26.01.2022Справа № 910/3882/21
Господарський суд міста Києва, у складі судді Баранов Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі № 910/3882/21
про визнання недійсним рішення,
Представники сторін: не з`явилися
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" до Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова про визнання недійсним рішення Наглядової ради від 05.03.2021 оформленого протоколом № 88.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оспорюване рішення порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" на участь в управлінні товариством та прийняте неправомочним та неповноважним складом Наглядової ради.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.04.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" задоволено. Рішення Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова (03124, м. Київ, б-р Івана Лепсе, будинок 8; ідентифікаційний код 14312973), що оформлене протоколом № 88 засідання Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова від 05.03.2021 визнано недійсним.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 у справі № 910/3882/21 залишено без змін. Матеріали справи повернуто до господарського суду першої інстанції.

З огляду на повернення 30.12.2021 до Господарського суду міста Києва матеріалів справи № 910/3882/21 та враховуючи наявність нерозглянутої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" (надійшла 06.09.2021 за вх. № 01-20/8966/21) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800, 00 грн, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 вказану заяву призначено до розгляду на 26.01.2022.

У судове засідання 26.01.2022 представник Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова та Державного концерну "Укроборонпром" не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" у судове засідання також не з`явився, втім, 17.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат у справі за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За умовами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву

Отже, 11.06.2021 (тобто, до закінчення судових дебатів у справі) позивачем було подано до суду заяву про розподіл судових, в якій позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800, 00 грн.

Суд вказує, що до вказаної заяви було додано договір про надання правничої (правової) допомоги № 15/21-К від 10.04.2021, додаткову угоду від 31.05.2021, рахунок на оплату № 24 від 21.05.2021 на суму 16 800, 00 грн, платіжне доручення № 110 від 07.06.2021 на суму 16 800, 00 грн та акт № 24 про приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 09.06.2021 на суму 16 800, 00 грн.

06.09.2021 позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, а саме витрати на професійну правову допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" в розмірі 16 800, 00 грн.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно приписів ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При тому, суд вважає за необхідне зазначити, що в п. 6.1. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 закріплено правову позицію та відповідно вказано наступне, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відтак, як про це вказувалося вище, та що у свою чергу встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" було надано докази у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800, 00 грн, зокрема, у було надано акт № 24 про приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 09.06.2021 на суму 16 800, 00 грн

Дослідивши вказаний вище акт та проаналізувавши його зміст при вирішенні питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено, що вказаний вище акт підписаний уповноваженими сторонами, а відтак, підтверджує факт виконання робіт Адвокатським об`єднанням "Алтус Легал" в особі голови Короля Д.В. (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 630 та ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1097106 наявні в матеріалах справи) та відповідно прийняття їх клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" без будь яких зауважень щодо обсягу наданих послуг, якості та ціни.

При цьому, судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок в даному випадку позивача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, оскільки в даному випадку виконавець з клієнтом дійшли взаємної домовленості щодо визначених в акті виконаних робіт видів послуг та відповідно загальну вартість наданих послуг, зокрема, крім того, надання таких послуг не суперечить положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", то за таких обставин, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800, 00 грн є реальними, документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданих адвокатом послуг, а також часом витраченим на надання таких послуг.

Разом з тим, суд зазначає, що заперечень Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи не міститься.

З огляду на викладене вище, враховуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800, 00 грн є реальними та такими, що фактично понесені стороною, а з огляду на відсутність заперечень з боку Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви та відповідно її задоволення.

Керуючись ст. 123, 129, 221, 237 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат - задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова (03124, м. Київ, б-р Івана Лепсе, будинок 8; ідентифікаційний код 14312973) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 64; ідентифікаційний код 35644262) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп.

3. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено: 02.02.2022

Суддя Д.О. Баранов