ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 Справа № 917/1825/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Бас Юлії Володимирівни, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Індустріальна, 2,

про стягнення 785 321,26 грн.,

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники сторін:

від позивача: Христич О.С.;

від відповідача: відсутні.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Фізичної особи-підприємця Бас Юлії Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» про стягнення 785 321,26 грн., з яких 774 405,33 грн. заборгованості за поставлений товар, 6 969,65 грн. - інфляційні втрати, 3 946,28 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.11.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

11.01.2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

У позовній заяві ФОП Бас Ю.В. стверджує, що відповідач не виконав оплату за поставлений позивачем товар, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені законом.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (поштові повідомлення з відміткою про вручення відповідачу копій ухвал суду містяться в матеріалах справи).

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

У 2021 році між сторонами існували правовідносини щодо поставки відповідачу товару (молоко охолоджене).

Так, Фізичною особою-підприємцем Бас Юлією Володимирівною було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» товар на загальну суму 774 405,33 грн. що підтверджується підписаними сторонами спеціалізованими товарними накладними № 3213 від 28.06.2021 р., № 3223 від 29.06.2021 р., № 3242 від 30.06.2021 р., № 3256 від 01.07.2021 р., № 3276 від 02.07.2021 р., № 3287 від 03.07.2021 р., № 3301 від 04.07.2021 р., № 3324 від 05.07.2021 р., № 3339 від 06.07.2021 р., № 3356 від 07.07.2021 р., № 3270 від 08.07.2021 р., № 3383 від 09.07.2021 р., № 3405 від 10.07.2021 р., № 3416 від 11.07.2021 р., № 3434 від 12.07.2021 р., № 3412 від 13.07.2021 р., № 3461 від 14.07.2021 р. та № 3470 від 15.07.2021 р.

Позивач вказує, що відповідач за отриманий товар не розрахувався, з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» 785 321,26 грн., з яких 774 405,33 грн. заборгованості за поставлений товар, 6 969,65 грн. - інфляційні втрати, 3 946,28 грн. - 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: спеціалізовані товарні накладні № 3213 від 28.06.2021 р., № 3223 від 29.06.2021 р., № 3242 від 30.06.2021 р., № 3256 від 01.07.2021 р., № 3276 від 02.07.2021 р., № 3287 від 03.07.2021 р., № 3301 від 04.07.2021 р., № 3324 від 05.07.2021 р., № 3339 від 06.07.2021 р., № 3356 від 07.07.2021 р., № 3270 від 08.07.2021 р., № 3383 від 09.07.2021 р., № 3405 від 10.07.2021 р., № 3416 від 11.07.2021 р., № 3434 від 12.07.2021 р., № 3412 від 13.07.2021 р., № 3461 від 14.07.2021 р. та № 3470 від 15.07.2021 р., претензії ФОП Бас Ю.В. про сплату заборгованості та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами укладено господарський договір поставки у спрощений спосіб шляхом поставки позивачем відповідачу товару на підставі спеціалізованих товарних накладних.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 р. у справі № 922/1467/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо здійснення поставки товару на суму 774 405,33 грн. Так, судом досліджено спеціалізовані товарні накладні за період з 28.06.2021 р. по 15.07.2021 р. та встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити, підписані сторонами, тож приймаються судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору поставки на вищевказану суму. При розгляді справи по суті судом було оглянуто оригінали вказаних накладних.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено досягнення домовленості між сторонами щодо строку оплати поставленого товару, а факт поставки товару належним чином підтверджено спеціалізованими товарними накладними, а крім того, наявність такого факту не заперечується відповідачем, в даному випадку застосовуються положення ч. 1 ст. 692 ЦК України, відповідно до якого відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар одразу після його прийняття.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар не розрахувався. Претензія від 08.09.2021р., отримана відповідачем 14.09.2021р., залишена без реагування (копія претензії, доказів її направлення та вручення - арк.справи 43-46), так само як і повторна претензія (арк.справи 47-50).

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 774 405,33 грн. заборгованості за поставку товару підтверджені документально та нормами матеріального права та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 6 969,65 грн. та відсотків річних в розмірі 3 946,28 грн. за період з 22.09.2021 р. по 22.11.2021 р. (розрахунок здійснений з урахуванням дати отримання відповідачем першої претензії та міститься в матеріалах справи, а.с. 12).

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У даному випадку відповідач жодних заперечень проти позову та доказів у їх підтвердження не надав.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бас Юлії Володимирівни в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного:

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 11 778,82 грн.

Керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (вул.Індустріальна, 2, м.Лубни, Полтавська обл., 37500, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бас Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 774 405,33 грн. основного боргу, 3 946,28 грн. - 3% річних, 6 969,65 грн. інфляційних, 11 778,82 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 03.02.2022 р.

Суддя О.С. Мацко