ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" січня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3084/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 4, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Горбенко Бориса Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 6712,74 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Тимофієв Є.Л., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: Горбенко Б.П., особисто

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Горбенко Бориса Павловича про стягнення 6712,74 грн. штрафних санкцій (пені).

Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020 в частині строків поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 30.11.2021 о 14:00.

17.11.2021 за вх.№30923/21 до суду від відповідача надійшов відзив, який судом у протокольній формі прийнято до розгляду. В наданому відзиві відповідач не визнає позовні вимоги з огляду на наступне:

- відповідач вказує, що ним було надано пропозицію про закупівлю через систему Прозорро UA-2020-04-08-000507-b, розкриття пропозиції відбулось 24.04.2020, рішення про визнання ФОП Горбенко Б.П. переможцем прийнято 30.04.2020;

- відповідач зазначає, що договір постачання замовник (позивач) підписав лише 13.05.2020 з відповідним розміщенням у системі Прозорро, а тобто за умовами договору постачання товару повинно було відбутись наступного дня - 14.05.2020;

- відповідач зазначає, що замовник (позивач) знаходиться у м. Жовті Води, а виконавець за договором знаходиться в м. Одесі; вироблення друкованих плат у кількості та якості з відповідним пакуванням за технічним завданням замовника, пересилання до місця знаходження замовника (позивача) за один день є технічно неможливим;

- відповідач вказує, що повну копію підписаного договору отримав після 20.05.2020, таким чином за таких обставин виконати договір у встановлені строки було неможливим;

- на думку відповідача, договір №12с/77/53-142-01-20-01234, укладений між ДП НАЕК "Єнергоатом" та ФОП Горбенко Б.П., є нікчемним у частині, що стосується строків поставки товару;

- відповідач вказує, що поставка за договором №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020 була здійснена в повному обсязі;

- на думку відповідача, позивачем не надано доказу сповіщення відповідача про наявність дійсного укладеного договору до 14.05.2020, тобто до дати постачання; замовник (позивач) своїми діями перешкоджав своєчасному виконанню договору виконавцем (відповідачем);

- відповідач також зазначає, що позивачем не надано підтверджуючих доказів належного надсилання відповідачу позовної заяви з додатками та з описом.

У судовому засіданні 30.11.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 21.12.2021 о 15:00.

03.12.2021 за вх.№32606/21 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка судом у протокольній формі прийнята до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В наданій відповіді на відзив позивач вказував на необґрунтованість доводів відповідача, викладених у відзиві, та просив суд задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне:

- позивач вказує, що у випадку невизнання іншою стороною дійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимоги про встановлення нікчемності пункту договору щодо строків поставки відповідачем заявлено не було;

- позивач зазначає, що інформація по аукціону була розміщена на сайті Прозорро, зокрема із зазначенням в тендерній документації строків поставки; процедура закупівлі була здійснена відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та звернення відповідача з приводу строків поставки були відсутні;

- позивач вказує, що повідомлення про намір укласти договір було оприлюднено 30.04.2020; договір з переможцем (відповідачем) було укладено 13.05.2020 та розміщено на сайті Прозорро;

- як зазначає позивач, з часу укладення договору відповідач не звертався до позивача з приводу перенесення строків поставки товару; відповідач не відмовився від підписання договору та 13.05.2020 сторонами було підписано договір, який цього ж дня оприлюднено на сайті закупівель;

- позивач вказує, що подаючи комерційну пропозицію, відповідач гарантував наявність товару та можливість поставки продукції у визначені тендерною документацією строки. Позивач жодним чином не перешкоджав виконанню договору відповідачем;

- позивач звертає увагу, що направив на адресу відповідача (адреса згідно даних ЄДРПОУ - пр-т Ак. Глушка, 1В, кв. 54, м. Одеса, 65113) позовну заяву з додатками, що підтверджується описом-вкладенням у цінний лист №546 та квитанцією, які містяться в матеріалах справи.

13.12.2021 за вх.№33559/21 до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon", яка ухвалою суду від 15.12.2021 судом задоволена.

13.12.2021 за вх.№33586/21 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи, а саме: докази повернення позовної заяви без вручення відповідачу, докази повторного направлення позовної заяви відповідачу та докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

У судовому засіданні 21.12.2021 судом оголошено перерву до 19.01.2022 о 12:30. Ухвалою суду від 20.01.2022 судове засідання призначено на 25.01.2022 о 10:15.

25.01.2022 за вх.№2055/22 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. В наданих поясненнях позивач заперечив стосовно тверджень відповідача про не отримання ним договору. Позивач вказує, що позивачем 12.05.2020 було направлено на електронну пошту відповідача договір на підписання, що підтверджується копією супровідного листа №12-01/1049-1 від 12.05.2020 та відповідачем було підписано договір 13.05.2020, скан-копія якого було отримано позивачем та присвоєно реєстраційний номер 53-142-01-20-01234, відповідно до положень про ведення договорів на підприємстві позивача та оприлюднено в системі Прозорро.

25.01.2022 за вх.№2062/22 до суду від відповідача надійшла заява, яка за своєю правовою суттю є заявою про зменшення розміру штрафних санкцій, прийтята судом до розгляду, а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 25.01.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 25.01.2022 представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, у разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог - просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Справа №916/3084/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

08.04.2020 Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було оголошено відкриті торги UA-2020-04-08-000507-b:

- предметом закупівлі визначено друковані плати, ДК 021:2015:31710000-6 - електронне обладнання у кількості 304 шт.;

- строком поставки товарів визначено до 14.05.2020;

- кінцевим строком подання тендерних пропозицій було визначено 23.04.2020 о 15:00; датою та часом розкриття тендерних пропозицій - 24.04.2020 о 12:36, після завершення електронного аукціону; датою та часом проведення електронного аукціону - 24.04.2020 о 12:09.

Відповідно до звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-04-08-000507-b, який сформований 13.05.2020:

- ФОП Горбенко Б.П. (відповідач) є таким, що відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації та відсутні підстави для відмови встановлені ЗУ «Про публічні закупівлі»;

- дата оприлюднення повідомлення про намір укласти договір - 30.04.2020;

- дата укладання договору про закупівлю - 13.05.2020;

- особою, з якою укладено договір про закупівлю є ФОП Горбенко Б.П. (відповідач);

- ідентифікатором договору - №12с/77/53-142-01-20-01234.

13.05.2020 між Фізичною особою-підприємцем Горбенко Борисом Павловичем (відповідачем) та Відокремленим підрозділом "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (позивачем) укладено договір поставки №12с/77/53-142-01-20-01234.

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві друковані плати (далі - продукція, код ДК 021:2015:31710000-6: Електронне обладнання), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором. Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки визначені в специфікації (додаток №1 до договору), яка є невід`ємною частиною даного договору. Умови договору можуть бути змінені в порядку встановленому чинним законодавством України, з урахуванням вимог ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі».

За п.2.1 договору продукція, що постачається по своїй якості, технічним параметрам та комплектності повинна відповідати технічним характеристикам на товар (додаток №2, що є невід`ємною частиною даного договору), діючим стандартам, ТУ, підтверджуватися технічними паспортами і відповідати нормативно-технічній документації, виданій підприємством-виробником (паспорт або сертифікат якості або свідоцтво про виготовлення) та умовам договору.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договору ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України та вказується у специфікації до договору (додаток №1), що є його невід`ємною частиною. Ціна договору становить 37293 грн. (тридцять сім тисяч двісті дев`яносто три гривні), без ПДВ.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.3, 4.4 договору поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010» на умовах DDP - склад покупця: (м. Жовті Води, Дніпропетровська обл., вул. Гагаріна, 4). Строк поставки продукції до 14 травня 2020. Постачальник не пізніше ніж за 2 дні до відвантаження продукції, письмово (електронним листом) повідомляє покупця про заплановану дату поставки продукції, із зазначенням номенклатури, кількості та вартості продукції.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.12 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. У разі порушення строків чи об`ємів поставок продукції до 20 календарних днів, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 1% від вартості продукції, по якій допущено прострочення, за кожен день прострочки, а в разі прострочки поставки понад 20 календарних днів покупець сплачує штраф у розмірі 20% від суми договору. Позовна давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до п.5.2 договору встановлюється тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

За п.п. 7.1, 7.2 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторонами та реєстрації в ДП «НАЕК «Енергоатом» та діє до 28.12.2020, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного виконання. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Додатком №1 (специфікація) до договору №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020 визначено найменування, одиницю виміру, кількість та вартість товару. Загальна вартість товару разом з ПДВ склала 37293 грн.

В матеріалах справи наявна видаткова накладна №3-00089 від 05.06.2020 на загальну суму 37293 грн., відповідно до якої постачальником визначено ФОП Горбенко Б.П., платником - ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом", договір - №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020.

В матеріалах справи наявна претензія №12-07/1320 від 16.04.2021 про сплату штрафних санкцій з вимогою сплатити 6712,74 грн. пені за порушення строків поставки товару протягом семи робочих днів з моменту отримання даної претензії. Вказану претензію позивач надіслав на адресу відповідача 20.04.2021, яка отримана відповідачем 24.04.2021, що підтверджується наявним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020 в частині строків поставки товару стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 6712,74 грн. пені за порушення строків поставки.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1-4 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Проаналізувавши умови договору поставки №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020, укладеного між сторонами за результатами оголошених відкритих торгів, господарський суд дійшов висновку, що підписавши зазначений договір, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити обумовлений в Специфікації (додатку №1 до договору) товар в строк, визначений договором №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу на те, що з наявних матеріалів справи вбачається, що договір підписаний сторонами не раніше 13.05.2020, при цьому в матеріалах справи відсутні докази направлення підписаного позивачем 13.05.2020 договору на електронну та/або поштову адресу відповідача. З наявних матеріалів справи та позицій обох сторін господарським судом встановлено, що після проведення електронного аукціону 24.04.2020, повідомлення про намір укласти договір 30.04.2020, сам договір підписувався сторонами шлях поетапного пересилання його ними засобами електронного зв`язку. Так, проект договору був надісланий позивачем відповідачу та підписаний відповідачем 12.05.2020 та в цей же день повернутий на підписання позивачу. 13.05.2020 позивачем за його словами було підписано договір та розміщено його в системі Прозоро, доказів надіслання підписаного позивачем договору на адресу відповідача в матеріалах справи не містять.

Відповідачем надано до суду роздруківки з електронним листуванням за посиланням відповідача співробітників обох сторін, щодо умов та дат проведення поставки. При цьому офіційного звернення відповідача на адресу позивача щодо перенесення дати поставки матеріали справи не містять. Натомість позивачем і не спростована в загальному порядку обставина ведення електронного листування, наданого відповідачем до суду.

Таким чином, при розгляді даної справи господарський суд виходить з аналізу всіх фактичних обставин справи, дій та поведінки обох сторін.

Сплата відповідачем пені та її розмір передбачені п.5.2 договору №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, господарський суд дійшов висновку про наявність факту прострочення відповідачем строку поставки товару за договором №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020, прямо передбаченого договором як 14.05.2020, перевіривши розрахунки позивача про стягнення пені, господарський суд визнав правомірними підстави для застосування до відповідача передбаченої п.5.2 договору №12с/77/53-142-01-20-01234 від 13.05.2020 відповідальності у вигляді нарахування пені.

Натомість, розглянувши заяву відповідача за вх.№2066/22 від 25.01.2022, яка за своєю правовою суттю є заявою про зменшення розміру штрафних санкцій, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч.3 ст. 551 ЦК України.

Аналіз приписів ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши обставини справи та заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів спричинення позивачу збитків у зв`язку з простроченням поставки товару, прийнявши до уваги дій та поведінку обох сторін, причини неналежного виконання відповідачем зобов`язання, незначність прострочення у виконанні зобов`язання, обставини та умови порядку підписання сторонами договору, який встановлював для відповідача строки зобов`язання та відповідальність за їх невиконання, з огляду на повне виконання договору сторонами на даний час, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої відповідачу пені до 20% від заявленої суми, що складає 1342,55 грн.

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні обставини справи та позиції сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та часткове задоволення позову на суму 1342,55 грн. пені, які стягуються судом з відповідача на користь позивача, в решті позовних вимог судом відмовляється.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд застосовує положення ч.9 ст. 129 ГПК України та покладає судові витрати у даній справі на відповідача, з дій якого виник спір по справі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горбенко Бориса Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 4, ) 1342 /одну тисячу триста сорок дві/ грн. 55 коп. пені та 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

3.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 31 січня 2022 р.

Суддя Ю.С. Бездоля