ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31.01.2022 р. Справа № 907/970/21

Суддя Господарського суду Львівської області Долінська О.З.,

розглянувши матеріали позовної заяви: Луцького національного технічного університету, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс, м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 66 176,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 р. на розгляд Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Луцького національного технічного університету до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс про стягнення заборгованості в розмірі 66 176,89 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.12.2021 р. у справі № 907/970/21 судом постановлено передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області справу № 907/970/21 за позовом Луцького національного технічного Університету до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» про стягнення суми 66 176,89 грн., з них: 62 302, 20 грн. - основний борг, 3 874, 69 грн. пеня.

26.01.2022 р. матеріали справи № 907/970/21 надійшли на адресу Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2022 р., справу № 907/970/21 розподілено судді Долінській О.З.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч.1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 1 Закону України Про судовий збір, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Як вбачається з поштового конверту, позовна заява позивачем направлена на адресу Господарського суду Закарпатської області 25.11.2021 р.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

При огляді позовних матеріалів судом встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено як доказ сплати судового збору платіжну квитанцію від 25.11.2021 р. на суму 993,00 грн.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача 66 176,89 грн., з них: 62 302, 20 грн. - основний борг, 3 874, 69 грн. пеня. Відтак, судовий збір за розгляд вказаної позовної вимоги становить 2 270,00 грн. Таким чином, сума несплаченого позивачем судового збору за розгляд даної справи в Господарському суді Львівської області складає 1 277,00 грн. (2 270,00 - 993,00 грн. вже сплаченого позивачем судового збору) і належні докази такої сплати (оригінал платіжного доручення/квитанції про сплату судового збору) позивач повинен долучити суду, що унормовано п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Відтак, позивач не дотримався зазначених вище вимог закону і до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, всупереч п. 2 ч.1 статті 164 ГПК України.

Суд зазначає, що позивачем як доказ направлення позовної заяви з додатками відповідачу долучено поштову квитанцію та опис вкладення у цінний лист, в яких зазначається адреса відповідача: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача є: 79008, м. Львів, вул. Староєврейська, 7А.

Так, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд зазначає, що таким доказом надіслання є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою поштою копії позовної заяви та доданих до неї документів, які додаються до позову. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, належним доказом направлення саме копії позовної заяви стороні у справі є бланк опису вкладення, який згідно пункту 61 Правил заповнюється відправником у 2-х примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Долучені позивачем до позовних матеріалів поштова квитанція та опис вкладення у цінний лист, які адресовані відповідачу на адресу АДРЕСА_1 не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, що є порушенням вказаних вище норм ГПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивачем в порушення вказаної норми не зазначено які саме і на яку суму скретч-картки (талони) є не отовареними з вини відповідача за договором № 234 ВіР від 11.12.2020 року, що є предметом спору у даній справі, а також докази неможливості отоварення таких та докази отримання таких скретч-карток (талонів) у відповідача.

Частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Суд звертає увагу на те, що неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

Позивачем в порушення зазначеної вимоги, не засвідчено документів, які долучено до позовної заяви.

Також, згідно з п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаної вимоги, позивачем не зазначено у позовній заяві від 17.11.2021 р. про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що положеннями п. 7 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Подана позовна заява від 17.11.2021 р. не містись відомостей, передбачених у п.7 ч.3 ст.162 ГПК України про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, суд зазначає, що в резолютивній частині позовної заяви від 17.11.2021 р. позивач просить суд стягнути з відповідача 70 051,58 грн., з них: 66 176,89 грн. - основний борг, 3 874,69 грн. нарахована пеня.

Одночасно в описовій частині позовної заяви від 17.11.2021 р. позивач зазначає: «Таким чином, станом на 15 листопада 2021 року сума боргу Відповідача становить 66 176,89 грн., з яких: 62 302,20 грн. основного боргу; 3 874,69 грн. пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України».

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У вступній частині позовної заяви від 17.11.2021 р. позивачем не зазначено ціни позову, всупереч вказаній вище нормі ГПК України.

До того ж, як вбачається з тексту позовної заяви від 17.11.2021 р., позивач в обгрунтування позовних вимог, посилається на норми ЦПК України, в той час, як справи в господарському судочинстві розглядаються за правилами ГПК України.

Відповідно до частин 1-4, 8 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Беручи до уваги наведене, позовну заяву Луцького національного технічного університету до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс про стягнення заборгованості в розмірі 66 176,89 грн. необхідно залишити без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Луцького національного технічного університету до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс про стягнення заборгованості в розмірі 66 176,89 грн. залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Звернути увагу на приписи п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України, ч.9 ст.80 ГПК України щодо надсилання іншим учасникам справи копій документів і доказів, що подаються до суду, та надання суду підтвердження такого надсилання (окрім випадків,зазначених в ч.9 ст.80 ГПК України).

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015

Суддя Долінська О.З.