ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3341/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, будинок 100, код: 23494714)

до

приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 2Б, код: 23243188)

про стягнення 9885,66 гривень

15.11.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надмірно сплачених коштів у розмірі 9885,66 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ним було надмірно сплачено грошові кошти у розмірі 9885,66 гривень за спожиту електричну енергію, внаслідок чого отримані відповідачем кошти підлягають поверненню на підставі приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, як безпідставно отримані.

Ухвалою суду від 18.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

На адресу суду 23.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову.

До суду 31.12.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач спростовує доводи відповідача викладені у відзиві на позов.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.1997 акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі позивач, споживач) та акціонерною енергопостачальною компанією «Київобленерго», що змінило назву на приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (надалі відповідач, електропостачальна організація) укладено договір № 0763 на користування електричною енергією.

Листом відповідача від 02.07.2021 підтверджено зміну назви договору «№ 0763» на договір «№ 220014633».

Відповідно до додатку до рахунка-фактури за спожиту електричну енергію № від 19.12.2018 за грудень 2018 року у позивача існувало від`ємне сальдо (переплата) на дату видачі рахунку у розмірі 3521,48 гривень.

22.12.2018 платіжним дорученням № в рахунок авансу за січень 2019 року позивачем було сплачено 6364,18 гривень.

Згідно акту звіряння розрахунків від 22.02.2021, підписаним обома сторонами, зафіксовано наявність переплати у розмірі 9885,66 гривень.

07.12.2020 позивач звернувся до відповідача із листом № 102296-13-б/б в якому позивач просив повернути йому надмірно сплачені грошові кошти, зокрема за договором № 0763 у розмірі 9885,66 гривень.

Оскільки вимога позивача не була задоволена відповідачем позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 9885,66 гривень у примусовому порядку, як надмірно сплачені, нормативно обґрунтувавши свої позовні вимоги посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечував. Відповідач не заперечував наявності переплати позивача за договором № 0763, якому присвоєно новий номер 220014633 у розмірі 9885,66 гривень. Поряд із цим, відповідач зазначив, що між сторонами існують і інші договірні відносини, зокрема за договором № 220016131 від 01.01.2019, за яким за позивачем рахується заборгованість у значно більшому розмірі, ніж сума переплати за договором 220014633. Листом від 21.10.2021 відповідач звернувся до позивача із вимогою щодо погашення існуючої заборгованості по договору №220016131 від 01.01.2019 у розмірі 34815,41 гривень, зокрема у спосіб письмового звернення щодо погашення дебіторської заборгованості кредиторською заборгованістю, яка є на інших договорах по АТ «Укрсоцбанк». З огляду на викладене, відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог наразі відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

З огляду на обставини справи між сторонами відсутній спір з приводу наявної суми переплати позивача за договором № 220014633 у розмірі 9885,66 гривень.

Отже суд виходить із того, що матеріалами справи доведеними є твердження позивача про наявну переплату по зазначеному договору у розмірі 9885,66 гривень.

Сутність спору полягає в тому, чи підлягає зазначена сума переплати за договором № 220014633 поверненню на користь позивача за правилами ст. 1212 Цивільного кодексу України, коли за твердженнями відповідача за позивачем обліковується заборгованість за іншими договорами про постачання електричної енергії, зокрема за договором № 220016131 від 01.01.2019.

Надаючи доводам сторін в цій частині належну юридичну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що виявлена сума переплати у розмірі 9885,66 гривень обліковується та підтверджена сторонами починаючи з січня 2019 року та до моменту звернення позивача до суду із розглядуваним позовом зазначена сума переплати не була врегульована сторонами у інший прийнятний для обох сторін спосіб, суд дійшов висновку, що правові підстави для утримання зазначених грошових коштів, приймаючи до увагу наявність вимоги позивача про її повернення, наразі відсутні, що зумовлює висновки суду про задоволення позову.

Заперечення відповідача щодо того, що за позивачем обліковується зустрічна заборгованість по іншим, укладеним сторонами договорам та наявна сума переплати могла бути направлена на погашення існуючої, за твердженням відповідача, заборгованості за такими іншими договорами судом відхиляються, оскільки правові підстави виникнення наявної, підтвердженої сторонами та стягуваної в межах цієї справи суми переплати є відмінними від правових підстав виникнення виявленої відповідачем заборгованості.

А саме стягувана сума переплати виникла внаслідок виконання сторонами умов договору № 7063 (220014633), коли як заборгованість позивача перед відповідачем обліковується, зокрема, за договором № 220016131 від 01.01.2019. Та відсутність волі позивача на зарахування існуючої переплати в рахунок його заборгованості по іншому договору, хоча і укладеному між тими ж сторонами не може бути приводом для відмови у задоволенні розглядуваного позову, адже така відмова може ґрунтуватися на незгоді із облікованою відповідачем сумою заборгованості, тобто в цій частині між сторонами може існувати спір, вирішення якого у спосіб відмови у задоволенні цього позову вбачається суду безпідставним.

При цьому, відповідач не обмежений у можливості здійснити дії з метою захисту власних прав та інтересів щодо наявної заборгованості у спосіб звернення до суду із власним позовом.

З урахуванням встановлених судом обставин, та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 9885,66 гривень підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 2Б, код: 23243188) на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, будинок 100, код: 23494714) 9885,66 гривень боргу та 2270,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2022.

Суддя Р.М. Колесник