ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3446/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», Київська область, м. Біла Церква

до Фізичної особи-підприємця Маневича Олександра Володимировича, Київська область, м. Біла Церква

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою №1563 від 16.11.2021 року (вх. №3405/21 від 22.11.2021 року) до Фізичної особи-підприємця Маневича Олександра Володимировича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за Договором №1340 від 11.11.2020 року у сумі 6458,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії згідно Договору №1340 від 11.11.2020 року.

Ухвалою суду від 26.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3446/21 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом враховано, що ухвалу суду від 26.11.2021 року направлено судом на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 згідно з наявним у матеріалах справи витягом №99 станом на 26.11.2021 року, однак, поштовий конверт, адресований відповідачу, повернуто ПАТ «Укрпошта» до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, знаходиться у вільному доступі, тоді як згідно ст.ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (за договором - теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Маневичем Олександром Володимировичем (за договором - споживач) 11.11.2020 року укладено Договір на теплову енергію №1340 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого, предметом цього Договору є надання споживачу теплової енергії та централізованого гарячого водопостачання (ДК 021-20-8 «Єдиний закупівельний словник») - теплової енергії. Теплопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується прийняти на межі балансової належності з найменшими втратами та оплатити за встановленими тарифами (п. 1.2 Договору).

Теплова енергія постачається на об`єкт споживача - офіс, який знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, буд. 10, приміщення 118, яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №3 від 28.09.2020 року.

Згідно п. 3.1 Договору, ціна теплової енергії визначається за встановленими тарифами.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору, розрахунки за надану теплову енергію здійснюються за встановленими тарифами, згідно норми та фактично опалювальної площі відповідно до розрахунку витрат тепла (теплового навантаження). При наявності засобів обліку щомісячно 15 (п`ятнадцятого) числа направляється представник споживача до теплопостачальної організації для оформлення акту про використану теплову енергію згідно з Додатком №9, де розрахунковим періодом є період рівний 30 календарним дням.

Оплата за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 5 (п`ятого) числа місяця наступного за місяцем поставки теплової енергії (п.п. 4.3 Договору).

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що при наявності заборгованості за попередні періоди, проведена споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, що виник раніше, незалежно від призначення платежу.

Теплопостачальна організація передає споживачу теплову енергію згідно даних зазначених у Додатку №1, який є невід`ємною частиною даного Договору. Теплопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію у вигляді опалення - протягом опалювального сезону, початок та закінчення якого визначаються відповідними розпорядженнями або рішенням органу місцевого самоврядування (п.п. 5.1, 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору, приймання - передачі теплової енергії, поставленої теплопостачальною організацією споживачу, оформлюється щомісячним актом приймання - передачі. Теплопостачальна організація складає та передає контролером чи надсилає простим листом на адресу споживача пакет розрахункових документів: Акт приймання - передачі, рахунок-фактура - щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків - щоквартально, в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобов`язаний на протязі 3 (трьох) робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу теплопостачальної організації один примірник Акту приймання-передачі, Акту звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення. У разі відсутності письмових заперечень Акти вважаються погодженими і підлягають відображенню у бухгалтерському обліку теплопостачальної організації та споживача.

У випадку не повернення або відсутності обґрунтованої відмови у підписанні споживачем Акту приймання-передачі, Акту звірки взаєморозрахунків теплопостачальній організації в строк, передбачений п. 5.4 даного Договору, то дані документи вважаються погодженими і підписаними та є підставою для проведення розрахунків між теплопостачальною організацією та споживачем (п. 5.5 Договору).

У пункті 10.1 Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту укладення та діє в частині постачання теплової енергії та послуги з централізованого постачання гарячої води з 01.10.2020 року протягом 1 (одного) року і вважається щорічно поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання Договору, але не раніше дати закінчення опалювального періоду, а в частині проведення остаточних розрахунків - до повного здійснення останніх.

Додатками до Договору є Вихідні дані для аналізу, обліку, обрахування необхідної для постачання теплової енергії (Додаток №1), Схема розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності між учасником (теплопостачальною організацією) і замовником (споживачем) (Додаток №2), Опитувальний лист споживача (Додаток №4), Прогноз обсягів споживання теплової енергії (Додаток №5).

Позивач зазначає, що ним виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі та належним чином, зокрема, передано відповідачу протягом листопада 2020 року - липня 2021 року теплову енергію в потрібних йому обсягах на загальну суму 5909,42 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви Актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за кожен місяць поставки, а також, рахунками-фактурами. Оскільки, відповідач в порушення п. 5.4 Договору, Акти приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії не підписав та не повернув на адресу позивача зазначені акти, а також, не надав письмово обґрунтовані заперечення, позивачем до матеріалів справи подано дублікати таких актів, підписаних зі сторони позивача.

Таким чином, в силу п. 5.5 Договору, за відсутності обґрунтованої відмови у підписанні відповідачем Актів приймання-передачі в строк, передбачений п. 5.4 Договору, Акти приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за період з листопада 2020 по липень 2021 вважаються погодженими і підписаними та є підставою для проведення розрахунків між позивачем та відповідачем.

Відповідач свої зобов`язання за Договором в частині оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 5909,42 грн., що також підтверджується довідкою КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2020 по 01.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач відзив на позов або доказів сплати заборгованості за отримані послуги не подав. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому, вимога про стягнення з відповідача 5909,42 грн. заборгованості за надані послуги з теплової енергії підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 423,87 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожним Актом приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії окремо з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 06.12.2020 року по 05.11.2021 року згідно виконаного ним розрахунку.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно п. 4.6 Договору, за порушення строків оплати за спожиту теплову енергію, зазначених в п. 4.3. даного Договору, споживач сплачує на користь теплопостачальної організації крім суми заборгованості, пеню за кожний день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 423,87 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у визначено розмірі.

Крім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 125,37 грн. та інфляційних втрат у розмірі 335,53 грн., нарахованих на заборгованість відповідача за кожним Актом приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії окремо з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 06.12.2020 року по 27.10.2021 року згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 125,37 грн. та інфляційних втрат у розмірі 335,53 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в зазначених сумах.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Фізичної особи-підприємця Маневича Олександра Володимировича про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маневича Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна, буд. 3, ) 5909 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн. 42 коп. основного боргу, 423 (чотириста двадцять три) грн. 87 коп. пені, 125 (сто двадцять п`ять) грн. 37 коп. 3 % річних, 335 (триста тридцять п`ять) грн. 53 коп. інфляційних втрат та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць