ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Справа № 915/1681/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю представника позивача - в судове засідання не з`явився,

відповідач (представник відповідача) - Чеботарьов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, вул. Назарівська, 3, м. Київ; )

в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (55001, промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область; ; електронна пошта: );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" (49089, вул. Новобудівельна, 5 А, м. Дніпро; ; електронна пошта: );

про: стягнення 42187,20 грн.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", в порядку ч. 5 ст. 29 ГПК України, звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №32/1117 від 08.11.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД", в якій просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 42187,20 грн., а також судові витрати.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на постачання товару №53-123-01-21-06994 від 22.06.2021 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 915/1681/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2021.

13.12.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" надійшла зустрічна позовна заява б/н від 08.12.2021 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" суми заборгованості за договором постачання товару №53-123-01-21-06994 від 22.06.2021 в розмірі 1917600,00 грн. за виключенням визнаних відповідачем вимог у розмірі 5752,80 грн. - 1911847,20 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором постачання товару у розмірі 6619,66 грн., а також судові витрати у розмірі 54238,29 грн., що складається із витрат на професійну правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору - 29238,30 грн.

Ухвалою суду від 20.12.2021 повернено зустрічну позовну заяву б/н від 08.12.2021 Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД".

15.12.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" надійшло клопотання б/н від 15.12.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 20.12.2021 у задоволенні клопотання б/н від 15.12.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

22.12.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 22.12.2021, в якій відповідач просить відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 22.12.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача б/н від 22.12.2021 задоволено та відкладено судове засідання на 20.01.2022.

28.12.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" надійшло клопотання б/н від 28.12.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 10.01.2022 клопотання б/н від 28.12.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

28.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 24.12.2021 з додатками, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає наступне. Договір на постачання товару №53-123-01-21-06994 від 22.06.2021 в системі ProZorro опублікований 27.06.2021, у зв`язку з чим відповідно до п. 3.1 Договору (постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, протягом 60 календарних днів) постачання повинно здійснитися до 22.08.2021. Згідно з видатковими накладними №№11, 12, 13 від 19.08.2021 постачання товарів за Договором здійснено до ВП "Южноукраїнська атомна електрична станція" 25.08.2021. Тобто прострочка постачання складає 3 календарних дні. Ураховуючи зазначену у п. 2.1 Договору вартість товару та термін прострочки 3 календарних дні сума пені складає 5752,80 грн. Позовні вимоги у вказаній сумі 5752,80 грн. як пені за неналежне виконання умов Договору на постачання товару №53-123-01-21-06994 від 22.06.2021 в частині своєчасності постачання товару відповідачем визнаються. Проте, у порушення вимог розділу 9 Договору позивачем без вжиття заходів до вирішення спору у претензійному порядку та досудового врегулювання спору подано до Господарського суду Миколаївської області необґрунтовану позовну заяву №32/1117 від 08.11.2021.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22.06.2021 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" (постачальник) було укладено Договір на постачання товару №53-123-01-21-06994 (далі - Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 42120000-6 по ДК 021:2015 - Насоси та компресори (Оливоохолоджувач) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору; рік виготовлення товару - не раніше 2020 року (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору, місцем виконання цього Договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

Згідно п. 2.1 Договору, загальна вартість товару є твердою та складає: разом - 1598000,00 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 % - 319600,00 грн.; всього з ПДВ - 1917600,00 грн.

У відповідності до п. 2.2 Договору, за даним Договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 (Додаток до Договору №1) та виконання постачальником умов п. 3.2, 6.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, протягом 60 календарних днів, але не пізніше 02.08.2021, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство", або ВП ІОУ АЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору, з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, що підтверджує якість товару (згідно ТС.0.0901.4406).

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 Договору).

У відповідності до п. 4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за Договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним Договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

Відповідно до п. 12.3 Договору, постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором.

Сторонами погоджено, що Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди (п. 13.1 Договору).

Сторонами складено та підписано Специфікацію №1 до Договору, яка визначає: найменування, тип; технічні характеристики, ГОСТ, ТУ, ДСТУ; код товару згідно з УКТ ЗЕД; виробник; од. вим.; кількість; ціна, грн. без ПДВ; сума грн. без ПДВ.

Загальна вартість товару згідно Специфікації №1 до Договору становить 1598000,00 грн. без ПДВ, всього з ПДВ - 1917600,00 грн.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" поставило позивачу товар на загальну суму 1917600,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними:

- №13 від 18.08.2021 на суму 821828,16 грн. з ПДВ, яка містить штамп групи вхідного контролю від 25.08.2021 (а.с. 13);

- №11 від 19.08.2021 на суму 547885,92 грн. з ПДВ, яка містить штамп групи вхідного контролю від 25.08.2021 (а.с. 14);

- №12 від 19.08.2021 на суму 547885,92 грн. з ПДВ, яка містить штамп групи вхідного контролю від 25.08.2021 (а.с. 15).

Зазначені видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін.

За твердженнями позивача, відповідачем поставлено товар за Договором з простроченням.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У відповідності до п. 4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за Договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним Договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку позивача, який міститься в позові, загальний розмір пені за Договором складає 42187,20 грн.

Так, постачання товару за Договором на суму 1917600,00 грн. здійснено 25.08.2021, що підтверджується відмітками вантажоодержувача на видаткових накладних №13 від 18.08.2021, №11 від 19.08.2021, №12 від 19.08.2021.

Кількість днів прострочення поставки за Договором: 22 дні (03.08.2021 - 25.08.2021), розмір пені становить 42187,20 грн. (1917600,00 грн. х 0,1 %).

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що нарахування пені здійснено з урахуванням п. 3.1 Договору, в якому, зокрема, зазначено, що постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, протягом 60 календарних днів, але не пізніше 02.08.2021; нарахування пені у розмірі 42187,20 грн. є обґрунтованим та арифметично вірним.

Згідно до положень ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу п. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Так, зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені та штрафу є правом суду, розмір такого зменшення ґрунтується на обставинах справи, встановлених судом при дослідженні поданих сторонами доказів, тому саме суд на власний розсуд вирішує питання про наявність в даному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 15.03.2019 у справі №910/3652/18 зазначив, що вирішення питання зменшення належних до сплати штрафних санкцій перебуває в межах дискреційних повноважень господарських судів.

Керуючись вказаними нормами права, господарський суд здійснив оцінку ступеня вини відповідача в простроченні виконання зобов`язання за договором, причини неналежного виконання зобов`язання, незначність прострочення (менше місяця) та оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за договором, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір належного до стягнення пені на 50%, а саме стягненню підлягає пеня у розмірі 21093,60 грн. (42187,20 грн. - 50%).

Також, на думку суду застосоване судом зменшення не суперечить принципу юридичної рівності учасників спору і не свідчить про явне заниження суми неустойки.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 12, 13, 29, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ПРОТРЕЙД" (49089, вул. Новобудівельна, 5 А, м. Дніпро; ; електронна пошта: ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ( ), в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", (55001, промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ; електронна адреса: ) пеню в розмірі 21093,60 грн., а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 255-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.02.2022, після виходу судді з лікарняного.

Суддя Н.О. Семенчук