СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Харків Справа № 922/3102/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І. суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивача - Макарова Н.В.

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3547Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року (суддя Погорелова О.В., повний текст складено 23.10.2021 р.) у справі №922/3102/21

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1", смт. Есхар

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь штрафні санкції за неналежне виконання договірних зобов`язань в рамках договору №1699/19 від 23.12.2019 у розмірі 605137,76 грн. щодо строків виконання робіт. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року (суддя Погорелова О.В., повний текст складено 23.10.2021 р.) у справі №922/3102/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1" (63524, Харківська область, Чугуївський район, смт. Есхар, вул. Літвінова, 5, кв. 16, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (36008, м. Полтава, вул. Європейська, 173, ) - 605137,76 грн. штрафу за неналежне виконання договірних зобов`язань в рамках договору №1699/19 від 23.12.2019 та 9077,07 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить його скасувати.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху з підстав порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

У встановлені ухвалою строки відповідач надав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року у справі №922/3102/21. Позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення ухвали. Призначено справу до розгляду на "31" січня 2022 р. о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Через канцелярію суду АТ "Укргазвидобування" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що прийняте при повному встановленні обставин справи, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судове засідання з`явився представник позивача, який проти задоволення скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач через канцелярію суду заявив клопотання про неможливість прибуття у засідання суду, просив розгляд справи відкласти.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, враховуючи законодавчо встановлений строк для розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача, за наявними у ній матеріалами, у зв`язку з чим клопотання про відкладення залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буденергомонтаж-1" (підрядник, відповідач) 23.12.2019 був укладений договір будівельного підряду №1699/19 на виконання будівельно-монтажних робіт з укомплектуванням необхідним устаткуванням по об`єкту Підключення свердловини. Роботи "під ключ". Облаштування Роднікового ГКР. Підключення свердловини №434 (ІІ черга), далі - договір.

Відповідно до умов п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами виконати роботи з Підключення свердловин. Роботи під ключ. Облаштування Роднікового ГКР. Підключення свердловини №434 (ІІ черга) (далі - об`єкт), побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт.

Відповідно до п. 1.2 договору вид робіт будівельно-монтажні роботи з укомплектуванням необхідним устаткуванням (далі - роботи).

Найменування робіт: "Підключення свердловин. Роботи "під ключ". Облаштування Роднікового ГКР. Підключення свердловини №434 (ІІ черга)" (п. 1.3 договору).

Згідно із п. 1.4. договору, обсяг, перелік і зміст робіт визначаються у проектно-кошторисній документації, що погоджується сторонами шляхом підписання зведеної договірної ціни (додаток №2).

Розділом 2 договору визначено строк виконання робіт, а саме: початок виконання робіт - впродовж десяти днів з дати передачі будівельного майданчику підряднику (п.2.1. договору); закінчення виконання робіт - впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика підряднику (п.2.2. договору); строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у графіку виконання будівельних робіт (додаток №1) та графіку поставки устаткування (додаток №5). Ці додатки є невід`ємними частинами даного договору (п. 2.3 договору); місце виконання робіт: Полтавська область, Полтавський район (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 3.1 договору замовник передає за актом приймання-передачі підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення:

- будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами у визначений термін згідно листа замовника;

- проектно-кошторисну документацію.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що підрядні роботи виконуються з матеріалів, устаткування і засобами підрядника.

Відповідно до п. 5.1 договору, приймання-передача робіт за договором здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 5.4 договору сторони обумовили, що приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом введення об`єкту в експлуатацію, підписаним обома сторонами після попереднього випробовування. Якщо при прийманні-передачі робіт будуть виявлені недоліки та/або неякісно виконані роботи, та/або встановлені (змонтовані) матеріали (устаткування) неналежної якості або комплектності, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт прийняття виконаних робіт. Про виявлені недоліки та/або неякісно виконану роботу сторонами складається та підписується двосторонній акт з переліком виявлених недоліків та/або неякісно виконаних робіт, та/або встановлених (змонтованих) матеріалів (устаткування) неналежної якості або комплектності, якість яких не відповідає вимогам діючих нормативних документів, технічним умовам та іншим вимогам, передбаченим чинним законодавством України, із зазначенням вартості, строку та порядку їх усунення. У разі відмови підрядника від підписання акта з вказаними недоліками та/або переліком неякісно виконаної роботи, та/або встановлених (змонтованих) матеріалів (устаткування) неналежної якості або комплектності підрядник зобов`язаний надати обґрунтовані заперечення. Якщо протягом 3-ох робочих днів підрядник не надав обґрунтованих заперечень, даний акт вважається прийнятим.

Згідно з п. 5.6 договору, підрядник зобов`язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КВ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), подавати замовнику виконавчу документацію. При передачі замовнику виконавчої документації підрядник засвідчує її підписом відповідальної особи і печаткою організації про відповідність виконаних робіт проектно-кошторисній документації з урахуванням всіх змін і доповнень, що відбулися в процесі будівництва.

Відповідно до п. 5.7 договору, не пізніше ніж за три дні до проведення комісії з введення об`єкту в експлуатацію вся виконавча документація має бути передана замовнику, протягом цього строку замовник зобов`язаний перевірити виконавчу документацію і в разі необхідності передати її підряднику дім доопрацювання. Якщо на момент проведення комісії з введенням об`єкту в експлуатацію виконавча документація передана замовнику не в повному обсязі, замовник має право не підписувати, акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КВ-3) до передачі виконавчої документації в повному обсязі.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що загальна ціна (сума) договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва та інших стандартів які розроблено в його розвиток і становить до 24285992,40 грн. (додаток № 2 - зведена договірна ціна). Ціна договору включає в себе: вартість будівельних робіт становить до 22335792,00 грн. (додаток № 4 - договірна ціна на виконання будівельних робіт); вартість устаткування становить до 1950200,40 грн. (додаток № 3 - специфікація вартості устаткування).

У відповідності до п. 6.6 договору, розрахунки за виконані роботи замовник здійснює протягом 60 календарних днів на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (ф.КБ-3), які складаються підрядником щомісячно по мірі готовності окремих робіт та надаються замовнику на підпис. Замовник підписує акти і довідку у разі відсутності зауважень, протягом 7 робочих днів з моменту їх надання підрядником.

Остаточний розрахунок здійснюється після підписання акта введення в експлуатацію на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (ф. КБ-3) протягом 60 календарних днів. Замовник має право затримати остаточні розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при введенні об`єкта в експлуатацію до їх усунення (п. 6.7 договору).

Згідно із п. 8.1. договору, за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п. 8.5 договору, у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання.

Пунктом 13.6. договору сторони узгодили, що він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками (за наявності) сторін, за умови надання підрядником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 13.7. цього договору і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Згідно із додатком №1 (графік виконання будівельних робіт) до договору, будівельні роботи мали бути виконані впродовж шести місяців з дати передачі будівельного майданчика підряднику. Будівельний майданчик підряднику було передано 03.02.2020, згідно акту здачі-прийняття будівельного майданчика.

Таким чином, будівельні роботи мали бути виконані в строк до 03.08.2020.

Як вказує позивач, під час проведення будівельних робіт, відповідачем були порушені строки, передбачені умовами договору та частково виконано роботи після 03.08.2020.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) та актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2): від 28.09.2020 - виконано роботи на суму 3262645,31 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 27.09.2020; від 26.11.2020 - виконано роботи на суму 298054,27 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 25.09.2020; від 30.04.2021 - виконано роботи на суму 231007,20 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 29.04.2021; від 26.05.2021 - виконано роботи на суму 289660,80 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 25.05.2021; від 14.07.2021 - виконано роботи на суму 1970010,00 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 13.07.2021.

За вказане порушення позивачем, відповідно до п. 8.5 договору, відповідачу нарахований штраф у загальному розмірі 605137,76 грн.

23.06.2021 позивачем на адресу відповідача направлено претензію (вимогу) про сплату штрафу.

Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді, штраф не сплачений, що дало підстави позивачу для звернення з позовом за захистом своїх інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №358 від 22.12.2008 року на виконання будівельно-монтажних робіт, укладений між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України унормовано, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Додатком №1 до договору №1699/19 від 23.12.2019 (графік виконання будівельних робіт) погоджено строк виконання робіт впродовж 6 місяців з дати передачі будівельного майданчика підряднику, терміном виконання будівельних робіт є 03.08.2020.

Актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2) від 28.09.2020; 26.11.2020; 30.04.2021; 26.05.2021; 14.07.2021 підтверджується факт порушення відповідачем строків виконання будівельних робіт, а відповідачем факт такого прострочення не спростований.

Наведене свідчить, що відповідач у передбачений договором строк свого обов`язку з виконання підрядних робіт не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому він вважається таким, що прострочив зобов`язання в порушення ст. 610, ст. 612 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил ведення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 883 ЦК України, за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Сторони умовами п. 8.5 договору передбачили, що у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку штрафу на суму 605137,76 грн., останнім здійснено нарахування штрафу за актами: від 28.09.2020 - виконано роботи на суму 3262645,31 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 27.09.2020 на суму 326264,53 грн.; від 26.11.2020 - виконано роботи на суму 298054,27 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 25.09.2020 на суму 29805,43 грн.; від 30.04.2021 - виконано роботи на суму 231007,20 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 29.04.2021 на суму 23100,72 грн.; від 26.05.2021 - виконано роботи на суму 289660,80 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 25.05.2021 на суму 28966,08 грн.; від 14.07.2021 - виконано роботи на суму 1970010,00 грн., період прострочення з 04.08.2020 по 13.07.2021 на суму 197001,00 грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем штрафу, відповідно до п. 8.5 договору, приймаючи до уваги те, що відповідач порушив умови договору щодо строків виконання підрядних робіт, позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 605137,76 грн., господарський суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, з чим також погоджується судова колегія.

Критично суд поставився до тверджень відповідача, заявлених у апеляційній скарзі, про те, що розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій є неспівмірним, зважаючи на те, що часткова затримка виконання відповідачем своїх зобов`язань відбулася не з його вини.

Пунктом 10.1. договору, сторони прямо передбачили, що звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Згідно з п. 10.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань. Згідно п. 10.3 договору, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини. Згідно п. 10.4 договору, у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку договір припиняє свою дію з дати зазначеної повідомленні про відмову від договору але не раніше дати отримання повідомлення.

Втім, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з повідомленням про виникнення обставин непереборної сили, як і не містять доказів на підтвердження таких обставин, як-то висновок Торгово-промислової палати України та/або іншого уповноваженого на це органу тощо. Наслідком неповідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань (п. 10.2 договору). Крім того, сума штрафу за несвоєчасне виконання робіт не є значною чи надмірно великою, виходячи із загальної ціни договору, оскільки складає лише 2,5 % від її розміру.

Зважаючи на встановлені факти, враховуючи, що відповідач в установленому порядку не спростував доводів позивача, доказів сплати заборгованості не надав, суд дійшов обґрунтованого, на думку судової колегії, висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати апелянта не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284, 329 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року у справі №922/3102/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року у справі №922/3102/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.02.2022.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Склярук О.І.

Суддя Хачатрян В.С.