу, щодо закуповувався Позивачем у НАК «Нафтогаз України» щодоби у січні 2020 року за вищенаведеними договорами.

Викладене свідчить про те, що Позивач закупив на початку місяця - 01 січня 2020 року у НАК «Нафтогаз України» природний газ не для вчинення балансуючих дій кожної доби січня місяця, що є передумовою стягнення плати за добові негативні небаланси, а саме для інших власних потреб (пов`язаних з виконанням його ліцензійних умов провадження діяльності).

Згідно положень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 16.02.2017р. №201 п.2.3., при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: придбавати енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний і прозорий спосіб та на ринкових умовах (див.п. 31). При цьому, до тарифу на транспортування природного газу для Оператора ГТС Регулятором (НКРЕКП) включено також і вартість природного газу, який використовується ним при здійсненні своєї господарської діяльності для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та інших потреб.

Отже, у тарифі для ТОВ «Оператор ГТС України» закладено дані витрати для здійснення своєї господарської діяльності та підтримання належного рівня функціонування ГТС.

Наслідком відсутності, природного газу для виробничо-технологічних потреб могла виникнути ситуація з припиненням роботи Технологічного обладнання газотранспортної системи.

А тому, позивач укладає договори про закупівлю природного газу для забезпечення власної виробничо-господарської діяльності.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що Оператором ГТС закуповується природний газ для здійснення своєї господарської діяльності за кошти, отримані від замовників послуг транспортування, які оплачують доступ до потужності (згідно тарифів, що встановлені НКРЕКП), а потім Оператор ГТС формує односторонні документи, які нібито підтверджують вчинення оператором газотранспортної системи балансуючий дій та надаються до оплати суб`єктам ринку природного газу. Отже, формується подвійна оплата та надається фіктивна послуга Оператором ГТС.

При цьому, позивач безпідставно ототожнює положення Кодексу ГТС про закупівлю послуг балансування Оператором ГТС у ринковий спосіб та факт закупівлі природного газу шляхом укладення договорів з НАК «Нафтогаз України», що спростовуються інформацією на РroZorro.

Як вбачається зі змісту предмету проекту договору про надання послуги балансування, Виконавець зобов`язується надати Оператору послуги балансування, які полягають в тому, що Виконавець зобов`язаний за дорученням Оператора у визначену Оператором газову добу подати природний газ в газотранспортну систему Оператора або відібрати природний газ з газотранспортної системи Оператора.

Тобто, публічні закупівлі послуг балансування Позивач почав проводити лише з серпня 2020 року, однак у січні 2020 року такий договір був відсутній.

При цьому, аналіз договорів купівлі-продажу природного газу у НАК «Нафтогаз України» (надані Позивачем до позову) та проекту договору про надання послуги балансування (розміщеного на сайті РroZorro) свідчить про відмінність їх змісту та визначення предмету договору.

Вказане дає підстави стверджувати, що доводи Оператора ГТС щодо належної закупівлі ним послуг балансування згідно договорів купівлі-продажу природного газу у АТ «НАК «Нафтогаз України» за переговорною процедурою, є введенням суду та замовників послуг транспортування в оману, оскільки у січні 2020 року Оператор ГТС не дотримався порядку та процедури вчинення балансуючих дій, відповідно до вимог Кодексу ГТС в ринковий та прозорий спосіб, а застосування переговорної процедури та укладення договорів купівлі-продажу природного газу з НАК «Нафтогаз України» у січні 2020 року, необхідно, було для покриття власних ВТВ Оператора ГТС.

Отже, ненадання належних доказів, які б свідчили про вчинення стосовно Відповідача балансуючих дій кожної доби шляхом купівлі-продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування, як це встановлено пунктом 3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, використання придбаного у НАК «Нафтогаз України» природного газу саме для балансуючих дій, свідчить про приховування відсутності вчинення Позивачем балансуючих дій за які ним нараховується оплата суб`єктам ринку природного газу. Натомість, надані Позивачем до позовної заяви докази не підтверджують обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування, як це передбачено ст.35 Закону, положеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з 'транспортування природного газу, Кодексом ГТС.

Складені Позивачем односторонній акт та рахунок не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та, відповідно, вартості добових небалансів за січень 2020 року. Правові висновки щодо обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні, сум заборгованості за послуги балансування (балансуючі дії), обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора ГТС, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у справі №916/2090/16, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.06.2019р.

АТ "Хмельницькгаз" звертається увага, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанції по справі № 924/59/20 (постанова Верховного Суду від 08.06.2021) встановлено, що складені Оператором ГТС односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18:06.2019 у справі №922/1580/18.

Окрім того, на думку Верховного Суду, ризики невірної кваліфікації спірних обсягів газу несе позивач.

Докази надані позивачем в підтвердження своєї позиції, є не належними, оскільки, єдиним доказом в обґрунтування позовних вимог зі стягнення суми основного боргу Оператор ГТС надав до матеріалів справи односторонній акт врегулювання щодобових небалансів та рахунок, які на адресу відповідача направлені так і не були.

З одностороннього акту врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року та рахунку на оплату добових, небалансів неможливо встановити зміст та обсяг господарської операції. Вказані документи Позивача складені в односторонньому порядку та підписані лише представником Позивача (за відсутності таких повноважень), водночас інформація, вказана в даному акті та рахунку не підтверджена жодними доказами. При цьому, односторонній акт, як документ, має сумнівний характер ти не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю, та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів, можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за . здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка, брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, оскільки на підтвердження позовних вимог Позивач не надав, жодних первинних документів, які б свідчили про врегулювання Оператором ГТС добового небалансу за січень 2020 року, відсутній факт реальності вчинення балансуючих дій Операторм ГТС відповідно до вимог газового законодавства. Що ставить під сумнів законність складання за твердженнями Позивача Акту врегулювання щодобових небалансів, який мав би складатися лише при фактичному вчиненні балансуючих дій, та як наслідок, виставлення рахунку за врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року на оплату АТ «Хмельницькгаз».

На підтвердження своїх позовних вимог, Позивачем надано до суду як доказ роздруківки Реєстрів файлів завантаження до Інформаційної платформи АТ «Хмельницькгаз» (Форми 2,3,4,9).

Дані реєстри не можуть бути належними та допустимими доказами отримання АТ «Хмельницькгаз» від ТОВ "Оператор ГТС України" за врегулювання щодобових небалансів згідно договору транспортування природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу є рівними у праві на отримання доступу до газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ, установки LNG та на приєднання до газотранспортних і газорозподільних систем.

За умовами ч. 5 цієї ж статті оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи,, оператор газосховища, оператор установки LNG зобов`язані надавати один одному інформацію, необхідну для забезпечення безпечного та економного руху природного газу між об`єктами газової інфраструктури, операторами яких вони є, на підставі нормативно-правових актів, визначених цим Законом або відповідних договорів.

ТОВ "Оператор ГТС України" є оператом газотранспортної системи права та обов`язки якого відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу» визначаються цим, Законом, кодексом газотранспортної системи, іншими нормативними актами, а також договором транспортування природного газу.

АТ «Хмельницькгаз» є оператором. газорозподільних систем, права та обов`язки якого відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про ринок природного газу» визначаються цим Законом, іншими нормативними актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Відтак, як зазначено в п. 1 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових1 платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створи та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС, інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними-дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу кодг користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком1 до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право, доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Порядок обміну інформацією про подачі та відбори/споживання по закінченню газової добу визначені главою 4 Розділу XII Кодексу ГТС.

Оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо, до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про фактичні обсяги подач або відборів/споживання, що вимірюються протягом доби та щодобово, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам, послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 глави 5 цього розділу.

Якщо газорозподільна система має місце передачі природного газу в/з іншу(ої) газорозподільну (ої) систему (и); оператори відповідних газорозподільних систем подають оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу у строк, визначений абзацом першим цього пункту, в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором (пункт 1).

Оператор газорозподільної системи надає оператору газотранспортної системи інформацію про остаточні прогнозовані обсяги відборів споживання, що не вимірюються щодобово, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 глави 5 цього розділу в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором (пункт 2).

Отримані згідно з пунктами 1-2 цієї глави дані, про фактичні та розрахункові відбори та подачі використовуються для проведення попередніх алокацій та розрахунку попереднього обсягу добового небалансу замовників послуг транспортування природного газу (пункт 3).

Таким чином АТ «Хмельницькгаз». надаючи до Позивача реєстри за формами 2.3,4.9 доданими Позивачем до позовної заяви, виключно виконує функції Оператора газорозподільної системи в частині обміну інформацією з Оператором газотранспортної системи для проведення останнім комерційного обліку газу по об`єктах споживачів.

Додатково АТ "Хмельницькгаз" вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 4, п. 10 ч.2 ст.22 Закону України "Про ринок природного газу" з метою виконання функцій, передбачених, ч. 1 ст. 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи, зокрема, зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та дискримінаційний спосіб, вживати інших заходів, необхідних для безпечної,та стабільної роботи, газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити здійснення функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів (ч. 6 ст. 23 Закону).

Відповідно до п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС послуга балансування - послуга, що надається, оператору (а не оператором) на підставі відповідного, договору купівлі-продажу, природного-газу. Відповідно до п.4 ч.2 ст.22 ЗУ «Про ринок природного газу» обов`язок здійснювати балансування газотранспортної системи покладено на оператора газотранспортної системи.

Отже, балансування газотранспортної системи, поряд з іншими діями, є складовою частиною передбачених технічним регламентом робіт по експлуатації, і відповідно до закону є обов`язком Оператора ГТС, а не послугами іншим особам.

Балансування газотранспортної системи, в тому числі врегулювання небалансів замовників послуг транспортування газу, є складовою частиною передбачених технічним регламентом робіт по експлуатації.

Балансування, не є самостійним об`єктом правовідношення з надання, послуг транспортування газу. Витрати Оператора .ГТС на балансування входять, у вартість надання послуг транспортування газу, передбачених договором.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і, заперечення,, учасників справи, та інших обставин; які мають значення для вирішення справи.

З метою обгрунтування своєї позиції АТ «Хмельницькгаз» було долучено до матеріалів справи наукові висновки зроблені вченими: Харитоновим Є.О., Коссаком В.М. та Беляневичем О.А., зміст яких свідчить про обгрунтованість правової позиції АТ «Хмельницькгаз».

У зазначених висновках розглядалось питання взаємовідносин позивача та Оператора ГТС на підставі укладеного договору транспортування природного газу через призму діючого законодавства.

ЗаяваАТ "Хмельницькгаз" про застосування строків позовної давності щодо стягнення заборгованості (основного боргу та штрафних санкцій) за січень 2020 року, посилаючись на правові висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020р. у справі № 920/206/19 та від 23.07.2020р. у справі №920/180/19, від 25.08.2021р. у справі № 920/639/17.

Відповідно до частини 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Здійснюючи систематичне тлумачення норми закону стаття 315 Господарського кодексу України, зокрема її частина 5, міститься в Главі 32 Господарського кодексу України "Правове регулювання перевезення вантажів", яка включена до Розділу VI "Особливості правового регулювання в окремих галузях господарювання".

У частині 3 статті 306 Господарського кодексу України також передбачено, що перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина 5 статті 306 Господарського кодексу України).

Правові, економічні та організаційні засади діяльності трубопровідного транспорту визначає Закон України "Про трубопровідний транспорт".

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про трубопровідний транспорт" систему трубопровідного транспорту України становлять: магістральний трубопровідний транспорт; промисловий трубопровідний транспорт.

Статтею 12 Закону України "Про трубопровідний транспорт" передбачено, що господарська діяльність підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту визначається цим Законом та іншими актами законодавства України. Підприємства, установи та організації трубопровідного транспорту здійснюють приймання, збереження, перевантаження і транспортування трубопроводами, у тому числі з метою транзиту, вуглеводнів, хімічних продуктів, води та інших продуктів і речовин на основі договорів з урахуванням економічної ефективності та пропускної спроможності магістральних трубопроводів. Економічні та соціальні відносини підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту, що виникають у процесі їх діяльності, ґрунтуються на принципах взаємної вигоди.

Магістральний трубопровід - технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об`єктами і спорудами, зв`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька трубопроводів; якими здійснюються транзитні, міждержавні, міжрегіональні поставки продуктів транспортування споживачам, або інші трубопроводи, спроектовані та збудовані згідно з державними будівельними вимогами щодо магістральних трубопроводів (абзац 3 статті 1 Закону України "Про трубопровідний транспорт").

Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

При цьому згідно з абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про ринок природного газу" правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про трубопровідний транспорт", "Про природні монополії", "Про нафту і газ", "Про енергозбереження", "Про угоди про розподіл продукції", "Про захист економічної' конкуренції", "Про газ (метан) вугільних родовищ", "Про охорону навколишнього природного середовища", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.

У пункті 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" закріплено визначення транспортування природного газу, згідно з яким це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Замовником, згідно з пунктом 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" є фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Отже, за змістом цих норм відносини між замовником та оператором газорозподільної системи є відносинами з надання послуг та регулюються відповідними нормами наведених законодавчих актів.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору на транспортування природного газу № від 04.02.2020р. є, господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст. ст.4 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу. України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з, урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Так, як договір на транспортування природного газу № від 04.02.2020р., є договором на транспортування продукції трубопроводами, внаслідок якого здійснюється переміщення продукції виробничо-технічного призначення трубопроводами, то з огляду на об`єктивні ознаки цієї діяльності, вона підпадає під визначення перевезення вантажів, закріплене в статті 306 Господарського кодексу України, а отже до правовідносин, що виникають з даного договору, разом з нормами Цивільного кодексу України, Законів України "Про транспорт", "Про трубопровідний транспорт", "Про ринок природного газу" та інших законодавчих актів, поширюються й норми Господарського кодексу України, зокрема в частині правового регулювання, перевезення вантажів, а укладеному договору притаманні риси, у тому числі договору перевезення.

Верховним Судом у постановах від 16.07.2020 у справі № 920/206/19 та від 23.07.2020 у справі №920/180/19, від 25.08.2021 у справі № 920/639/17, виходячи із системного тлумачення норми-частини 5 статті 315 Господарського кодексу України в її взаємозв`язку з частинами 1, 3 статті 306 Господарського кодексу України, які розміщені в одній Главі 32, колегія, суддів дійшла висновку, що до спірних правовідносин з транспортування магістральними трубопроводами природного тазу підлягає застосуванню частина 5 статті 315 Господарського кодексу України. Отже, Верховний Суд визначився щодо правової природи договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами, зміст якого визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади; та предметом якого є надання газотранспортним підприємством послуг з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів, приймання-передачі газу, в магістральні трубопроводи до пунктів призначення. - газорозподільних станцій; та підставно застосовує норми щодо перевезення до правовідносин з транспортування магістральними трубопроводами.

Висновок, згідно якого господарська діяльність з транспортування природного газу транспортною системою регулюється главою 32 Господарського кодексу, України навів доктор юридичних наук, професор, член Науково-консультативної ради при Верховному Суді О.А. Беляневич у Науковому висновку "Щодо правового регулювання відносин у сфері транспортування природного газу та балансування газотранспортної системи", зокрема що на договорів про транспортування природного газу трубопроводами поширюються, й норми Господарського кодексу України, зокрема в частині правового регулювання перевезення вантажів та договорів перевезення вантажів. Аналогічну думку висловив Доктор юридичних наук, Професор, член Науково-консультативної ради при Верховному Суді Коссак В.М.

На те, що переміщення природного газу є правовідношенням з перевезення вантажів в сенсі ч. 1 ст. 306 ТК України, наголошує Доктор юридичних наук, професор, член Науково-консультативної ради при Верховному Суді Харитонов Є.О.

Відповідно до статей 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звергнутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, частиною п`ятою статті 315 Господарського кодексу України встановлено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Між сторонами укладений договір транспортування природного газу № 20020001.19 від 04.02:2020 року.

При цьому, ТОВ "Оператор ГТС України" у справі є саме перевізником в розумінні вищевказаних положень чинного законодавства.

За таких обставин, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або-про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи зазначене вище, умови Договору, строк здійснення оплати Відповідачем негативних щодобових небалансів за січень 2020 настав у лютому 2020.

Відповідно, шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення сум основної заборгованості сплив у серпні 2020. До суду Позивач звернувся у жовтні 2020, після спливу строку позовної давності.

Відповідно до.ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Водночас інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19.

Отже, до вимог позивача про стягнення пені, інфляційної складової та 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості слід також застосувати спеціальний строк позовної давності.

Разом з цим,, за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

АТ "Хмельницькгаз" звертається увага на наявний висновок Верховного Суду щодо відсутності підстав для оплати заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу при недоведеності вчинення балансуючих дій, що викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 по справі № 904/5807/19, якою закрито касаційне провадження у справі №904/5807/19 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Касаційним господарським судом зазначено: "Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби та понесення витрат пов`язаних з таким балансуванням, а додані до матеріалів справи односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації: Також коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять пояснень, чому відбулися коригування, тим самим ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в основних актах.

Апеляційний суд зазначив, що матеріалами справи не підтверджується направлення позивачем відповідачу розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур на оплату щодобових небалансів у відповідності до 9.4 договору, а останнім одержання цих документів заперечується.

У постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року по справі №910/2663/19, касаційним судом зроблено висновки про недоведення позивачем обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення заборгованості за послуги місячного балансування обсягів природного газу:

"5.4. Згідно з частиною 1 статті 32 і частиною 2 статті 35 Закону України „"Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовникові послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Розмір плати за небаланси замовників визначається, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора ГТС пов`язаних зі здійсненням балансування.

5.9. Отже, згідно з положеннями чинного законодавства та за умовами договору N підставою для оплати виставленого оператором рахунка щодо вартості послуг балансування передбачено сукупність Фактичних обставин у такій послідовності:" виникнення негативного місячного небалансу, неврегулювання замовником послуг транспортування цього самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неурегульованого замовником обсягу небалансу, надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, розрахунку вартості послуг балансування та рахунка-фактури.

У постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 по справі № 903/973/19, касаційним господарським судом зроблено висновки про недоведеність Оператором ГТС надання послуги балансування.

Отже, позивачем не надано первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуг балансування АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» у період з липня 2018 - лютий 2019 року відповідно до положень Кодексу ГТС, з огляду на що складені позивачем односторонні акти врегулювання небалансів не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та, відповідно, вартості послуг балансування газу.

За встановлених обставин, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обгунтованих висновків, що за наявними у матеріалах справи доказами неможливо перевірити, який саме обсяг газу позивач облікував у системі, який, на думку АТ "Укртрансгаз", відповідач використав за період з липня 2018 по лютий 2019 року, як безпідставно відібраний відповідачем з газотранспортної системи природного газу для покриття, його власних виробничо-технологічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Позивач не довів належними та допустимими доказами сам факт надання відповідачу послуг балансування, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності небалансів в системі, у заявлені позивачем періоди, а також вчинення позивачем заходів спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду було прийнято постанову від 23 квітня 2019 року по справі № 910/20912/17, про необґрунтованість позовних вимог з огляду на недоведеність Оператором ГТС належними і допустимими доказами підстав як для здійснення ним фізичного балансування газотранспортної системи, так і для визначення з дотриманням встановленого законодавством порядку обсягу негативного місячного небалансу Товариства за спірний період, понесення позивачем у зв`язку з цим реальних витрат.

У постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 по справі № 915/2360/19, касаційним судом зроблено висновки, що матеріали справи не містять первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби та понесення витрат пов`язаних з таким балансуванням, а додані до матеріалів справи односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не містять відомостей про джерела внесення в них інформації.

Складений позивачем односторонній акт, не може бути визнаний належними доказом на підтвердження, визначення обсягу та, відповідно, вартості послуг балансування газу. Правові висновки щодо, обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у справі №916/2090/16, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 та від 18.06.2019 у справі № 922/1580/18.

АТ "Хмельницькгаз" звертається увага на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08.06.2021 у справі № 924/59/20 про те, що складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування тазу.

У Постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №909/1214/19, суд зазначив: «Судами попередніх інстанцій встановлено, що надані позивачем односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Крім того, позивач не, надав документів, які б свідчили про придбання та про використання щодоби для потреб балансування природного газу шляхом купівлі короткострокових-стандартизованих продуктів та/або використання послуги балансування.

З огляду на викладене,, колегією суддів відхиляються доводи заявника щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема в частині дослідження зібраних у справі доказів та встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, господарські суди дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, а тому доводи касаційної скарги в цій частині, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 904/5807/19, від 08.06.2021 у справі, Л/з 904/5147/19, від 15.06.2021 у справі № 915/2360/19, від 22.06.2021 у справі № 908/3104/19.

Також, на адресу суду 28.01.2022р. від представника ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надійшли письмові пояснення по даній справі із урахуванням постанови Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі №924/1135/20, в яких зазначено наступне.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі №924/1135/20 наявний висновок щодо застосування пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, а саме:

« 5.17. Розділом 4 глави 3 пункту 2 Кодексу ГТС передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до Інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору; згідно з частиною третьою глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними мілс уповноваженими особами користувачів Інформаційної платформи та Інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи відображається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи та часу здійснення операції.

5.18. Згідно з пунктом 19.2 договору будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою.

5.19. Відповідно до пункту 19.1 договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

5.20. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

5.21. Верховний Суд зауважує, що не надіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв 'язку акту та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між оператор газотранспортної системи та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу.

5.22. Проте суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази щодо обміну інформацією між: сторонами, а також не з`ясували, чи подавав відповідач самостійно відомості про фактичне споживання ним газу та чи вчиняв інші дії, які б свідчили про прийняття умов щодо

здійснення господарської діяльності в режимі добового балансування.

5.23. З огляду на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, внаслідок чого не дослідили факт надіслання позивачем документів, на підставі яких здійснюється оплата наданих відповідачу послуг балансування, Верховний Суд вважає, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню».

Тобто, Верховний Суд зробив однозначний висновок щодо застосування пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, та визначив що обмін інформацією між сторонами договору транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу відповідає умовам укладеного договору та вимогам Кодексу ГТС.

Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанції не дослідили надані ТОВ «Оператор ГТС України» докази у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами які підлягають дослідженню та оцінці є: договори купівлі-продажу природного газу № , № , № від 31.01.2020 року, додаткові угоди до договорів № 1 від 31.01.2020, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, договори купівлі-продажу природного газу № , № , № , № від 01.01.2020, додаткові угоди до договорів №1 від 31.01.2020 року, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, платіжні доручення про сплату коштів за придбаний природний газ, рахунок № 01-2020- від 31.01.2020р., довідка 1, довідка 3, реєстри файлів завантажених до інформаційної платформи.»

Виходячи з позиції Верховного Суду у справі № 924/1135/20, ТОВ «Оператор ГТС України» вважає, що у даній справі обов`язково має дослідити та надати оцінку доданим до позовної заяви:

- договорам купівлі-продажу природного газу, що підтверджують закупівлю ТОВ «Оператором ГТС України» послуг балансування газотранспортної системи;

- акту приймання передачі природного газу, що підтверджують передачу ТОВ «Оператор ГТС України» природного газу для балансування газотранспортної системи;

- копіям платіжних доручень за договорами купівлі-продажу, що підтверджують сплату ТОВ «Оператор ГТС України» коштів за природний газ отриманий для балансування газотранспортної системи;

- Акту приймання передачі природного газу, оформленого між позивачем та відповідачем за січень 2020 року;

- Формам № 2, 3, 4, 9 та реєстри файлів, в яких відповідачем самостійно було заначено обсяги подач/відборів газу у спірний період;

- довідкам №1 та №3 - що містять зведену інформацію про обсяги небалансу відповідача;

- файлам завантаженим до інформаційної платформи, що підтверджують отримання відповідачем актів врегулювання небалансів та рахунків на оплату, а також підтверджують обсяги небалансів відповідача.

Також позивач просить врахувати, що договори купівлі-продажу природного газу № , № , № , № , № , які є доказами отримання послуг балансування у даній справі, також були предметом дослідження у справах № 910/11647/20, № 910/6208/20, №910/5757/20, № 910/6628/20 №910/4424/20, № 910/11995/20, у яких Верховний Суд зробив такі висновки:

- для здійснення балансуючих дій Оператор уклав з НАК "Нафтогаз України " відповідні договори купівлі-продажу природного газу в порядку, визначеному Законом "Про публічні закупівлі".

- природний газ фактично придбавався Оператором ГТСу НАК "Нафтогаз України" для здійснення балансуючих дій.

- розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обгрунтованих та реальних витрат Оператора ГТС, пов^язаних із здійсненням балансування (ч. 2 ст. 35 Закону "Про ринок природного газу").

- відповідно до п. 4 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Позивач вважає, що договори купівлі-продажу природного газу укладені, між Оператором та НАК «Нафтогаз України», є належними доказами, які підтверджують вчинення Оператором балансуючих дій шляхом використання послуг балансування.

Присутній в засіданні представник відповідача позицію викладену у наданих суду письмових поясненнях підтримав.

Представники позивача та третьої особи в засідання суду не з"явились.

Також, на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.197 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Враховуючи те, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідна участь представників сторін, для забезпечення дотримання принципу змагальності сторін процесу, також, з метою подання додаткових доказів по даній справі, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти на іншу дату.

Керуючись ч.5, ч.7 ст.197, ст.216, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи №924/1135/20 у підготовчому засіданні суду відкласти на 10:30 год. "15" лютого 2022 р., яке відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Судове засідання призначене на 10:30 год. 15.02.2022р. буде проведено в режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon" поза межами приміщення суду за участю представника позивача.

Визнати явку повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу) в судове засідання на розсуд.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://km.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає чинності 31.01.2022 року.

Суддя О.Д. Вибодовський

Відрук. 4 прим. (рек. з повід):

1 - до справи

2 - позивачу - ();

3 - відповідачу - ();

4 - третій особі (Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19 ()