ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

попереднє засідання

"27" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/3475/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши заявуФізична особа ОСОБА_1
про визнання банкрутом Фізична особа ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1
за участю :

представника боржника : адвокат Іванченко А.В., договір про надання правничої допомоги від 02.06.2021, ордер серії ДН №111642 від 02.06.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5149 від 30.08.2018,

керуючий реструктурізацією - Корольов В.В. (свідоцтво № 942 від 11.07.2013),

ВСТАНОВИВ:

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого - Корольова Вадима Вячеславовича, здійснено публікацію оголошення (№ 673555) про відкриття провадження у справі на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайт ВГСУ), зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду відомості про результат розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; встановив строк проведення керуючим реструктуризацією виявлення, складання опису майна боржника (інвентаризації) та визначення його вартості до 11.11.2021; встановив керуючому реструктуризацією боржника строк для підготовки та подання до господарського суду Харківської області плану реструктуризації боргів боржника до 02.12.2021 та призначив дату проведення попереднього засідання суду на 30.11.2021.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано 07.10.2021 за № 673555.

В попередньому судовому засіданні 20.01.2022 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи в попередньому засіданні суду на 27.01.2022.

Присутній в судовому засіданні керуючий реструктуризацією на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021 року надав докази розгляду вимог кредиторів,заяви з вимогами яких надійшли до суду, відповідно до яких визнає заявлені вимоги гр. ОСОБА_2 в повному обсязі на загальну суму 261635,90 грн., грошові вимоги кредитора АТ «Альфа-Банк» визнає часткового на суму 91332,46 грн., з яких борг 67721,01 грн. - тіло кредита, 2896,01 грн. - відсотки, 16175,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 4540 грн. судовий збір. Крім того, керуючий реструктуризацією надав докази проведення інвентаризації майна боржника.

Представник боржника в судовому засіданні повідомив суду, що вимоги гр. ОСОБА_2 визнані в повному обсязі.

Від кредитора гр. ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву з грошовими вимогами підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, поважні причини суду не надав.

Як встановив суд, всіх кредиторів було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення, що містяться в матеріалах справи. Кредитора АТ «Альфа-Банк» було повідомлено на підставі поштового відправлення за № 034430/3. В зв`язку з чим, суд розглядає вимоги кредиторів за наявними у справі матеріалами та представленими сторонами доказами.

ЩОДО ПОРЯДКУ РОЗГЛЯДУ ГРОШОВИХ ВИМОГ КРЕДИТОРІВ.

Згідно до ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Отже порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47, ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ, Кодекс).

Відповідно до положень частин 1, 3, 5 статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Приписами ч.1 ст. 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Крім того суд, вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (Постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови ВСУ: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови ВСУ: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Ці висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства.

Для перевірки нарахованих відсотків річних, інфляційних та пені суд використовує калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій в системі "Лігазакон".

ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, надані суду документи, вислухавши пояснення учасників справи, суд встановив, що згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс, КУзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом встановленого строку, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання (фізичної особи), зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

З аналізу зазначених вище норм, суд доходить висновку, що за результатами розгляду вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів;

дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Як встановлено судом, у встановлений судом строк до боржника ОСОБА_1 надійшли вимоги від кредиторів, а саме: гр. ОСОБА_2 в повному обсязі на загальну суму 261635,90 грн., що виникли на підставі договору позики від 26.09.2017р., з яких основній борг 170 000 грн., 87095,89 грн. 50% від простроченої суми річних, судовий збір 4540 грн.

Керуючим реструктуризацією розглянуто вимоги гр. ОСОБА_2 та визнано вимоги в повному обсязі, про що суду надано відповідне письмове повідомлення (заява).

Заборгованість перед гр. ОСОБА_2 на суму 261 635,90 грн. виникла на підставі договору позики від 26.09.2017р., за умовами якого позичальник ( ОСОБА_1 ), отримала від позикодавця ( ОСОБА_2 ) грошові кошти в сумі 170 000 грн. (п. 1 договору). Крім того, сторони домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 26.09.2020 року (п. 2 договору).

Факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою про отримання грошей від 26.09.2017 року, що підписана ОСОБА_1 .

Відповідно до п.6.договору позики сторони домовились, що в разі прострочення повернення позики ОСОБА_1 сплачує позикодавцю 50% річних від простроченої суми у порядку ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України та 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_2 виконав свої зобов`язання за договором позики від 26.09.2017р., надав у позику грошові кошти у розмірі 170000 грн., проте, у передбачені умовами договору строки до 26.09.2020р. зобов`язання щодо повернення позики боржником гр. ОСОБА_1 належним чином виконані не були, в зв`язку з чим гр. ОСОБА_2 відповідно до умов договору (п.6 договору ) була нарахована за період прострочення з 26.09.2020 р. по 28.10.2021 р. 50% річних від простроченої суми у порядку ст. 625 ЦК України, що складає суму 87 095,89 грн.

Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом було перевірено розрахунок кредитора 50% річних від простроченої суми у розмірі 87095,89 грн., що є вірним та обґрунтованим.

На підставі вищенаведеного вимоги гр. ОСОБА_2 до боржника підлягають задоволенню в повному обсязі на загальну суму 261 635,90 грн., що виникли на підставі договору позики від 26.09.2017р., з яких основній борг 170 000 грн., 87095,89 грн. 50% від простроченої суми річних, судовий збір 4540 грн.

2) кредитора АТ "Альфа-Банк", м. Київ на загальну суму 90723,99 грн. та 4540 грн. судового збору

Зазначена сума заборгованості виникла на підставі укладених кредитором з боржником ОСОБА_1 споживчого кредитування на підставі наданої боржнику відновлювальної кредитної лінії №63116857 від 17.05.2019 на 200000 грн, відновлювальної кредитної лінії № 631292737 від 12.11.2019 на 200000 грн, відновлювальної кредитної лінії (кредиту) № 501285709 від 24.12.2020 на суму кредиту 31872,45 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №63116857 від 17.05.2019р. складає 29 556,34 грн., з яких борг за тілом кредиту - 19916,24, відсотки за користування кредитом 239 грн., просторочене тіло кредиту - 9006,47 грн., комісія за обслуговання кредиту 394,63 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №631292737 складає 25490,50 грн., з яких борг за тілом кредиту -17750,79, відсотки за користування кредитом 272,09 грн., просторочене тіло кредиту - 7168,97 грн., комісія за обслуговання кредиту 298,65 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 501285709 складає 35 677,15 грн., з яких борг за тілом кредиту - 30 053,98, відсотки за користування кредитом 2 384,92 грн., комісія за обслуговання кредиту 3238,25 грн.

Грошові вимоги кредитора АТ «Альфа-Банк» керуючий реструктуризацією визнає часткового на суму 91332,46 грн., з яких борг 67721,01 грн. - тіло кредита, 2896,01 грн.- відсотки, 16175,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 4540 грн. судовий збір.

Керуючий реструктуризацією не визнає суму боргу з комісії на загальну 3238,25 грн. оскільки є нікчемною, враховуючи порушення приписів Закону України «Про захист прав споживачів» та не визнає суму неустойки у загальному розмірі 693,28 грн., оскільки вказана суму була нарахована в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Розглянувши заяву банку додані до заяви документи, суд зазначає, що згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ч. 5 ст. 11, п. 1,2,5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно з аб.2 ч.4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

16.10. 2011 року набрав чинності Закон України N 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року за №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди щодо кредитного договору тощо).

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч.3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою іншою додатковою оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то дія банку з нарахування суми комісії позичальнику за обслуговування його кредиту не є послугою, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника- боржника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись, а встановлення за договором кредитної лінії № 501285709 на користь банку комісії за обслуговування кредиту 3238,25 грн. було заборонено нормативно-правовими актами, встановлення якої було заборонено ч.3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а встановлення заявником всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.

Крім того, суд вважає звернути увагу на наступне, що згідно угоди про надання кредиту №501285709 від 24.12.2020 відповідно до якого було нараховано заявником сума комісії у розмірі 3238,25 грн. До заяви заявника надано акцепт пропозиції про укладення угоди про надання цього кредиту, відповідно до якого кредитор надав позичальнику послуги (комісія) за обслуговування кредиту (п. 1 акцепту). Проте цей акцепт пропозиції про укладення угоди про надання цього кредиту не був підписаний боржником ФО ОСОБА_1 . Крім того, до заяви кредитора наданий графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг за договором про надання кредиту №501285709 від 24.12.2020, який не був підписаний ФО ОСОБА_1 .

Таким чином, грошові вимоги банку у частині стягнення заборгованості за комісією на суму 3238,25 грн. за договором №501285709 від 24.12.2020 є необгрунтованими з вищевказаних підстав і до задоволення не підлягають.

Близько за змістом є висновки зроблені в постанові ВСУ у складі об`єднаної палати Касаційного цівільного суду від 09.12.2019 у справі 524/5152/15-ц.

Також не підлягають задоволенню сума боргу з неустойки на суму 693,28 грн. за договором кредитної лінії №63116857 від 17.05.2019р. у розмірі 394,63 грн., за договором кредитної лінії №631292737 від 12.11.2019р. у розмірі 298,65 грн., оскільки нараховані в порушення п.6 ст. 2 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

На підставі вищенаведеного суд вважає заяву кредитора обґрунтованою частково на суму 91332,46 грн., з яких борг 67721,01 грн. - тіло кредита, 2896,01 грн. - відсотки, 16175,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 4540 грн. судовий збір.

Вимоги АТ «Альфа-Банк» є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах кредиторів, оскільки вимоги кредитором заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання.

Враховуючи, що всі вимоги кредиторів перевірені судом, при таких обставинах суд вважає за необхідне визнати вимоги кредиторів, що вносяться керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів на загальну суму - 16000,00 грн у відповідності до ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства і зобов`язати керуючого реструктуризацією у відповідності до ст. 123 КУзПБ провести збори кредиторів, на яких визначитись з подальшою процедурою банкрутства.

Керуючись ст. ст. 44-49, 119-123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. ст. 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати наступний розмір грошових вимог кредиторів:

- Акціонерного товариства «Альфа-Банк» частково на суму 91332,46 грн., з яких борг 67721,01 грн. - тіло кредита, 2896,01 грн. - відсотки, 16175,44 грн. - відсотки за користування кредитом, 4540 грн. судовий збір.

В іншій частині боргу кредитору відмовити.

Вимоги кредитора є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

- гр. ОСОБА_2 на загальну суму - 261635,90 грн., з яких основній борг - 170 000 грн., 87095,89 грн. - 50% від простроченої суми річних, судовий збір - 4540 грн.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією в чотирнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням ст. 123 зазначеного Кодексу організувати та провести збори кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів. Докази надати суду.

4. Призначити проведення зборів кредиторів на 14.02.2022 року.

5. Призначити засідання господарського суду (підсумкове), на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "22" лютого 2022 р. об 11:00 год. (Держпром, 8-й під, к. 111). Визнати явку кредиторів, керуючого реструктуризацією в судове засідання обов`язковим.

6. Ухвалу направити визнаним кредиторам, керуючому реструктуризацією, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена стороною у справі про неплатоспроможність лише в частині конкретних вимог кредиторів протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 01.02.2022 року.

Суддя Міньковський С.В.