РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа № 910/14856/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5"

про стягнення 97027,00 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5" про стягнення 97027,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №2019-0806/1 від 06.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

04.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 21.09.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14856/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

26.10.2021 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про стан заборгованості.

01.12.2021 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів документів.

Ухвалою від 07.12.2021 Господарським судом міста Києва призначено судове засідання у справі №910/14856/21 на 21.12.2021.

21.12.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про стан боргу.

Представник відповідача у судове засідання 21.12.2021 не з`явився.

Протокольною ухвалою від 21.12.2021 відкладено судове засіданні на 12.01.2022.

Ухвалою від 21.12.2021 відповідача повідомлено про судове засідання призначене на 12.01.2022.

У судовому засіданні 12.01.2022 представник позивача надав суду для долучення до матеріалів справи копію акту виконаних робіт від 16.09.2019.

Представник відповідача у судове засідання 21.12.2021 не з`явився.

Протокольною ухвалою від 12.01.2022 відкладено судове засіданні на 12.01.2022.

Ухвалою від 12.01.2022 відповідача повідомлено про судове засідання призначене на 27.01.2022.

26.01.2022 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява, у якій позивач просить суд провести судове засідання, призначене на 27.01.2022 без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 27.01.2022 повторно не з`явився, відзиву на позов не надав.

Суд зазначає, що з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.10.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач ухвалу отримав 11.10.2021, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №261.

Про судові засідання призначені на 21.12.2021, на 12.01.2022, на 27.01.2022 відповідача було повідомлено ухвалами від 07.12.2021, від 21.12.2021, від 12.01.2022. Згідно із інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, вбачається, що поштові відправлення з направлення зазначених ухвал відповідачем не отримано.

Суд зазначає, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення їх до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо їх належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було відомо про відкриття провадження у даній справі, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання 27.01.2022 не з`явився, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідно до ч.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України).

Частиною п`ятою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" (виконавець, позивач) укладений договір №2019-0806/1 (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язки виконати роботи із виготовлення та монтажу дверних блоків 1220х2630мм в кількості - 1 шт, 900х2260мм в кількості 1 шт., 2040х2685 мм в кількості - 1 шт. та вітражних блоків 2040х2685 мм в кількості - 2 шт. за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, буд.10 - надалі роботи.

Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи згідно із актами здачі-приймання виконаних робіт і оплатити згідно умов даного договору (п.1.3. договору).

Пунктом 2.1. договору сторони визначили, що загальна вартість робіт за договором становить 187500,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 22.11.2019 сторони дійшли згоди, що замовник доручає, а виконавець бере на себе додаткові обов`язки виконати роботи із виготовлення та монтажу вітражних блоків 4830х2820 мм з дверима та віконною стулкою в кількості 1 шт, 4050х3000 з дверима за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, буд.10 - надалі роботи. Загальна вартість робіт за додатковою угодою становить 124800,00 грн. Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дня отримання авансового платежу від замовника.

Додатковою угодою №2 від 13.12.2019 сторони дійшли зголи, що замовник доручає, а виконавець бере на себе додаткові обов`язки виконати роботи із виготовлення та монтажу дверних блоків з алюмінієвого профілю: 1500х2080 мм - 2 шт, 1630х2660мм - 1 шт; віконних блоків з ПВХ-профілю:1700х1750мм - 1шт, 1990х1750мм - 1 шт; віражного блоку з ПВХ-профілю 2960х2680мм за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, буд.10 - надалі роботи. Загальна вартість робіт за додатковою угодою становить 162000,00 грн. Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дня отримання авансового платежу від замовника.

Додатковою угодою №3 від 10.02.2020 сторонами погоджено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе додаткові обов`язки виконати роботи із виготовлення та монтажу дверних блоків з металопластику: 770х2030мм - 1шт, 870х2030мм - 2шт; 930х2030мм - 1шт, 855х2030мм - 1 шт; та дверних блоків з алюмінієвого профілю 900х2100мм - 11 шт. за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, буд.10 - надалі роботи. Загальна вартість робіт за додатковою угодою становить 191940,00 грн. Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 18 (вісімнадцяти) робочих днів з дня отримання авансового платежу від замовника.

У додатковій угоді №4 від 12.03.2020 визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе додаткові обов`язки виконати роботи із виготовлення та монтажу дверних блоків з алюмінієвого профілю: 900х1900мм - 1шт та 1470х2100мм - 1шт за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна, буд.10 - надалі роботи. Загальна вартість робіт за додатковою угодою становить 39900,00 грн. Виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дня отримання авансового платежу від замовника.

Додатковою угодою від 11.01.2021 до договору сторони домовилися змінити п.2.1. договору та викласти його у новій редакції: "2.1. загальна вартість робіт за договором становить 706140,00 грн".

Також сторони домовилися змінити п.2.5. договору та викласти його у такій редакції:

"2.5. Порядок розрахунків:

2.5.1. Авансовий платіж у розмірі 149500,00 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот) грн, в т.ч. ПДВ - 24916,67 грн. Замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дати підписання договору.

2.5.2. Остаточний розрахунок за виконані роботи в сумі 100780,00 (сто тисяч сімсот вісімдесят) грн, в т. ч. ПДВ - 16796,67 грн, замовник зобов`язується оплатити в строк до 01.03.2021 включно. Факт виконання робіт підтверджується належним чином оформленим сторонами Актом здачі-приймання виконаних робіт".

2.5.3. Замовник компенсує виконавцю 1000,00 (одну тисячу) грн, в т.ч. ПДВ, судового збору у зв`язку із відмовою у позові у справі Господарського суду міста Києва за №910/18496/20 після отримання ухвали даного суду про залишення позову ТОВ "ВІТРЕКО" без розгляду.

На обґрунтування заявлених позовних вимог заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку із чим заборгованість відповідача за договором становить 90980,00 грн.

На підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні втрати у сумі 3730,18 грн (за березень - липень 2021 року) та 3% річних у сумі 1316,09 грн (за період з 18.03.2021 до 10.09.2021).

Також позивач на підставі п.2.5.3. договору (у редакції додаткової угоди від 11.01.2021) заявив до стягнення з відповідача 1000,00 грн заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1, 3 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

На підтвердження взятих на себе зобов`язань за договором та виконання робіт на загальну суму 706140,00 грн позивач надав у матеріали справи, складені у відповідності до п.3.6. договору, акти приймання виконаних будівельних робіт: №1 від 16.09.2019 та №1 від 03.09.2020.

Акти приймання виконаних будівельних робіт підписані представниками позивача та відповідача без зауважень та заперечень.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наведених вище приписів процесуального закону, враховуючи положення договору суд дійшов висновку, що надані позивачем акти приймання виконаних будівельних робіт, які є первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що фіксують факт здійснення господарської операції, відповідають вимогам статті 9 вказаного Закону України, Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.2.5.2. договору (у редакції додаткової угоди від 11.01.2021) сторони погодили, що остаточний розрахунок за виконані роботи в сумі 100780,00 грн відповідач зобов`язується оплатити в строк до 01.03.2021 включно.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджено наданими позивачем у матеріали справи виписками з рахунку позивача та платіжними дорученнями відповідач здійснив часткову оплату виконаних позивачем робіт на суму 615160,00 грн, а відтак заборгованість відповідача за договором становить 90980,00 грн (706140,00 грн - 615160,00 грн).

Оскільки невиконане зобов`язання в частині оплати за виконані позивачем роботи у сумі 90980,00 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості у зазначеній сумі відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 90980,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язання за договором в частині оплати за виконані позивачем роботи, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати у сумі 3730,18 грн та 3% річних у сумі 1316,09 грн.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши розрахунок 3% річних (нараховані за період з 18.03.2021 за 176 днів, тобто до 09.09.2021 включно) судом встановлено, що розрахунок є арифметично правильним. За таких обставин позовні вимоги про стягнення 3% річних у сумі 1316,09 грн суд задовольняє повністю.

Також перевіривши розрахунок інфляційних втрат (нараховані за березень - липень 2021 року) судом встановлено, що правильною сумою інфляційних втрат за вказаний період є 3688,96 грн, а тому позовні вимоги у частині стягнення інфляційних втрат суд задовольняє частково.

Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення 1000,00 грн заборгованості на підставі п.2.5.3. договору (у редакції додаткової угоди від 11.01.2021), то суд зазначає наступне.

Так, згідно із п.2.5.3. договору (у редакції додаткової угоди від 11.01.2021) відповідач компенсує позивачу 1000,00 (одну тисячу) грн, в т.ч. ПДВ, судового збору у зв`язку із відмовою у позові у справі Господарського суду міста Києва за №910/18496/20 після отримання ухвали даного суду про залишення позову ТОВ "ВІТРЕКО" без розгляду.

Однак, позивачем на надано суду жодних доказів та підтвердження виникнення у відповідача зазначеного зобов`язання з компенсації позивачу коштів у сумі 1000,00 грн. Строки сплати зазначеної суми сторонами не погоджено. Вимоги про сплату коштів у сумі 1000,00 грн позивач до відповідача не пред`являв. Більш того, заявлена до стягнення сума коштів не стосується спірних правових відносин, що виникли між сторонами та позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження заборгованості відповідача у вказаній сумі.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення 1000,00 грн необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" .

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПГ АЙНДОММЕ-5" (04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 32, квартира 23, кімната 3-4, ідентифікаційний код 36078401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТРЕКО" (61001, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ГАГАРІНА, будинок 20, ідентифікаційний код 40287494) заборгованість у сумі 90980,00 грн, 3% річних у сумі 1316,09 грн, інфляційні втрати у сумі 3688,96 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2245,64 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 07.02.2022.

Суддя С. О. Турчин