Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1148/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання - за дорученням судді помічник судді Григорчук І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Пасяки Романа Віталійовича

про стягнення заборгованості в сумі 50640 грн 41 к., з яких: 45340 грн 00 к. - основний борг, 3445 грн 46 к. - інфляційні витрати, 1854 грн 95 к. - 3% річних,

за участю:

представника позивача Олійника А. М.,

представника відповідача Іванціва М. В.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Суть спору.

ТОВ "Альта Логістік Україна" звернулося до господарського суду з позовом до ФОП Пасяки Р. В. про стягнення заборгованості в сумі 50640 грн 41 к., з яких: 45340 грн 00 к. - основний борг, 3445 грн 46 к. - інфляційні витрати, 1854 грн 95 к. - 3% річних.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 29.11.2021 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 20.12.2021, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 20.12.2021 суд відклав підготовче засідання на 20.01.2022.

В судовому засіданні 20.01.2022 суд оголосив перерву до 31.01.2022.

Суд належним чином повідомляв сторін про дату та час розгляду справи, про що свідчить явка їх представників в судове засідання.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині проведення оплати за поставлений товар. За прострочення виконання обов`язку по оплаті за товар відповідачу нараховано інфляційні втрати та 3 % річних.

Письмово позиція позивача щодо даного спору викладена у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача повідомив про факт повного погашення відповідачем суми основного боргу, просив стягнути з відповідача нараховані 3 % річних, інфляційні втрати та судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу).

В судовому засіданні представник відповідача повідомив суд про повне погашення суми основного боргу. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат заперечив. Вказав на невірно визначені періоди нарахування 3 % річних та інфляційних втрат та на відсутність підстав для стягнення вказаних нарахувань, зважаючи на те, що основний борг сплачено в повному обсязі. Крім того не погодився на стягнення пені, оскільки такий вид відповідальності сторони не передбачили у договорі.

Письмово позиція відповідача щодо даного спору викладена у відзиві на позовну заяву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

14.07.2021 між ФОП Пасякою Р. В. (покупець) та ТОВ "Альта Логістик Україна" (продавець) укладено договір № 14-7/21.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю товар в асортименті, кількості та за цінами вказаних у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах зазначених у специфікаціях.

У п. 5.1 договору сторони погодили, що умови і строки поставок кожної партії товару узгоджуються сторонами і зазначаються у відповідних специфікаціях до цього договору.

Згідно з п. 1 специфікації № 1 від 14.07.2021 вказано назву товару, його кількість та ціну, зокрема, контейнер для збору сміття пластиковий об`єм 140 літрів з плоскою кришкою бувший у вжитку 400 шт. на загальну суму 241340 грн 83 к.

У п. 2 специфікації сторони погодили, що розрахунок між ними проводиться шляхом 100 % безготівкової оплати загальної суми договору впродовж 1 (одного) банківського дня після підписання сторонами специфікації та формування рахунку

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 216 14.07.2021 на суму 241340 грн 00 к.

Того ж дня позивач передав, а відповідач отримав товар обумовлений специфікацією до договору, про що свідчить підписана та скріплена печатками обох сторін видаткова накладна № 154 від 14.07.2021 та акт приймання-передачі товару № 141/2021 від 14.07.2021.

Як зазначає позивач, до моменту звернення з даним позовом до суду за отриманий товар відповідач частково розрахувався, зокрема, на загальну суму 206000 грн 00 к.: 20000 грн 00 к. - 20.07.2021, 30000 грн 00 к. - 03.09.2021, 10000 грн 00 к. - 17.09.2021, 10000 грн 00 к. - 22.09.2021, 10000 грн 00 к. - 24.09.2021, 10000 грн 00 к. - 28.09.2021, 10000 грн 00 к. - 04.10.2021, 10000 грн 00 к. - 11.10.2021, 10000 грн 00 к. - 19.10.2021, 10000 грн 00 к. - 25.10.2021, 10000 грн 00 к. - 02.11.2021, 10000 грн 00 к. - 05.11.2021, 10000 грн 00 к. - 08.11.2021, 10000 грн 00 к. - 10.11.2021, 10000 грн 00 к. - 10.11.2021, 10000 грн 00 к. - 10.11.2021, 16000 грн 00 к. - 17.11.2021.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 1211/21 від 12.11.2021 про сплату боргу.

За порушення строків виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 1854 грн 95 к., за період прострочення з 20.07.2020 до 22.11.2021 та 3445 грн 46 к. інфляційних втрат за період прострочення з липня 2020 року по листопад 2021 року. Розрахунок здійснено з урахуванням часткових проплат за весь час прострочення оплати за товар.

В ході розгляду справи відповідач сплатив на користь позивача 40000 грн 00 к., в якості оплати за поставлений товар, про що свідчать платіжні доручення: № 63 від 23.11.2021 на суму 10000 грн 00 к., № 71 від 26.11.2021 на суму 10000 грн 00 к., № 78 від 29.11.2021 на суму 10000 грн 00 к., № 83 від 02.12.2021 на суму 10000 грн 00 к. Крім того, вказав на той факт, що позивач не врахував ще однієї проплати боргу, яка була здійснена 01.10.2021.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Укладаючи договір № 14-7/21 від 14.07.2021 сторони погодили всі його істотні умови.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Так, 14.07.2021 позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 241340 грн 00 к.

Враховуючи п. 2 специфікації останнім днем оплати за товар слід вважати 15.07.2021.

Відповідач, в порушення умов договору, не здійснив оплату за отриманий товар у визначений договором строк.

Суд установив, що на момент звернення з даним позовом до суду, згідно інформації поданої позивачем, основний борг відповідача перед позивачем становив 35340 грн 00 к.

Вказані обставини зумовлюють необхідність відмови у позові в частині заявленої вимоги 10000 грн 00 к., оскільки на момент пред`явлення позову право позивача в цій частині не було порушено.

Решта суми основного боргу, а саме 35340 грн 00 к. була сплачена відповідачем в ході розгляду даної справи в суді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (п. 3 ст. 231 ГПК України).

Враховуючи наведене, провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в сумі 35340 грн 00 к. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Що стосується нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіряючи правильність розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що позивач не звернув увагу на таке: якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 за № 52/30).

Суд самостійно здійснив розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, при цьому обмежив нарахування періодами визначеними позивачем та врахував часткові проплати, які були здійснені відповідачем.

Так, за розрахунком суду 3 % річних становлять 1757 грн 10 к. (79 грн 34 к. - за період з 16.07.2021 по 19.07.2021 на суму боргу 241340 грн 00 к.; 818 грн 65 к. - за період з 20.07.2021 по 02.09.2021 на суму боргу 221340 грн 00 к.; 220 грн 17 к. - за період з 03.09.2021 по 16.09.2021 на суму боргу 191340 грн 00 к.; 74 грн 52 к. - за період з 17.09.2021 по 21.09.2021 на суму боргу 181340 грн 00 к.; 28 грн 17 к. - за період з 22.09.2021 по 23.09.2021 на суму боргу 171340 грн 00 к.; 53 грн 04 к. - за період з 24.09.2021 по 27.09.2021 на суму боргу 161340 грн 00 к.; 74 грн 63 к. - за період з 28.09.2021 по 03.10.2021 на суму боргу 151340 грн 00 к.; 81 грн 32 к. - за період з 04.10.2021 по 10.10.2021 на суму боргу 141340 грн 00 к.; 86 грн 36 к. - за період з 11.10.2021 по 18.10.2021 на суму боргу 131340 грн 00 к.; 59 грн 84 к. - за період з 19.10.2021 по 24.10.2021 на суму боргу 121340 грн 00 к.; 73 грн 21 к. - за період з 25.10.2021 по 01.11.2021 на суму боргу 111340 грн 00 к.; 24 грн 99 к. - за період з 02.11.2021 по 04.11.2021 на суму боргу 101340 грн 00 к.; 22 грн 52 к. - за період з 05.11.2021 по 07.11.2021 на суму боргу 91340 грн 00 к.; 13 грн 37 к. - за період з 08.11.2021 по 09.11.2021 на суму боргу 81340 грн 00 к.; 29 грн 54 к. - за період з 10.11.2021 по 16.11.2021 на суму боргу 51340 грн 00 к.; 17 грн 43 к. - за період з 17.11.2021 по 22.11.2021 на суму боргу 35340 грн 00 к.).

Інфляційні втрати за розрахунком суду становлять 2658 грн 18 к. (-442 грн 68 к. - на суму боргу 221340 грн 00 к. за період прострочення серпень 2021 року, 1816 грн 08 к. на суму боргу 151340 грн 00 к. за період прострочення вересень 2021 року, 1002 грн 06 к. на суму боргу 111340 грн 00 к. за період прострочення жовтень 2021 року, 282 грн 72 к. на суму боргу 35340 грн 00 к. за період прострочення листопад 2021 року).

Отже, вимоги про стягнення 2658 грн 18 к. 3 % річних та 1757 грн 10 к. інфляційних втрат слід задоволити, в частині 787 грн 28 к. 3 % річних та 97 грн 85 к. інфляційних втрат - відмовити.

В спростування доводів відповідача про те, що позивач не врахував проплати за 01.10.2021 в сумі 10000 грн 00 к. суд вказує на той факт, що такі кошти надійшли на рахунок позивача 04.10.2021. Як наслідок позивач зазначив таку проплату 04.10.2021.

Не беруться судом до уваги доводи відповідача про те, що позивач не мав права провести нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу, яка вже була сплачена, з тих підстав, що мав місце факт прострочення виконання зобов`язання в цілому, при цьому норми ст. 625 ЦК України не обмежують право на таке нарахування.

Заперечення відповідача щодо нарахування пені є необґрунтованими, враховуючи той факт, що позивачем не заявлялось вимог про стягнення пені.

Висновок суду.

В контексті наведеного позов підлягає частковому задоволенню (в частині стягнення основного боргу в сумі 35340 грн 00 к. провадження у справі слід закрити, в частині стягнення основного боргу в сумі 10000 грн 00 к., 787 грн 28 к. 3 % річних та 97 грн 85 к. інфляційних втрат - в позові відмовити, в частині стягнення 2658 грн 18 к. інфляційних втрат та 1757 грн 10 к. 3 % річних - позов задоволити).

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 5 ст. 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Що стосується судового збору суд вважає за доцільне розподілити його наступним чином:

- 488 грн 05 к. залишити за позивачем (пропорційно розміру вимог, в задоволенні яких відмовлено);

- 1781 грн 95 к. покласти на відповідача (пропорційно розміру вимог провадження щодо яких закрито (враховуючи те, що спір щодо таких вимог виник внаслідок необґрунтованих дій відповідача) та пропорційно розміру вимог, в частині яких позов задоволено).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести становить 5000 грн 00 к. витрат на правову допомогу.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту надання правової допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 65 від 16.11.2021, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Олійником А. М. (адвокат), акт приймання-передачі наданих послуг від 22.11.2021 на суму 5000 грн 00 коп., підписаний обома сторонами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Заяв про зменшення розміру правової допомоги позивача від відповідача до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд покладає судові витрати заявника, пов`язані з наданням правничої допомоги, на відповідача пропорційно розміру позовних вимог, які дійсно виникли з вини відповідача (провадження по яких закрито та позов щодо яких задоволено).

Отже, витрати на правову допомогу в сумі 3925 грн 00 коп. слід покласти на відповідача, 1075 грн 00 к. - залишити за позивачем.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 86, 129, 178, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" до відповідача Фізичної особи-підприємця Пасяки Романа Віталійовича про стягнення заборгованості в сумі 50640 грн 41 к., з яких: 45340 грн 00 к. - основний борг, 3445 грн 46 к. - інфляційні витрати, 1854 грн 95 к. - 3% річних - задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пасяки Романа Віталійовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" (б. Кольцова, буд. 14-д, офіс 610, м. Київ, 03194; ідентифікаційний код 40654230) 2658 (дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім) грн 18 к. інфляційних втрат та 1757 (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім) грн 10 к. 3 % річних, 1781 (одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн 95 к. судового збору, 3925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 00 к. витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в сумі 10000 (десять тисяч) грн 00 к., 787 (сімсот вісімдесят сім) грн 28 к. 3 % річних та 97 (дев`яносто сім) грн 85 к. інфляційних втрат - в позові відмовити.

В частині заявленої вимоги про стягнення основного боргу в сумі 35340 (тридцять п`ять тисяч триста сорок) грн 00 к. провадження у справі слід закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судові витрати в сумі 1563 грн 05 к., до складу яких входять: 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн 05 к. судового збору та 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять) грн 00 к. - залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07.02.2022.

Суддя Т. В. Стефанів