ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р. Справа№ 910/166/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 (повний текст додаткового рішення складено 13.12.2021)

у справі № 910/166/21 (суддя Удалова О.Г.)

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про стягнення 55 311,88 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М"

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" про стягнення 55 311, 88 грн.

У позовній заяві позивачем (ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М") наведено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги зазначена в розмірі 5 000, 00 грн., з яких: 3 000, 00 грн. - за підготовку та подання позовної, 1 000, 00 грн. - за участь у підготовчому засіданні, 1 000, 00 грн. - за судовому засіданні з розгляду справи по суті.

04.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" про зобов`язання вчинити дії.

27.10.2021 року ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" подало до суду заяву про розподіл судових витрат, у якій просило суд покласти на ТОВ "Леді Плюс" понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 24 500, 00 грн. за договором про надання правової допомоги № К-А/48/21 від 01.03.2021 року.

03.11.2021 року ТОВ "Леді Плюс" подало до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, в якому просило суд відмовити ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" у відшкодуванні таких витрат.

16.11.2021 року ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" подало до суду заперечення на вищевказане клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, а також заяву про розподіл судових витрат, в якій просило суд покласти на ТОВ "Леді Плюс" понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 18 000, 00 грн. за договором про надання правової допомоги № 3/20 від 20.02.2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 року первісний позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" заборгованість у розмірі 55 311, 88 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

19.11.2021 року ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просило суд покласти на ТОВ "Леді Плюс" понесені ним витрати на правову допомогу адвоката Скорік Ю.Б. у розмірі 24 500, 00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката Старицької Ю.Ю. в розмірі 18 000, 00 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 20.05.2021 року в розмірі 2 270, 00 грн.

23.11.2021 року ТОВ "Леді Плюс" подало до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, в якому просило суд відмовити ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" у відшкодуванні таких витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/166/21 задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" витрати на правничу допомогу в розмірі 36 500, 00 грн., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 270, 00 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року та прийняти нове рішення, яким заяву про ТОВ «УК «Карпати М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково, а саме стягнути 4 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване додаткове рішення є необґрунтованим і постановленим з порушенням норм процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що у справі немає доказів участі адвокатів Скорік Ю.Б., Старицької Ю.Ю. у складанні і подачі позовної заяви, оскільки первісний позов підписаний керівником ТОВ «УК «Карпати М». Крім того скаржник зазначає, що ТОВ «УК «Карпати М» не довів, що не міг передбачити свої витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави відмовити у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення понад 5 000, 00 грн. Також скаржник зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу становить 77% ціни первісного позову, тому є неспівмірним зі складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Тарасенко К.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Проджект" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року у справі №910/166/21 та призначено розгляд справи на 02.02.2022 року.

31.01.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 02.02.2022 року представники відповідача за первісним позовом надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представники позивача та третьої особи за первісним позовом надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 року первісний позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" заборгованість у розмірі 55 311, 88 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 року у справі №910/166/21 залишен без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 року у справі № 910/166/21 залишено без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.11.2021 у справі 910/7520/20).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених ним судових витрат ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" долучило до матеріалів справи:

- договір про надання правничої допомоги № К-А/48/21 від 01.03.2021 року, укладений між товариством та Адвокатським об`єднанням "Скорік і партнери" (т.3, а.с. 181-187), та додаток № 1 до нього з погодженими сторонами тарифами на послуги (т.3, а.с. 188);

- розрахунок вартості послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за супроводження справи № 910/166/21 від 22.10.2021 року на суму 24 500, 00 грн. (т.1, а.с. 189);

- акт приймання-передачі робіт (надання послуг) № 5 від 22.10.2021 року на суму 24 500, 00 грн. з наведенням переліку наданих послуг та їх вартості (т.3, а.с. 190);

- договір про надання правничої допомоги № 3/20 від 20.02.2020 року, укладений між товариством та адвокатом Старицькою Ю.Ю. (т.3, а.с. 206-209) та додаток № 1 до нього з погодженими сторонами тарифами на послуги (т.3, а.с. 210);

- розрахунок вартості послуг (гонорару) адвоката об`єднання за супроводження справи № 910/166/21 від 12.11.2021 року на суму 18 000, 00 грн. (т.3, а.с. 211);

- акт приймання-передачі робіт (надання послуг) № 4 від 12.11.2021 року на суму 18 000, 00 грн. з наведенням переліку наданих послуг та їх вартості. (т.3, а.с. 212).

Також в матеріалах справи наявні ордер №1093110 від 02.03.2021 року виданий адвокату Скорік Ю.Б. на підставі договору №К-А/48/21 від 01.03.2021 року (т.2, а.с. 51) та ордер №016556 від 20.02.2020 року виданий адвокату Старицька Ю.Ю. на підставі договору №3/20 від 20.02.2020 року (т.2, а.с. 52).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував, що послуги зі складення позовної заяви від 30.12.2020 року (зареєстрованої судом 04.12.2021 року) та відповіді на відзив від 19.02.2021 року (зареєстрованої судом 23.02.2021 року) не могли бути надані Скорік Ю.Б. в межах договору про надання правничої допомоги № К-А/48/21 від 01.03.2021 року, адже вказаний договір був укладений після складення вказаних заяв.

Також місцевим господарським судом було враховано, що адвокат Скорік Ю.Б. не брала участь у підготовчому засіданні 23.03.2021 року, проте зазначає участь у вказаному засіданні серед наданих послуг в акті № 5 від 22.10.2021 року.

З огляду на викладене, судом першої інстанції було частково задоволено заяву про стягнення витрат на правову допомогу, а саме в частині витрат ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" на правову допомогу, надану адвокатом Скорік Ю.Б., в розмірі 18 500, 00 грн. (24 500, 00 грн. - 3 000, 00 грн. за підготовку та подання позовної заяви - 2 000,00 за підготовку та подання відповіді на відзив - 1 000, 00 грн. за участь в підготовчому засіданні 23.03.2021 року).

В той же час, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про, що вже колегією суддів зазначалось вище. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. (зазначений правовий висновок викладено також в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №910/7520/20 та від 24.01.2022 року №911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, дослідивши заяву позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених товариством до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, колегія суддів зазначає, що загальний розмір витрат на правничу допомогу заявлений позивачем за первісним позовом становив 42 500, 00 грн., в той час, як ціна первісного позову становила 55 311, 88 грн., з огляду на що розмір таких витрат не є пропорційним до предмета спору, та становить майже 70% від ціни позову.

Також колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17).

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З попереднього орієнтованого розрахунку позивача (ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М") вбачається , що сума судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, становить 5 000, 00 грн., з яких: 3 000, 00 грн. - за підготовку та подання позовної, 1 000, 00 грн. - за участь у підготовчому засіданні, 1 000, 00 грн. - за судовому засіданні з розгляду справи по суті.

В той же час позивачем не подано обґрунтування не можливості передбачити такі витрати на час подання попереднього розрахунку.

При цьому, як вже було зазначено вище, судом першої інстанції було правомірно відмовлено в частині стягнення витрат ТОВ "Управляюча компанія "Карпати М" на правову допомогу, надану адвокатом Скорік Ю.Б., а саме в сумі 3 000, 00 грн. за підготовку та подання позовної заяви - 2 000,00 за підготовку та подання відповіді на відзив - 1 000, 00 грн. за участь в підготовчому засіданні 23.03.2021 року).

Отже, колегія суддів враховуючи вартість участі адвоката в судовому засіданні по суті в розмірі 1 000, 00 грн., яка була заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, яких було за участю представників позивача за первісним позовом загалом 10 (десять) в суді першої інстанції та 2 (два) в суді апеляційної інстанції, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/166/21 підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 12 000, 00 грн.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року у справі № 910/166/21 підлягає частковому скасуванню в частині стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрат на правничу допомогу в розмірі 24 500, 00 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про стягнення 12 000, 00 грн.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" підлягає частковому задоволенню, всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та обставин, вірно встановлених судом першої інстанції, що підтверджено колегією суддів вище.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року у справі №910/166/21 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 року у справі № 910/166/21 скасувати в частині стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 24 500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот гривень) 00 коп., виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/166/21 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леді Плюс" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 13/15, код 32385845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Карпати М" (04053, м. Київ, вул. В.Васильківська, буд. 2, код 32597613) витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000, 00 грн. (дванадцять тисяч гривень) 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 коп.»

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/166/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.02.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді К.В. Тарасенко

А.О. Мальченко