ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р. Справа№ 910/5878/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Зелена Н.Ю.,

від відповідача: Колток О.М.,

від третьої особи-1: не з`явились,

від третьої особи-2: ОСОБА_6,

розглянувши апеляційну скаргу

Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 (повний текст складено 01.09.2021)

у справі № 910/5878/21 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Міністерства юстиції України,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Державний реєстратор Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенков С.О.,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ,

про визнання дій неправомірними та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У квітні 2021 Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.05.2019 №1554/5;

- поновити записи про право власності від 22.05.2019 №30423271, які були внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Альфа-Банк» вказує, що спірний наказ Міністерства юстиції України, яким було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140 (реєстрація права власності на нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №060/М/07/і від 12.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченком О.М.) був винесений за заявою іпотекодавця - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), з порушенням п. п. 8, 9-11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 щодо належного повідомлення АТ «Укрсоцбанк» як зацікавленої особи та АТ «Альфа-банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк» про розгляд скарги та надання копії скарги з доданими документами, що позбавило можливості подачі пояснень та заперечень, доказів правомірності виконання реєстраційних дій 22.02.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 22.05.2019 №1554/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 від 05.04.2019 у повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з Міністерства юстиції України користь АТ "Альфа-Банк" 2 270,00 грн судового збору.

Задовольняючи вимоги позову в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.05.2019 №1554/5, суд вказав про недотримання Міністерством юстиції України процедури повідомлення АТ «Уксоцбанк» про розгляд скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019, за результатом якої винесено оспорюваний наказ, що є істотним порушенням процедури розгляду скарги.

Оскільки повноваження у Міністерства юстиції України щодо поновлення запису відсутні, а тому заявлені позовні вимоги зобов`язального характеру (поновити записи про право власності від 22.05.2019 №30423271, які були внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140) є такими, що задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2021, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Міністерство юстиції України посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник не погоджується з висновком суду про недотримання процедури повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про розгляд скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019, за результатом розгляду якої було винесено оспорюваний наказ від 22.05.2019.

Апелянт зазначає, що від дати розгляду скарги до моменту розгляду справи господарським судом пройшло більше 2 років і на сайті Міністерства юстиції України відбулись суттєві зміни. Також вказує, що у листі №11899-33-19/19К від 18.04.2019 вказано посилання не на оголошення, а на рубрику, де це оголошення має бути розміщене.

Скаржник також надає з апеляційною скаргою лист НАІС від 04.10.2021 щодо надання інформації про розміщення оголошення на офіційному сайті НАІС від 04.10.2021 щодо надання інформації про розміщення оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яке відбулось 17.05.2019, яке свідчить про розміщення оголошення 14.05.2019 о 17:53.

Міністерство юстиції України наголошує на тому, що направляло АТ «Укрсоцбанк» лист №11899-33-19/19К від 18.04.2019 з копією скарги ОСОБА_1 та виконало вимоги п. п. 9-11 Порядку №1128, повідомивши про розгляд скарги всіх заінтересованих осіб.

На думку скаржника, суд не з`ясував, які саме права, законні інтереси позивача порушуються спірним наказом Міністерства юстиції України, та не надав оцінки порушеному праву позивача та не обґрунтував, яким чином відповідач невірно визначив суб`єктний склад учасників справи, оскільки на момент розгляду скарги заінтересованою особою було саме АТ «Укрсоцбанк».

Апелянт вважає, що не порушував прав позивача, на момент розгляду скарги ОСОБА_1 всіх заінтересованих осіб було повідомлено та винесено оскаржуваний наказ, котрий не порушує прав позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5878/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 до надходження матеріалів справи №910/5878/21.

10.11.2021 матеріали справи №910/5878/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 поновлено Міністерству юстиції України пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/5878/21. Розгляд справи призначено на 13.12.2021.

У судових засіданнях 13.12.2021 та 17.01.2022 суд протокольно оголошував перерву у судовому засіданні до 17.01.2022 та до 02.02.2022 відповідно, про що повідомляв Державного реєстратора Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О. відповідною ухвалою.

Позиції учасників справи.

ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи надав пояснення та додаткові пояснення, у яких, посилаючись на практику Верховного Суду, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У поданих поясненнях ОСОБА_2 вказував, що господарський суд першої інстанції в порушення вимог ГПК України не залучив до участі у справі усіх іпотекодавців за іпотечним договором.

АТ «Альфа-Банк» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить аргументи в їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Щодо долученого до апеляційної скарги листа НАІС від 04.10.2021 колегія суддів зазначає, що оскільки рішення місцевого суду у даній справі було прийнято 31.08.2021, то відповідного документа на час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції не існувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Апеляційний перегляд рішення місцевого суду з урахуванням документів, які не існували станом на час ухвалення оскаржуваного рішення та, відповідно, не могли бути подані суду першої інстанції, фактично призвів би до перегляду справи по суті на основі зовсім інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ГПК України.

За наведених підстав колегія суддів відхиляє посилання скаржника на цей доказ.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

12.04.2007 АТ «Укрсоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір кредиту №060М/07 (далі - договір кредиту), за умовами п. 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних та комісій в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, з порядком погашення заборгованості за кредитом та сплатою процентів в терміни згідно графіку погашення, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 09.04.2010, в редакції додаткової угоди №1 від 07.11.2008.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, 12.04.2007 АТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та громадяни України ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) (іпотекодавець 1), ОСОБА_3 (код НОМЕР_2 ) (іпотекодавець 2) і ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 ) (іпотекодавець 3), що є майновими поручителями за зобов`язаннями ОСОБА_1 за договором кредиту №060М/07 від 12.04.2007 уклали іпотечний договір №060/М/07/1і (з майновими поручителями) (далі - іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий номер 91.

За умовами п. 1.14 іпотечного договору іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання іпотекодавцем-1 основного зобов`язання нерухоме майно - квартиру загальною площею 70,29 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Вартість предмета іпотеки за згодою сторін визначена у сумі 252 500,00 гривень, що становить 50 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору застави. Основне зобов`язання - повернення кредиту у розмірі 50 000,00 доларів США, сплата процентів за користування коштами 15,35% річних, оплата можливої неустойки, відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за основним зобов`язанням, та збитків, завданих порушенням основного зобов`язання.

Згідно з п. 2.4.3 іпотечного договору іпотекодержатель у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем-1 основного зобов`язання має право задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

19.04.2010 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору кредиту, якою підтвердили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення цієї додаткової угоди складає 26 388,97 доларів США 97 центів, залишок заборгованості за нарахованими процентами - 3860,7 доларів США 70 центів. Також сторони дійшли взаємної згоди встановити нову процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 15,35%, новий термін повернення кредиту до 15.04.2012 включно та графік погашення залишку кредитної заборгованості.

АТ «Укрсоцбанк» направило іпотекодавцям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлення №102/18 від 18.10.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, в якому висловило вимогу оплати боргу за кредитним договором №060М/07 від 12.04.2007, розмір якого станом на 14.06.2018 склав 60 725,42 доларів США, та попередило про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

22.02.2019 державний реєстратор Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенков С.О. на підставі заяви АТ «Укрсоцбанк» про державну реєстрацію права власності від 20.02.2019 №32777096 прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45666140, на підставі якого відкрито розділ в Державному реєстрі прав №101, внесено запис про право власності №30423271 за АТ «Укрсоцбанк» за іпотечним договором №060/М/07/1і від 12.04.2004, додаткових угод №1 від 07.11.2018, №2 від 19.04.2010 до нього, перенесено запис про іпотеку №30423335 та запис про заборону на нерухоме майно №30423319 щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,29 кв. м.

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою від 05.04.2019 на проведені державним реєстратором вказані вище реєстраційні дії та просив їх скасувати.

Скарга ОСОБА_1 зареєстрована у Міністерстві юстиції України 05.04.2019 за №11899-33-19.

У матеріалах справи наявні копії листа Міністерства юстиції України від 18.04.2019 №11899-33-19/19К, адресованого державному реєстратору Ільющенкову С.О., ОСОБА_1, ОСОБА_4 , АТ «Укрсоцбанк», в якому зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації мало бути опубліковане в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням на офіційному сайті Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/).

Докази надсилання вказаного листа адресатам, у т.ч. АТ «Уксоцбанк», суду не надані.

За Інтернет-посиланням https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register на офіційному сайті Мін`юсту рубрика «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» та зміст оголошення щодо проведення засідань комісії відсутні.

Натомість оголошення « 17 травня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка 15 , кабінет №1103 відбудеться засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Запрошуються скаржники/їх представники та заінтересовані особи/їх представники для розгляду наступних скарг: у т.ч. « п. 12 на 11:00 год. Розгляд скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2019 за № 11899-33-19. Тип об`єкта нерухомого майна: квартира. Адреса: АДРЕСА_1 . Суб`єкт оскарження: державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенко С.О. Заінтересовані сторони: ОСОБА_4 ; акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»» розміщено за іншим посиланням, а саме - https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-17-travnya-2019-roku.

17.05.2019 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 . Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації надала Висновок, в якому рекомендувала задовольнити скаргу ОСОБА_1 від 05.04.2019 в повному обсязі, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О.

22.05.2019 Міністерство юстиції України на підставі Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 17.05.2019 видало наказ №1554/5 про задоволення скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019 у повному обсязі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140, прийнятого державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О.

Звертаючись з позовом у цій справі, АТ «Альфа-Банк» вказує, що відповідно до рішення державного реєстратора №45666140 від 22.02.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк».

АТ «Укрсоцбанк» за рішенням АТ «Альфа-Банк» від 10.09.2019 як єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», рішеннями № 4/2019, №5/2019 від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, є АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність з 03.12.2019, правонаступником його прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».

АТ «Альфа-Банк» вказує, що про прийняття оспорюваного наказу №1554/5 від 17.05.2019 АТ «Укрсоцбанк» повідомлено не було, копію скарги з доданими документами не отримувало, представник АТ «Альфа-Банк» копію наказу отримав 24.02.2021. Таким чином АТ «Укрсоцбанк» як і АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Уксоцбанк») були позбавлені можливості надати пояснення, заперечення та докази на скаргу ОСОБА_1 .

Наведене, на думку АТ «Альфа-Банк», свідчить, що при винесенні оспорюваного наказу Міністерство юстиції України порушило пп. 8, 9-11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМ України №1128 від 25.12.2015.

За таких підстав АТ «Альфа-Банк» просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.05.2019 №1554/5, поновити записи про право власності від 22.05.2019 №30423271, які були внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Міністерство юстиції України у відзиві на позовну заяву вказує про відповідність оспорюваного наказу вимогам чинного законодавства за результатом перевірки неправомірних дій державного реєстратора при винесенні останнім рішення від 22.09.2019 №45666140 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач зазначає, що на момент розгляду скарги ОСОБА_1 кредитором та іпотекодержателем нерухомого майна (предмета іпотеки) був АТ «Укрсоцбанк», реорганізація та правонаступництво якого позивачем АТ «Альфа-банк» відбулись 15.10.2019, тобто після винесення оспорюваного наказу Міністерства юстиції України №1554/5 від 22.05.2019, тому з огляду на повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про розгляд скарги та надсилання її копії з доданими документами листом №3/11899-33-19/19К від 18.04.2019 твердження про неналежне повідомлення та позбавлення АТ «Альфа-Банк» можливості надати свої заперечення є безпідставними.

Міністерство юстиції України у поданих поясненнях щодо Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, вказало, що державний реєстратор Ільющенков С.О. під час прийняття оскаржуваного рішення №45666140 від 22.09.2019 всупереч пп. 9, 14, 57-1 Порядку, п. 1 ч. 1 ст. 10, ст. ст. 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» провів державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відсутності: оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, належних доказів надсилання АТ «Уксоцбанк» іпотекодавцям вимоги про усунення порушень, перевірки обсягу цивільної правоздатності та дієздатності АТ «Укрсоцбанк». За таких підстав Міністерство юстиції України вважає оспорюваний наказ правомірним та вказує про недоведеність підстав для його скасування.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.05.2019 №1554/5.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. (ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128), встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком №1128.

Зокрема, ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 4 Порядку №1128 розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до п. п. 9, 10 Порядку № 1128 (у редакції, чинній станом на час розгляду скарги ОСОБА_1 ) під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Згідно з п. 11 Порядку копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Недотримання порядку розгляду скарги у контексті викладеного, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Неприбуття осіб, яких було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Отже, з урахуванням п. 11 Порядку №1128, не перешкоджає розгляду скарги неприбуття лише належним чином повідомлених осіб. Якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то, відповідно, це є перешкодою для розгляду такої скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5.

Подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №826/19452/16, від 06.07.2018 у справі №826/3442/17, від 18.04.2019 у справі №826/9791/17, від 30.01.2020 у справі №140/167/19, від 11.11.2020 у справі №140/168/19, від 18.12.2020 у справі №807/203/16, від 07.04.2021 у справі № 915/2349/19.

Таким чином, законодавство передбачає обов`язок комісії під час розгляду скарги запросити до цього процесу суб`єктів оскарження та інших заінтересованих осіб, що зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей у реєстрі, надати цим особам копію скарги та доданих до неї матеріалів не пізніше ніж за два дні до розгляду скарги по суті та своєчасно повідомити осіб, запрошених до розгляду скарги по суті, про час і місце її розгляду скарги в один із встановлених Порядком способів.

Апеляційний суд також додатково бере до уваги те, що під час розгляду Міністерством юстиції України скарги ОСОБА_1 діяла спеціальна норма ч. 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Тобто, вказана норма не передбачала альтернативного оскарження до адміністративного органу з урахуванням особливого статусу іпотечного майна, хоча і входила в певну колізію з правилами більш загального Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як встановлено вище, 22.02.2019 державний реєстратор Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенков С.О. за заявою АТ «Уксоцбанк» №32777096 від 20.02.2019 прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45666140 та провів державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі якого відкрито розділ в Державному реєстрі прав №101, внесено запис про право власності №30423271 за АТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,29 кв. м, що виникло за іпотечним договором №060/М/07/1і від 12.04.2004, додатковими угодами №1 від 07.11.2018, №2 від 19.04.2010 до договору, перенесено запис про іпотеку №30423335 та запис про заборону на нерухоме майно №30423319.

05.04.2019 ОСОБА_1 як позичальник АТ «Укрсоцбанк» та іпотекодавець-1 за іпотечним договором звернувся до Міністерства юстиції України в порядку ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зі скаргою на рішення державного реєстратора №45666140 від 22.02.2019 та вимогами про скасування вказаних реєстраційних дій як неправомірних.

Комісія Міністерства юстиції України з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у Висновку від 17.05.2019, на підставі якого прийнято оспорюваний наказ №1554/5 від 22.05.2019, рекомендувала скаргу задовольнити у повному обсязі; скасувати рішення від 22.02.2019 №45666140, прийняте державним реєстратором Ільющенковим С.О.

Наведене свідчить, що скарга подана з дотриманням визначеного ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" строку.

Наявні у справі матеріали свідчать, що станом на 05.04.2019 (дата подання ОСОБА_1 скарги до Міністерства юстиції України), 22.05.2019 (дата прийняття оскаржуваного наказу) до кола суб`єктів оскарження, скаржника та зацікавлених осіб, враховуючи положення ст. 91 ЦК України та рішення АТ «Альфа-банк» від 10.09.2019, 15.10.2019, АТ «Альфа-Банк» не належало; АТ «Уксоцбанк» діяло як юридична особа. Наведене спростовує доводи АТ «Альфа-Банк» про необхідність повідомлення та надання можливості реалізації прав на подачу пояснень щодо поданої ОСОБА_1 скарги саме йому як правонаступнику АТ «Уксоцбанк», оскільки таке правонаступництво відбулось пізніше.

Водночас, як свідчать матеріали справи, процедура повідомлення АТ «Уксоцбанк» про розгляд скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019, за результатом якої винесено оспорюваний наказ №1554/5 від 22.05.2019, Міністерством юстиції України не була дотримана.

Так, суд відзначає, що способами повідомлення скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб про розгляд скарги відповідно до п. 10 Порядку №1128, є: телефонограма (якщо номер телефону зазначено у скарзі); розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Порядок №1128 не визначає вимог щодо змісту повідомлення. Разом з цим, з урахуванням мети такого повідомлення, воно повинно містити інформацію про скаржника, суб`єкта оскарження (державного реєстратора, дії якого оскаржуються), суть скарги, час та місце розгляду скарги. Зміст повідомлення повинен бути достатнім для того щоб зацікавлені особи (зокрема державний реєстратор), могли зрозуміти, що скарга стосується реєстраційних дій, до яких вони мають стосунок, і суть цієї скарги.

Як встановлено вище, Міністерство юстиції України вважає, що суб`єкт оскарження та заінтересовані особи були повідомлені про розгляд скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019 Комісією з питань розгляду скарги у сфері державної реєстрації шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Мін`юсту та надсиланням листа від 18.04.2019 №11899-33-19/19К, в якому вказано відповідне посилання на офіційному сайті Міністерства юстиції України та яким надіслано копію скарги з додатками.

У матеріалах справи наявні копії листів Міністерства юстиції України від 18.04.2019 №11899-33-19/19К, адресованих державному реєстратору Ільющенкову С.О. , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , АТ «Укрсоцбанк», в яких зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації мало бути опубліковане в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням на офіційному сайті Мін`юсту ( https://minjust.gov.ua/).

Колегія суддів зазначає, що за текстом листів Міністерства юстиції України від 18.04.2019 №11899-33-19/19К зазначено про направлення адресатам (крім ОСОБА_1 ) копії скарги ОСОБА_1 .

Однак докази на підтвердження надсилання вказаних листів та додатків до них адресатам, у т.ч. АТ «Уксоцбанк», суду не надані.

При цьому за посиланням https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register (на яке міститься вказівка у листах Міністерства юстиції України від 18.04.2019 №11899-33-19/19К) на офіційному сайті Міністерства юстиції України рубрика «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» та зміст оголошення щодо проведення засідань комісії відсутні.

Натомість за іншим посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-17-travnya-2019-roku, на сторінці сайту Міністерства юстиції України у рубриці «Інше / Засідання колегій / Засідання комісії 2019 рік» у рубриці «Оголошення про засідання комісії 17 травня 2019 року» «на 11 год. 30 хв.» під пунктом 12 розміщено оголошення наступного змісту:

«Розгляд по суті скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2019 за №11899-33-19.

Тип об`єкта нерухомого майна: квартира.

Адреса: АДРЕСА_1 .

Суб`єкт оскарження: державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенко С.О.

Заінтересовані сторони:

- ОСОБА_4 ;

- акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк».».

Наведене свідчить, що наявне на офіційному веб-сайті повідомлення Міністерства юстиції України розміщене в іншій рубриці сайту, ніж той, про який зазначав відповідач; вказівки та/або посилання щодо того, де саме є розділ з відповідним оголошенням, сайт не містив, ідентифікація дати розміщення оголошення не вбачається можливою.

Апеляційний господарський суд поряд з цим відзначає, що у розміщеному на сайті Міністерства юстиції України оголошенні допущено помилку у прізвищі державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області: замість Ільющенков С.О. зазначено Ільющенко С.О .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що від дати розгляду скарги до моменту розгляду справи господарським судом пройшло більше 2 років і на сайті Міністерства юстиції України відбулись суттєві зміни, колегія суддів зазначає, що такі твердження скаржника не підтверджені відповідними доказами, а відтак не можуть бути прийняті до уваги.

Твердження Міністерства юстиції України у апеляційній скарзі про те, що місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що у листі №11899-33-19/19К від 18.04.2019 вказано посилання не на оголошення, а на рубрику, де це оголошення має бути розміщене, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Зокрема, господарський суд у оскаржуваному рішенні вказав, що «…наявне на офіційному веб-сайті повідомлення відповідача розміщене в іншому розділі сайту, ніж той, про який зазначав відповідач…», що спростовує вказані доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів з огляду на доводи апеляційної скарги зазначає, що за посиланням https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register міститься інформація «ПОМИЛКА 404 Спробуйте перейти на сторінку пізніше», що унеможливлює встановлення обставин, які підтвердили би доводи Міністерства юстиції щодо належного повідомлення зокрема АТ «Укрсоцбак» про розгляд поданої ОСОБА_1 скарги та спростовували доводи АТ «Альфа-Банк», покладені в обґрунтування позовних вимог.

У будь-якому разі розміщене за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-17-travnya-2019-roku оголошення міститься у рубриці «Засідання комісії 2019 рік» у рубриці «Засідання колегій» у рубриці «Інше», в той час як у листі від 18.04.2019 №11899-33-19/19К Міністерство юстиції України вказує, що оголошення буде розміщене у рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації».

Колегія суддів зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 73, 76 ГПКУкраїни).

З викладеного слідує, що положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.08.2020 у справі №922/3582/19).

Суд зауважує, що одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18).

Таким чином, позивач, стверджуючи про існування певної обставини, подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції на іншою суд і виносить власне рішення (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 зі справи № 917/1307/18).

Отже, під час судового провадження суд оцінює подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, і, оскільки оптимальним стандартом доказування є аргументи, викладені сторонами, то через призму наданих доказів суд приймає рішення (зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

За вказаних обставин розміщене на сайті оголошення відповідача не можна вважати належним повідомленням заінтересованих осіб, в тому числі АТ «Уксоцбанк», з огляду на його розміщення з порушенням порядку, передбаченого п. 10 Порядку №1128.

Докази повідомлення АТ «Уксоцбанк» та інших зацікавлених осіб в інший спосіб, визначений п. 10 Порядку №1128: телефонограмою, засобами електронної пошти, суду не надано.

Оскільки АТ «Укрсоцбанк» не було належним чином повідомлене про розгляд поданої ОСОБА_2 скарги, за якою прийнято оспорюваний наказ, АТ «Уксоцбанк» було позбавлене об`єктивної можливості отримання копії скарги та доданих до неї документів, що є порушенням п. 11 Порядку №1128 щодо надсилання копії скарги вказаним особам (суб`єкту оскарження, скаржнику, заінтересованим особам).

Твердження Міністерства юстиції України у відзиві на позовну заяву про надсилання копії скарги відповідно до п. 11 Порядку №1121 з листом від 18.04.2019 №11899-33-19/19К, за відсутності доказів його надсилання, належними доказами не підтверджені.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги Міністерства юстиції України про направлення ним в т.ч. АТ «Укрсоцбанк» листа №11899-33-19/19К від 18.04.2019 з копією скарги ОСОБА_1 та виконання цим вимог п. п. 9-11 Порядку №1128.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що при розгляді скарги ОСОБА_1 від 05.04.2019 Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації допустила істотне порушення процедури розгляду скарги, оскільки неприбуття на засідання особи, яку належним чином не повідомили про час та місце засідання Комісії, перешкоджає розгляду скарги; неповідомлення АТ «Уксоцбанк» як заінтересованої особи, зазначеної у скарзі, не може вважатися формальним порушенням, оскільки обов`язковість здійснення такого повідомлення передбачена нормами чинного законодавства, та суть такого повідомлення зводиться не лише до інформування суб`єкта оскарження та зацікавлених осіб про розгляд скарги, а має забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, надати пояснення, що відповідачем дотримано не було.

Як встановлено вище, рішенням єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" - АТ "Альфа-Банк" від 15.10.2019 №5/2019, наявним у відкритому доступі за посиланням: https://alfabank.ua/upload/ra-usb-15.10.2019.pdf, затверджено передавальний акт, що є належним доказом на підтвердження обставин правонаступництва позивачем усіх прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" з 15.10.2019.

Таким чином, АТ «Альфа-Банк» як правонаступник АТ «Уксоцбанк» звернулось до господарського суду з метою захисту порушеного права (інтересу) внаслідок скасування реєстраційних дій на нерухоме майно. Спір у цій справі має приватноправовий характер та, зважаючи на суб`єктний склад сторін спору, його слід вирішувати за правилами господарського судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №821/1504/17).

Наведеним спростовуються відповідні доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд не з`ясував, які саме права, законні інтереси позивача порушуються спірним наказом Міністерства юстиції України, та не надав оцінки порушеному праву позивача та не обґрунтував, яким чином відповідач не вірно визначив суб`єктний склад учасників справи, оскільки на момент розгляду скарги заінтересованою особою було саме АТ «Укрсоцбанк».

Колегія суддів зазначає, що, всупереч таким твердженням скаржника, господарський суд першої інстанції надав цим доводам належну оцінку, яку не спростовують доводи апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що заявлена АТ «Альфа-Банк» вимога про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 17.05.2019 №1554/5 «Про задоволення скарги» є належним способом захисту його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, та враховуючи встановлені у справі обставини і норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, підлягає задоволенню.

Щодо доводів поданих ОСОБА_1 пояснень та додаткових пояснень, колегія суддів відзначає, що розгляд апеляційної скарги здійснюється у встановлених ст. 269 ГПК України межах апеляційного перегляду - в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 заяву в порядку ст. 265 ГПК України про приєднання до апеляційної скарги Міністерства юстиції України не подавав.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що у цьому випадку здійснюється перевірка правомірності дій Міністерства юстиції України за поданою ОСОБА_1 скаргою на дії державного реєстратора; усі вказані особи залучені до участі у справі.

Щодо вимоги про поновлення записів про право власності від 22.05.2019 №30423271, які були внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.02.2019 №45666140.

Відповідно до п. 19 Порядку №1128 рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

У разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги або про відмову у задоволенні скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Мін`юст не пізніше п`яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішення у формі наказу (абзац 2 п. 19 Положення №1128).

Рішення Мін`юсту у випадку, передбаченому абз. 2 цього пункту, у разі скасування рішення про задоволення скарги виконується державним реєстратором шляхом внесення відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів. У разі коли після задоволення Мін`юстом скарги та внесення відповідного запису до реєстрів у таких реєстрах проведено інші реєстраційні дії, внесення відповідних записів до реєстрів здійснюється державним реєстратором виключно за наявності судового рішення, яким вирішується питання щодо правового статусу таких реєстраційних дій.

Таким чином, у межах спірних правовідносин, у разі набрання даним рішенням законної сили, Міністерством юстиції України виноситься відповідний наказ, за наслідками якого державний реєстратор здійснює внесення відповідних записів до реєстрів.

Відтак, повноваження у Міністерства юстиції України щодо поновлення запису відсутні, а тому заявлені позовні вимоги зобов`язального характеру є такими, що задоволенню не підлягають.

За наведених підстав колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимог позову в цій частині.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/5878/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/5878/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на апелянта.

4. Справу №910/5878/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.02.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак