ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Черкаси справа № 911/3024/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Консафеті" (м. Київ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Егримент Агро" (м. Бориспіль, Київська область) про стягнення 122 016,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 122 016,56 грн. з яких: 117 000,00 грн. основний борг, 4 218,40 грн. пені, 798,16 грн. як 3 % річних на підставі договору поставки № 22 від 10.06.2021, укладеного між сторонами у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2021 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Консафеті" до товариства з обмеженою відповідальністю "Егримент Агро" про стягнення 122 016,56 грн. передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Черкаської області, оскільки за даними ЄДРПОУ відповідач зареєстрований у Черкаській області (а.с. 65).

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представники сторін жодного разу не з`явились, явка обов`язковою не визнавалась.

Відповідача повідомлено про розгляд справи в т.ч. і розміщенням оголошення на веб-порталі судової влади України (а.с. 62), що у відповідності до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України є належним повідомленням.

Відзив на позов у справу не подано. За загальним правилом, у відповідності до ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Позивач свої вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. На виконання ухвали від 28.12.2021 позивач подав суду додаткові докази щодо правовідносин сторін та поставки товару (а.с. 73).

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 17.01.2022 виготовлено вступну та резолютивну частини рішення суду.

У відповідності до ст.13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Консафеті» (далі - Постачальник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Егримент Агро» (далі - Замовник, відповідач у справі) було укладено договір № 22 поставки (а.с. 9-13). За умовами договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника Товар в асортименті, кількості та по цінах, згідно документів (Специфікацій, видаткових накладних, рахунків-фактур тощо), а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити Товар по кількості та цінам передбачених у Рахунках, які є невід`ємною частиною даного Договору. (п. 1.1 договору).

Укладений сторонами договір відповідає положенням чинного законодавства, зокрема ст. 712 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Предметом поставки по даному договору є засоби індивідуального захисту (далі Товар), передбачені Рахунками до даного договору (п. 1.2 договору).

Доставка Товару по Україні проводиться через транспортні компанії за рахунок Замовника. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника з моменту передачі його транспортній компанії. Підтвердженням відправки Товару є накладна транспортної компанії. (п. 3.2 договору).

Відповідачем направлено позивачу заявку від 11.06.2020 на поставку товару - рукавчики оглядові з нітрилу вартістю 117 000,00 грн. (15000 пар) - а.с. 14.

Позивач вказує, що на виконання п. 1.1. та 3.2. договору позивач відвантажив відповідачу через перевізника "Нова пошта" товар (рукавички оглядові) на суму 117 000,00 грн. без ПДВ за накладною № 4977 від 18 червня 2021 року (а.с. 16), а відповідач отримав даний товар 19 червня 2021 року через свого представника за дорученням Філька Ігоря Олександровича, як вказує Нова пошта (а.с. 17-20).

Згідно умов п. 2.5. Договору розрахунок за товар здійснюється шляхом передоплати 30% та відтермінування платежу 10 календарних днів за кожну партію отриманого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

У відповідної до п. 7.4.4. Договору за прострочення термінів розрахунків відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченої продукції за кожен день затримки оплати.

У відповідності до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 122 016,56 грн. з яких: 117 000,00 грн. основний борг, 4 218,40 грн. пені, 798,16 грн. як 3 % річних на підставі договору поставки № 22 від 10.06.2021.

Однак на думку суду позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що ним поставлено на користь відповідача саме рукавички медичні на суму 117000,00 грн., які складали предмет договору між сторонами.

У відповідності до положень ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На доказ поставки на користь відповідача товару на підставі договору поставки № 22 від 10.06.2021 позивачем надано суду:

- копію експрес-накладної № 4977 від 18 червня 2021 року оформленої Нова пошта (а.с. 16), в якій вказано про вагу посилки 126 кг, оголошену вартість 10 000,00 грн.; опис вантажу - спецодяг; Одержувач вантажу - ТОВ "Егримент Агро" .

- картки рахунку 281 за 01.01.2021-18.06.2021 (а.с. 75-76), які є внутрішніми обліковими документами позивача.

Вказані документи не відповідають вимогам ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо первинних документів, якими належним чином оформляються та підтверджуються господарські операції.

З наданих позивачем доказів неможливо достовірно встановити, що відповідачу були направлені саме рукавички оглядові вартістю 117000,00 грн., що відповідає положенням договору поставки № 22 від 10.06.2021, укладеному між сторонами.

Відповідач не надав пояснень і доказів, що він визнає факт поставки товару та його неоплату.

За умовами Договору між сторонами експрес-накладна № 4977 від 18 червня 2021 року (накладна транспортної компанії) є підтвердженням відправки товару (п. 3.2. договору).

При цьому при прийманні-передачі товару уповноважений представник Замовника перевіряє кількість поставленого товару відповідно до товарно-супровідних документів та підтверджує це підписом на товарних накладних (перехід права власності на товар). Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної (п. 4.4, 4.5. Договору).

В справу не подано підписану обома сторонами видаткову накладну на поставку відповідачу рукавичок оглядових вартістю 117 000,00 грн., яка є належним доказом поставки товару на користь відповідача і не надано доказів відправлення через Нову пошту саме цього товару на вказану суму.

З урахуванням таких обставин позивач не довів факт поставки товару на користь відповідача, за який він просить стягнути борг, тому підстави для стягнення основного боргу та похідних вимог у вигляді нарахованої пені і 3% річних за прострочення розрахунків - відсутні.

У позові слід відмовити повністю з покладенням на позивача сплачених судових витрат.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2022

Суддя Н.М. Спаських