ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

31 січня 2022 року м. ХарківСправа № 922/258/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх. № 2119 від 31.01.2022) Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про забезпечення позову

по матеріалам справи

позовної заяви Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, смт. Краснокутськ
до 1. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ 2. Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
про визнання неправомірними дій
ВСТАНОВИВ:

Відділ культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (Позивач) 25.01.2022 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до 1. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (1-й Відповідач) та Акціонерного товариства "Харківобленерго" (2-й Відповідач) щодо визнання неправомірними дії 1-го Відповідача щодо винесення Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії вих. №44/09-002636/П від 13.01.2022,, а також винесення вимог (лист 44/09-000928/В від 13.01.2022) про відключення об`єктів Позивача від електропостачання.

Позовні вимоги обґрунтовані існуванням між Відділом культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", Акціонерним товариством "Харківобленерго" договірних правовідносин щодо поставки Позивачу електричної енергії постачальником "останньої надії" та отриманням безпідставного попередження про припинення відповідної поставки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.02.2022 о 10:15.

Позивачем подано заяву (вх. № 2119 від 31.01.2022) про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 ідентифікаційний код в ), Акціонерному товариству «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код в ЄДРГІОУ 00131954) вчиняти будь-які дії по припиненню та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (, юридична адреса: 62002, Харківська область, Краснокутський р-н, смт. Краснокутськ, пров. Театральний, 12) вказаних у повідомленні про припинення розподілу електричної енергії №24 від 18.01.2022 року, а саме: 62Z176; 62Z517; 62Z723; 62Z351; 62Z145; 62Z423; 62Z082; 62Z399; 62Z708; 62Z204; 62Z934; 62Z101; 62Z059; 62Z391; 62Z263; 62Z867; 62Z665; 62Z856; 62Z589; 62Z011; 62Z342, за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Судом встановлено, що вказану заяву подано з дотриманням вимог, встановлених ст.139 ГПК України, відтак, її прийнято до розгляду в порядку ч.1 ст.140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №2119 від 31.01.22) по справі, суд виходить з наступного.

В обґрунтування вказаної заяви Позивач посилається на те, що діями Відповідачів протиправно обмежується його право на отримання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та договором про розподіл електричної енергії. Позивач вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, буде унеможливлене поновлення його прав на отримання електричної енергії, а відключення від постачання електричної енергії адміністративної будівлі, 6 бібліотек, 6 будинків культури Краснокутської селищної ради, 2 школи та лікарні, які забезпечуються електроживленням через електроустановки відділу культури.

Статтею 55 Конституції України закріплено гарантію кожному на захист прав і свобод у судовому порядку. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Так, частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, зокрема це справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. При цьому відповідно до приписів частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), роз`яснив поняття охоронюваний законом інтерес.

Так, поняття охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №912/1616/18.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Предметом спору у цій справі є вимога щодо зобов`язання Відповідачів припинити дії, які обмежують постачання електричної енергії відповідно до укладених між сторонами договорів.

Оскільки Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року по справі № 910/1040/18.

Тобто, звертаючись з відповідною заявою Відділ культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області повинно обґрунтувати імовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Суд приймає до уваги, що за своєю суттю постачання електричної енергії передбачає доволі складну технологічну процедуру. Процес відновлення постачання електричної енергії споживачу з боку постачальника та операторів розподілу систем є тривалим.

Таким чином, у разі припинення Відповідачами постачання Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області електричної енергії та встановлення судом безпідставності такого припинення, процедура відновлення постачання електричної енергії споживачу займе тривалий проміжок часу.

Вказане ж в свою чергу є ускладненням ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Більш того, суд приймає до уваги, що тривалість такої процедури відновлення постачання електричної енергії, як і безпосередньо припинення наразі її постачання фактично призведе до негативних наслідків.

Судом також враховано й те, що на у всіх приміщеннях знаходяться електричні насоси, які постачають гарячу воду до системи опалення до всіх об`єктів адміністративних будівель, а відключення може призвести до неможливості отримання життєво-важливих послуг.

Також, до суду надано докази Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, де останній звертається до електропостачальної компанії з посиланням на відмову управління державного казначейства у прийнятті документів щодо сплати за поставлену електроенергію у зв`язку з закінченням бюджетного 2021 року та дії договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходу із заявленою позивачем вимогою. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача, оскільки за час розгляду справи в суді з боку відповідачів можуть бути вчинені дії щодо припинення надання послуг постачання та розподілу електричної енергії за спірними договорами, при цьому намір на вчинення таких дій підтверджується матеріалами справи, зокрема попередженням про припинення постачання електричної енергії від 13 січня 2022 року за вих. №44/09-000928/В з повідомленням про припинення постачання електричної енергії на об`єкти позивача.

Відповідно до частин 1, 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

В даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що позивач просить суд зобов`язати відповідачів належним чином надати послуги за договором про постачання електричної енергії постачальником останньої надії, належним чином надати послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору від 22 січня 2019 року, в той же час споживання електричної енергії та послуг з розподілу електричної енергії, які надаються відповідачами за відповідним договором є оплатним, тому вжиття пропонованих заходів забезпечення позову не може призвести до завдання можливих збитків відповідачам.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, без повідомлення учасників справи, та не вбачає підстав для зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 42, 136-141, 232-236 ГПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву (вх. № 2119 від 31.01.2022) Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 ідентифікаційний код в ), Акціонерному товариству «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код в ЄДРГІОУ 00131954) вчиняти будь-які дії по припиненню та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) Відділу культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (, юридична адреса: 62002, Харківська область, Краснокутський р-н, смт. Краснокутськ, пров. Театральний, 12) вказаних у повідомленні про припинення розподілу електричної енергії №24 від 18.01.2022 року, а саме: 62Z176; 62Z517; 62Z723; 62Z351; 62Z145; 62Z423; 62Z082; 62Z399; 62Z708; 62Z204; 62Z934; 62Z101; 62Z059; 62Z391; 62Z263; 62Z867; 62Z665; 62Z856; 62Z589; 62Z011; 62Z342, за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Направити вказану ухвалу на адресу учасників справи для відома.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її постановлення - 31.01.2022 року та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 01.02.2025 року.

Ухвала, з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження, має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Стягувачем за даною ухвалою є:

Відділ культури та туризму Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (, юридична адреса: 62002, Харківська область, Краснокутський р-н, смт. Краснокутськ, пров. Театральний, 12).

Боржниками за даною ухвалою є :

- Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код в );

- Акціонерне товариство Харківобленерго (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, ідентифікаційний код в ).

Ухвала суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 31.01.2022 р.

Суддя І.П. Жигалкін

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.