ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. Справа №909/237/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Г.Г. Якімець,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області за №1-19/384/10 від 23.11.2021 року (вх. № 01-05/3960/21 від 26.11.2021 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року

у справі № 909/237/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (надалі ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут")

до відповідача: Тисменицької районної ради (22.11.2021 року замінено правонаступником Івано-Франківською районною радою Івано-Франківської області)

про стягнення заборгованості в сумі 115101,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

25.03.2021 року ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Тисменицької районної ради про стягнення 115101,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору на постачання газового палива (природного газу), в частині проведення оплати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у справі №909/237/21 (суддя Т.В. Стефанів) задоволено позов ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут". Стягнуто з Тисменицької районної ради на користь ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" 115101,32 грн. заборгованості та 2270,00 грн. судового збору.

Суд першої інстанції встановив, що позивач на підставі договору №41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року (з наступними змінами та доповненнями) передав відповідачу природний газ на загальну суму 115101,32 грн в таких обсягах: у листопаді 2020 року - 5591,61м3, у грудні 2020 року - 7414,35 м3, що підтверджується складеними позивачем актами приймання-передачі природного газу № ЗІФ80038395 від 30.11.2020 та №ЗІФ80041383 від 31.12.2020. Вказані обсяги використання газу споживач не оспорював. Однак, у визначені договором строки споживач (відповідач) не розрахувався за отриманий природний газ.

Виконання рішення суду першої інстанції

22.06.2021 року господарський суд Івано-Франківської області видав наказ про примусове виконання рішення від 24.05.2021 року у справі №909/237/21.

10.11.2021 року стягувач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області із заявою № 767-Ск-8759-1121 від 08.11.2021 (вх. № 19319/21) про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просив замінити сторону (боржника) Тисменицьку районну раду правонаступником Івано-Франківською районною радою Івано-Франківської області та стягнути з Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області на користь ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" 115101,32 грн. заборгованості та 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2021 року частково задоволено заяву ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут". Замінено боржника у виконавчому провадженні Тисменицьку районну раду на його правонаступника Івано-Франківську районну раду Івано-Франківської області. Відмовлено в частині вимог про стягнення з Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області на користь ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" 115101,32 грн. заборгованості та 2270,00 грн. судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Івано-Франківська районна рада Івано-Франківської області (правонаступник відповідача) подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що даний позов заявлений до неналежного відповідача, оскільки на час подання позовної заяви позивачу було відомо про те, що Івано-Франківська районна рада Івано-Франківської області є правонаступником Тисменицької районної ради. Звертає увагу на те, що з 09 жовтня 2020 року об`єкт споживача, зазначений в договорі №41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року, не належить на праві власності чи користування Тисменицькій районній раді. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у справі №909/237/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут".

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що договірні відносини між ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» (постачальник) та Тисменицькою районною радою (споживач) виникли на підставі договору №41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року на постачання газового палива (природного газу), згідно з яким в листопаді та грудні 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 115101 грн 32 коп, про що свідчать акти приймання-передачі природного газу №ЗІФ80038395 від 30.11.2020 та № ЗІФ80041383 від 31.12.2020, які були надіслані на його адресу. Відповідач не підписав зазначених актів, не повернув їх та не оплатив вартості спожитого природного газу. Запис про припинення юридичної особи Тисменицької районної ради в результаті її реорганізації внесено до ЄДРЮОФОПтаГФ 28.10.2021 року. Тому вважає, що позов заявлений до належного відповідача, а оскаржене рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у справі №909/237/21, апеляційну скаргу Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №909/237/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою у справі №909/237/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№645, 637 позивач та скаржник (правонаступник відповідача) ознайомлені з порядком розгляду даної справи.

На час винесення даної постанови від учасників справи не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області на судове рішення у справі №909/237/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 02.01.2020 року, між ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" (постачальник) та Тисменицькою районною радою (споживач) укладено договір на постачання газового палива (природного газу) за № 41АВ767-1213-19, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу до 31.12.2020 року газове паливо (природний газ, з урахування тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами) (код ДК 021:2015-09120000-6) (далі газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (а.с.9-16).

Ціна газу становить 4899,98 грн. за 1000 куб.м, з урахуванням тарифу на транспортування природного газу, в т.ч. ПДВ (20%) 816,66 грн. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 259699,00 грн. у т.ч. транспортування та ПДВ 20% (п.п. 3.2, 3.6 договору).

Згідно з п. 2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п. 2.9.1 договору); на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 2.9.2 договору); споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3договору); у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) тазу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.9.4 договору); у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (п. 2.9.5 договору).

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступною місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природною газу, які надаються постачальником.

Згідно з п. 11.1 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

У відповідності до укладеної сторонами додаткової угоди № 10 від 12.11.2020 року до договору № 41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, річний плановий обсяг постачання газу до 31,34 тис.куб.м. Сторони погоди планові обсяги постачання газу по місяцях, зокрема в 4 кварталі, а визначили, що ціна газу становить 7374 грн 909 грн. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 1474,982 грн., всього з ПДВ 8849,891 грн. . Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і складає 259699,10 грн. у т.ч. ПДВ 43283,17 грн. Дана додаткова угода набуває чинності з дати підписання, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.11.2020 року і діє до 31.12.2020 року, включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (а.с.17).

Як вбачається з актів приймання-передачі природного газу № ЗІФ80038395 від 30.11.2020 року та № ЗІФ80041383 від 31.12.2020 року позивач передав відповідачу природний газ на загальну суму 115101,32 грн. в таких обсягах: у листопаді 2020 року - 5591,61 куб.м, у грудні 2020 року - 7414,35 куб.м (а.с.18).

Обсяги споживання за період з листопада 2020 року до грудня 2020 року отримано з інформаційної платформи оператора ГТС з подобовим споживанням (а.с.70-71).

Супровідними листами № 1283 від 29.12.2020 року та № 3 від 11.03.2021 позивач надіслав відповідачу акти приймання-передачі природного газу № ЗІФ80038395 від 30.11.2020 року та № ЗІФ80041383 від 31.12.2020 року з проханням повернути по одному підписаному примірнику (а.с.19-22).

Однак, відповідач не підписав вказаних актів приймання-передачі природного газу та не повернув їх позивачу.

Також споживач не оспорював обсягів використання газу, вказаних в актах приймання-передачі природного газу та не оплатив вартість отриманого від позивача природного газу.

В заяві за № 767-Сл-400-0221 від 04.02.2021 року, адресованій голові комісії з припинення ліквідатору Поповичу В.Б., позивач, враховуючи відомості з ЄДРЮОФОПтаГФ про перебування Тисменицьмої районної ради з 11.12.2020 року в стані припинення в результаті її реорганізації, просив визнати грошові вимоги Товариства до боржника Тисменицьмої районної ради в сумі 115110,79 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів (а.с.23-25).

У відповідь на заяву позивача Голова районної ради, Голова комісії з реорганізації Тисменицької районної ради в листі № 1-21/98/10 від 10.03.2021 року повідомив, що при опрацюванні документів комісією з реорганізації не було виявлено договору № 41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року на постачання газового палива (природного газу), з його умовами комісія не ознайомлювалася (а.с.68).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу положень частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. (ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду справи суд встановив, що на підставі договору № 41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (з наступними змінами та доповненнями) відповідач отримав від позивача природний газ на загальну суму 115101,32 грн., що підтверджується наявними в матеріалах судової справи копіями актів приймання-передачі природного газу № ЗІФ80038395 від 30.11.2020 року та №ЗІФ80041383 від 31.12.2020 року, які в силу п. 2.9.5 договору вважаються підписаними відповідачем.

Відповідач не оспорював обсягів використання газу, вказаних в актах приймання-передачі природного газу та не оплатив вартість отриманого від позивача природного газу, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 115101,32 грн.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості в сумі 115101,32 грн. відповідач суду не надав.

Аналіз вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи підтверджують обгрунтованість висноку суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Тисменицької районної ради на користь ТзОВ "Івано-Франківськгаз збут" 115101,32 грн. заборгованості.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про те, що позов у цій справі заявлений до неналежного відповідача, оскільки за приписами частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України кожна юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з відміткою на поштовому конверті, який міститься в матеріалах даної справи (а.с.33), позивач надіслав позовну заяву на адресу господарського суду Івано-Франківської області 23.03.2021 року, а запис про припинення юридичної особи Тисменицької районної ради в результаті її реорганізації внесено до ЄДРЮОФОПтаГФ 28.10.2021 року. Тобто, на час заявлення позову і ухвалення оскарженого судового рішення у справі № 909/237/21 відповідач не був припинений.

Стосовно тверджень апелянта про те, що з 09 жовтня 2020 року об`єкт споживача, зазначений в договорі №41АВ767-1213-19 від 02.01.2020 року, не належить на праві власності чи користування Тисменицькій районній раді необхідно зазначити про те, що ці обставини не входять в предмет доказування у даній справі та жоден з учасників справи не посилався на них під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В силу приписів частин 1- 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у справі №909/237/21.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 8, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської районної ради Івано-Франківської області за №1-19/384/10 від 23.11.2021 року (вх. № 01-05/3960/21 від 26.11.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2021 року у справі №909/237/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець