РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2022Справа № 910/12561/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум Стейк"

про стягнення 8 280,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум Стейк" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 8 280,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про надання телекомунікаційних послуг № 1121921/17 від 05.09.2017 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані телекомунікаційні послуги у період з 01.06.2019 по 30.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/12561/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/12561/21 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень.

06.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав факт укладення договору із позивачем, однак зазначив, що в односторонньому порядку відмовився від такого в червні 2019 року у зв`язку із відсутністю потреби в отриманні телекомунікаційних послуг. Також зазначив, що умовами договору передбачено авансування надання відповідних послуг, при чому відсутність авансових коштів призводить до автоматичного припинення надання відповідних послуг, що унеможливлює накопичення боргу.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру від сторін на час розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Фарлеп-Інвест" (оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦУМ Стейк" (абонент) був укладений договір про надання телекомунікаційних послуг № 1121921/17 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого оператор надає абоненту телекомунікаційні послуги в обсягах та кількості, обумовлених сторонами в додатках до цього Договору за встановленими значеннями показників якості (надалі - Послуги), а також виконує роботи по підключенню абонента до Послуг, а абонент отримує та зобов`язується оплачувати їх відповідно до умов Договору та відповідного тарифного плану.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата вартості послуг та порядок розрахунків визначається даним Договором та/або умовами відповідного тарифного плану (послугою) обраною абонентом.

Згідно з п. 4.2. Договору абоненту, згідно з даним Договором послуги надаються за системою попередньої (авансової) оплати. При підключенні абонент сплачує аванс у розмірі не менш одного місячного платежу згідно з обраним тарифним планом на підставі рахунку, виставленого оператором. Абонент сплачує вартість телекомунікаційних послуг до 28 числа місяця, що передує звітному, у розмірі визначеному згідно з умовами обраного абонентом тарифного плану. Інформацію щодо розміру оплати абонент може отримати на підставі рахунку оператора або іншого альтернативного способу отримання відповідної інформації.

Відповідно до п. 4.4. Договору у разі вичерпання авансу надання послуг припиняється до моменту відновлення суми авансу на розрахунковому рахунку абонента. Відновлення сервісу абоненту відбувається протягом двох діб, за виключенням вихідних та святкових днів, з моменту оплати авансу на розрахунковий рахунок оператора, яка підтверджується банківською випискою.

Згідно з п. 7.1. Договору цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до припинення його однією зі сторін або обома сторонами.

Відповідно до п. 7.2. Договору кожна з сторін може достроково припинити дію Договору або будь-якого з додатків, письмово попередивши про це іншу сторону за 30 днів.

07.06.2019 за вих. № 07/06/2019 відповідач направив на адресу позивача лист, згідно з яким повідомляв останнього у відсутності потреби в отриманні послуг за Договором з 07.06.2019.

Спір у справі виник у зв`язку із тим, що на думку позивача Договір є діючим та відповідач має сплатити останньому заборгованість за надані послуги у період з 01.06.2019 по 30.11.2019.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом достовірно встановлено, що згідно з умовами Договору відповідачу позивачем послуги надавалися за системою попередньої (авансової) оплати, при цьому при вичерпанні авансового платежу надання відповідних послуг припинялось до моменту внесення авансового платежу у розмірі місячної оплати надання послуг. За таких умов Договору накопичення боргу за надані послуги унеможливлене, оскільки надання останніх можливе виключно при авансуванні їх споживання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем надані суду докази, що починаючи з червня 2019 року ним було вчинено дії для розірвання Договору у зв`язку із відсутністю потреби в користуванні послугами позивача. У той же час, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження споживання відповідачем телекомунікаційних послуг за Договором у період з червня по листопад 2019 року включно.

Підсумовуючи наведене, у позові Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум Стейк" про стягнення 8 280, 00 грн. за Договором про надання телекомунікаційних послуг № 1121921/17 від 05.09.2017 слід відмовити повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Крім того відповідач просив суд покласти на позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/27-08-2021 від 27.08.2021, який укладений відповідачем з ФОП Бугайчук В.С., який є адвокатом (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5721); Додаткову угоду № 1 від 31.08.2021 до відповідного договору, в якій сторонами передбачено перелік робіт адвоката, що мають бути здійснені; Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 310821/7, відповідно до якого адвокатом надано, а відповідачем прийнято роботи за договором про надання правової допомоги в загальній сумі 1 500,00 грн. та платіжне доручення № 3609 від 03.09.2021, згідно якого відповідачем перераховано ФОП Бугайчук В.С. суму грошових коштів у розмірі 1 500,00 грн.

Таким чином, відповідачем надано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання ФОП Бугайчук В.С., який є адвокатом (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5721), професійної правничої допомоги відповідачу в межах даної справи на суму 1 500,00 грн.

Із врахуванням викладеного вище, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн. відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум Стейк" про стягнення 8 280, 00 грн. - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, 3, ідентифікаційний код 19199961) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум Стейк" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 38, ідентифікаційний код 40612578) 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2022.

Суддя С. В. Стасюк