ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 905/730/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор» - Аністратов В.В. керівник (витяг з ЄДР), Петрова Н.М. (ордер АН № 1060357),

відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Славенергопром» - Демченко М.М., адвокат (ордер КС № 704962),

відповідача-2 - товариства з обмеженою відповідальністю «Монолітторг» - Гайдак О.В., адвокат (ордер КС № 705036),

відповідача-3 - державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» - Осіпчук О.Ю., в порядку самопредставництва (витяг з ЄДР),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 (головуючий суддя: Попков Д.О., судді: Стойка О.В., Істоміна О.А.)

у справі № 905/730/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор» (далі - ТОВ «НПО «Ізолятор»)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Славенергопром» (далі - ТОВ «Славенергопром»), товариства з обмеженою відповідальністю «Монолітторг» (далі - ТОВ «Монолітторг») та державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (далі - ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу)

про заборону незаконного використання корисної моделі та стягнення збитків у розмірі 90 000,00 грн.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «НПО «Ізолятор» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Славенергопром» та ТОВ «Монолітторг» про: заборону відповідачам здійснювати незаконне використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», захищеної патентом України від 12.01.2016 № НОМЕР_2, у тому числі, виготовлення ізоляторів типу ОСК 8-24/150-1 із застосуванням запатентованої корисної моделі, застосування ізоляторів типу ОСК 8-24/150-1 із застосуванням запатентованої корисної моделі, будь-яке поширення, пропонування для продажу, у тому числі, через мережу Інтернет, продаж, введення в цивільний обіг або зберігання ізоляторів типу ОСК 8-24/150-1; зобов`язання ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу вилучити з цивільного обігу ізолятори ОСК 8-24/150-1 у кількості 25 штук виробництва ТОВ «Славенергопром», які поставлені ТОВ «Монолітторг» за договором поставки від 29.01.2019 № 132, що підтверджується видатковою накладною від 26.03.2019 № РН-0000075 та введені в експлуатацію з порушенням права інтелектуальної власності та знищення ізоляторів ОСК 8-24/150-1 у кількості 25 штук; стягнення з ТОВ «Монолітторг» на користь ТОВ «НПО «Ізолятор» 90 000,00 грн. завданих збитків.

Позов обґрунтований з посиланням на неправомірне використання відповідачами у ізоляторах типу ОСК 8-24/150-1 (виготовлених ТОВ «Славенергопром» та реалізованих ТОВ «Монолітторг» у торгах, замовником в яких виступав Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») кожної ознаки, яка включена до незалежного пункту формули за патентом України на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», захищеної патентом України від 12.01.2016 № НОМЕР_2, виключне право на використання якої належить позивачу на підставі ліцензійного договору від 12.01.2016 № 01-12 про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності.

Згідно з ухвалою господарського суду Донецької області від 28.04.2021 до участі у справі № 905/730/20 в якості співвідповідача залучено ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.08.2021 зі справи № 905/730/20 позовні вимоги про заборону незаконного використання корисної моделі та стягнення збитків у розмірі 90 000,00 грн. задоволено повністю, з посиланням на їх обґрунтованість.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 зі справи рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постанову суду апеляційної інстанції обґрунтовано з посиланням на відсутність захищеного суб`єктивного права позивача, у зв`язку з припиненням 20.03.2019 виключної ліцензії на підставі додаткової угоди від 20.03.2019 № 1 до ліцензійного договору від 12.01.2016 № 01-12, у той час як для реалізації права на судовий захист суб`єктивних прав за ліцензійним договором, останній має бути чинним (безперервно діяти), як на момент вчинення порушення набутих ліцензіатом прав, так і на момент подання позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «НПО «Ізолятор», з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно механізму зупинення дії виключної ліцензії за ліцензійним договором та подальше поновлення її дії в рамках того ж самого ліцензійного договору шляхом укладення відповідних додаткових угод.

31.01.2022 від ТОВ «НПО «Ізолятор» надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Славенергопром» просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, з посиланням, зокрема, на безпідставність доводів касаційної скарги.

01.02.2022 від ТОВ «Славенергопром» надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

ТОВ «Монолітторг» у відзиві на касаційну скаргу просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, з посиланням, зокрема, на ухвалення судом апеляційної інстанції постанови з додержанням норм матеріального та процесуального права.

01.02.2022 від ТОВ «Монолітторг» надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу у відзиві на касаційну скаргу просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, з посиланням, зокрема, на безпідставність доводів касаційної скарги.

31.01.2022 від ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 20.01.2022 оголошувалася перерва до 03.02.2022.

Представники ТОВ «НПО «Ізолятор» та відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» брали участь у судових засіданнях 20.01.2022 та 03.02.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) є власниками прав на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2, який зареєстрований у Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 12.01.2016 (заявка від 03.06.2015 № u 2015 05462).

Формула корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 складається з одного незалежного пункту та десяти залежних пунктів, які викладені в описі до патенту на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1».

12.01.2016 громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють спільно як ліцензіар та ТОВ «НПО «Ізолятор», як ліцензіатом укладений ліцензійний договір № 01-12 про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (далі - Договір 1), відповідно до умов якого ліцензіар надає ліцензіату дозвіл (оплатну виключну ліцензію) на використання корисної моделі за патентом України № НОМЕР_2 із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (корисна модель), виданого за заявкою на корисну модель № НОМЕР_1 , про видачу якого опубліковані відомості в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 1 за 2016 рік з метою виробництва продукції для потреб ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та атомних станцій без обмеження за кількістю та вартістю або для інших замовників.

Згідно з пунктом 2.2 Договору 1 встановлено, що об`єктом договору є корисна модель за патентом України № НОМЕР_2, яка належить до галузі електротехніки і стосується конструкції полімерних ізоляторів, і може бути використана для кріплення і ізолювання екранованих струмопроводів, деталей і вузлів в електричних апаратах електростанцій, ГРЕС, атомних станцій та підстанцій змінної напруги до 100 Гц, що знаходяться під напругою. ІНФОРМАЦІЯ_1 містить електроізоляційний стрижень, закінцьовувачі, щонайменше один юбочний елемент; містить пружинний контактор, вбудований в один із закінцьовувачів, виготовлених з немагнітних матеріалів, юбочний елемент виконано з діелектрики і встановлено на електроізоляційному стрижні так, що він закриває щонайменше частину бічної поверхні одного закінцьовувача.

У пункті 2.3 Договору 1 зазначено, що вид ліцензії за цим договором - виключна.

Видача виключної ліцензії за цим договором виключає можливості використання ліцензіаром корисної моделі у сфері, що обмежена цією ліцензією та видачі ним іншим особам ліцензій на використання корисної моделі у зазначеній сфері (пункт 2.4 Договору).

Відповідно до пункту 13.1 Договору 1 строк його дії складає 2 роки та 11 місяців з моменту підписання договору сторонами. Якщо жодна із сторін за 1 місяць до закінчення дії договору не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів наявності такої відмови до 12.12.2018, Договір 1 вважається продовженим після 12.12.2018.

Згідно з актом від 12.01.2016 приймання-передачі патентної та конструкторської технічної документації на корисну модель за патентом України № НОМЕР_2, ліцензіар передав, а ліцензіат прийняв патентну та конструкторську технічну документацію, що необхідна і достатня для виготовлення продукції за виключною ліцензією про надання дозволу на використання корисної моделі за патентом України № НОМЕР_2 із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Матеріали справи містять технічні умови «Ізолятори опорні стрижньові полімерні для екранованих струмопроводів на наругу 20кв та 24кв» ТУ У 31.6-4:2011 та повідомлення про зміни ИИ-001-2013 ТУ У 31.6-4:2011 «Ізолятори опорні стрижньові полімерні для екранованих струмопроводів напругами 10, 20, 24кв», а також Інструкцію з експлуатації та паспорт Ізолятор ОСК 8-24-а УХЛ2.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2019 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України № 82/2019 у пункті 195 додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», до ТОВ «НПО «Ізолятор», юридична адреса: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Сільзаводська, 11, , строком на три роки, застосовані наступні санкції:

- обмеження торговельних операцій;

- запобігання виведенню капіталів за межі України;

- зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

- заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом.

У подальшому 14.05.2020 Указом Президента України № 1842020 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020 «Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким у 5 визначено: «У рішенні Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеному в дію Указом Президента України від 19 березня 2019 року № 82:

1) у додатку 1 позиції 77, 180,271,276,290, 381, 746 виключити;

2) у додатку 2 позицію 195 виключити».

Таким чином, з 14.05.2020 з ТОВ «НПО «Ізолятор» зняті економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

Судами також з`ясовано, що 20.03.2019 громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «НПО «Ізолятор» укладена додаткова угода № 1 до Договору 1 про призупинення дії ліцензії останнього, а 01.12.2019 укладена додаткова угода № 2 до Договору 1, в якій сторони погодили розірвати з 01.12.2019 додаткову угоду № 1 до Договору 1.

20.01.2020 громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «НПО «Ізолятор» укладена додаткова угода № 3 до Договору 1 про призупинення дії ліцензії позивача, а 13.04.2020 укладена додаткова угода № 4 до вказаного договору, в якій сторони погодили розірвати з 13.04.2020 додаткову угоду № 3 до Договору 1.

21.04.2020 громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «НПО «Ізолятор» укладена додаткова № 5 до Договору 1 про призупинення дії ліцензії, а 18.05.2020 укладена додаткова угода № 6, в якій сторони погодили розірвати з 18.05.2020 додаткову угоду № 5 до Договору 1.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.03.2019 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють спільно як ліцензіар та товариством з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» (), як ліцензіатом укладений ліцензійний договір № 03-22 (далі - Договір 2); відповідно до акта приймання-передачі від 22.03.2019 патентної та конструкторської технічної документації на корисну модель за патентом України № НОМЕР_2 передано ліцензіату за Договором 2 патентну та конструкторську технічну документацію, що необхідна і достатня для виготовлення продукції за виключною ліцензією про надання дозволу на використання корисної моделі за патентом України № НОМЕР_2 із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

30.11.2019 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» укладена додаткова угода № 1 до Договору 2 про призупинення дії ліцензії за цим договором, а 24.01.2020 укладена додаткова угода № 2 до Договору 2, в якій сторони погодили розірвати з 24.01.2020 додаткову угоду № 1 до Договору 2.

10.04.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» укладена додаткова угода № 3 до Договору 2 про призупинення дії ліцензії, а 22.04.2020 укладена додаткова угода № 4 до Договору 2, в якій сторони погодили розірвати з 22.04.2020 додаткову угоду № 3 до Договору 2.

15.05.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» укладена додаткова угода № 5 про розірвання Договору 2.

Отже, після автоматичного продовження строку чинності прав ліцензіата в порядку пункту 13.1 Договору 1, ліцензіар та ліцензіат за взаємною згодою перервали безперервність виключних прав останнього додатковою угодою від 20.03.2019 № 1, у зв`язку із запровадженням рішенням Ради національної безпеки і оборони України санкцій щодо позивача, а 22.03.2019 ліцензіар на підставі Договору 2 надав виключну ліцензію іншій особі - товариству з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД».

Згідно з оголошенням на офіційному майданчику публічних закупівель «Prozorro» (номер UA-2018-12-11-001277-a) призначено проведення відкритих торгів із закупівлі товарів: ДК 021:2015:44110000-4 (ізолятори) у кількості 187 штук, замовником яких виступив відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Дата та час проведення електронного аукціону - 15.01.2019.

Згідно з рішенням від 11.12.2018 тендерного комітету відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» затверджено тендерну документацію на закупівлю товарів за темою: 44110000-4 (ізолятори) на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код: 44110000-4 за процедурою - відкриті торги.

Відповідно до додатків до тендерної документації затверджена тендерна пропозиція (цінова) та технічні вимоги до продукції, зокрема, ізолятора ОСК 8-24-А УХЛ2.

Згідно з інформацією, яка розміщена на веб-сайті «Prozorro» за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-12-11-001277-а участь у вказаній закупівлі приймали такі учасники: ТОВ «Монолітторг», товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК-Пром», товариство з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС Полімер».

Згідно з тендерною пропозицією (цінова) на закупівлю 44110000-4 - ізолятори ТОВ «Монолітторг», виробником товарів за цієї тендерною пропозицією, зокрема, ізолятора ОСК 8-24/150-1, є ТОВ «Славенергопром», надано паспорт ИС-161 ПС на ізолятор ОСК 8-24/150-1.

ТОВ «НПО «Ізолятор», як єдиний законний користувач корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 відповідно до Договору 1 та виробник ізолятора ОСК 8-24-а УХЛ2, розмістило на майданчику закупівель вимогу від 30.12.2018 UA-2018-12-11-001277, згідно з якою вимагало від замовника торгів внести доповнення в тендерну документацію щодо учасників торгів, які повинні додати належний документ щодо захисту прав інтелектуальної власності на кожний тип ізоляторів, запропонованих на торги. Цим зверненням ТОВ «НПО «Ізолятор» повідомило замовника торгів та усіх учасників, що керівники підприємств, фізичні особи, які знають або їх повідомили про це несуть відповідальність за порушення згідно з пунктом 5 частини другої статті 432 Цивільного кодексу України, а посадова особа підприємства, яке отримує товар, що є інтелектуальною власністю, додатково несе фінансову відповідальність.

Згідно з витягом з протоколу засідання тендерного комітету відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» від 22.01.2019 № 6 ТОВ «Монолітторг» визнано переможцем відкритих торгів № 4289-18-ВТ та прийнято рішення про намір укласти з останнім договір на закупівлю 42130000-9 (ізолятори) в кількості 187 штук за ціною 351 445,92 грн. з ПДВ.

Відокремленим підрозділом «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (замовник) та ТОВ «Монолітторг» (постачальник) 29.01.2019 укладений договір поставки № 132, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити для потреб замовника продукцію, а замовник - здійснити оплату поставленої продукції за кількістю та цінами, що передбачені специфікацією (додаток № 1 до даного договору).

Згідно зі специфікацією до договору поставки № 132 сторони узгодили, що постачання продукції, зокрема, ізоляторів ОСК 8-24/150-1, здійснюється у кількості 25 штук за ціною 3600,00 грн. без ПДВ за одиницю, а всього на загальну суму без ПДВ 90 000,00 грн. Граничний строк поставки ізоляторів ОСК 8-24/150-1 - до 10.05.2019.

Відповідно до додатку № 2 до договору поставки № 132 сторонами погоджені технічні вимоги на постачання продукції, зокрема, ізолятора ОСК 8-24/150-1 у кількості 25 штук за ціною 3600,00 грн. без ПДВ за одиницю, а всього на загальну суму без ПДВ 90 000,00 грн., та вказано що виробником ізоляторів є ТОВ «Славенергопром».

Відповідно до пункту 3.1 договору поставки № 132 строк поставки продукції зазначений в специфікації, продукція поставляється на умовах DDP згідно «Інкотермс 2010», місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Матеріали справи містять інформаційне повідомлення «Про порушення законодавства за Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 30.07.2019, направлене власниками патенту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Монолітторг» про негайне припинення відвантаження контрафактної продукції - ізоляторів ОСК 8-24/150-1 на відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» або будь-кому, оскільки власниками патенту та виробником - ТОВ «НПО «Ізолятор» згоди на користування патентом на корисну модель № НОМЕР_2 та виробництво ізолятора ОСК 8-24/150-1 за цим патентом не надавалося.

Згідно з листом відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 23.01.2020 № 1172/001 на адвокатський запит позивача надана відповідь та повідомлено, що ТОВ «Монолітторг» виконані умови договору поставки № 132 в частині поставки ізоляторів ОСК-8-24/150-1, що підтверджується видатковою накладною від 26.03.2019 № РН-0000075, тоді як згідно з актом виконаних робіт по заміні ізоляторів супроводу Ш-ТГ-5 типу ТЕКННП-24-30000-УІ від 21.06.2019 № 161-02.09-128-А-ЕРП підтверджується, що ізолятори ОСК-8-24/150-1 в кількості 25 штук введено в експлуатацію на відокремленому підрозділі «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

На офіційному електронному майданчику публічних закупівель «Prozorro» міститься інформація про проведення відкритих торгів із закупівлі ізоляторів у кількості 1038 штук (номер UA-2020-03-24-004034-b), яка оголошена відокремленим підрозділом «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

17.01.2019 затверджено тендерну документацію на закупівлю товарів за темою: 44110000-4 (ізолятори) на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код: 44110000-4 за процедурою - відкриті торги, тендерну пропозицію (цінова) та технічні вимоги до продукції.

Відповідно до тендерної пропозиції (цінова) на закупівлю 44110000-4 - ізолятори ТОВ «Монолітторг», виробником товарів за цієї тендерною пропозицією, зокрема, ізолятора ОСК 8-24/150-1, є ТОВ «Славенергопром».

У межах зазначеної закупівлі ТОВ «НПО «Ізолятор» подано вимогу від 01.01.2020 № 01-001, адресовану тендерному комітету відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» про внесення доповнення в тендерну документацію щодо учасників торгів, які повинні додати належний документ щодо захисту прав інтелектуальної власності на кожний тип ізоляторів, запропонованих на торги.

Згідно з висновком експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України від 16.05.2019 № 1291, складеного за результатами експертизи об`єктів інтелектуальної власності (замовлення ТОВ «НПО «Ізолятор») встановлено, що:

- в ізоляторах типу ОСК 8-24/150-1 використовується кожна ознака, включена до незалежного пункту формули за патентом України на корисну модель № НОМЕР_2 від 12.01.2016 або ознака еквівалента їй;

- в ізоляторах, відображених в технічній документації, яка передана до відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на електронному майданчику ПРОЗОРО (номер у ProzorroUA-2018-12-11-001277-а), а саме у договорі поставки від 29.01.2019 № 132 між ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» та ТОВ «Монолітторг» використовується кожна ознака, включена до незалежного пункту формули за патентом України на корисну модель № НОМЕР_2 від 12.01.2016 або ознака еквівалента їй.

Відповідно до звіту про патентні дослідження відповідно ДСТУ 3575-97 № 1, який наданий 03.01.2020 товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство патентних повірених «Веполь»: ТОВ «Славенергопром» не має патентів, схожих на патент, виданий за заявкою ОСОБА_1 , як власнику патенту України № НОМЕР_2 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», про видачу якого опубліковано у відомостях в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 1 за 2016 рік.

У матеріалах справи містяться витяги з каталогів закритого акціонерного товариства «НПО «Ізолятор» за 2010-2017 роки, інформація з веб-сайтів виробників ізоляторів, а також копії договорів та видаткових накладних на підтвердження виробництва ізоляторів ТОВ «Славенергопром», а також протоколи приймально-здавальних випробувань полімерних ізоляторів ОСК 8-24/150-1, виробництва ТОВ «Славенергопром» та роздруківка із сайту товариства з обмеженою відповідальністю «ПТК «Енергомаш».

Відповідно до висновку експертів Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності від 05.03.2021 № 003/21, який складений за результатом проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, встановлено, що:

1. В ізоляторах типу ОСК 8-24/150-1 використовується кожна ознака корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», що включена до незалежного пункт формули за патентом України № НОМЕР_2 від 12.01.2016 за заявкою № u 2015 05462, про видачу якого опубліковано у відомостях в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 1 за 2016 рік або ознака еквівалентна їй;

2. Кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 від 12.01.2016, відображена в технічній документації, яка була розміщена на електронному майданчику Прозоро (UA-2018-12-11-001277-а);

3. Кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № НОМЕР_2 від 12.01.2016 відображена в технічній документації, а саме у договорі поставки від 29.01.2019 № 132;

4. Корисна модель за патентом України на корисну модель № НОМЕР_2 від 12.01.2016 не є частиною існуючого рівня техніки відповідно до матеріалів справи;

5. Корисна модель за патентом України на корисну модель № НОМЕР_2 від 12.01.2016 відповідає критерію охороноздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для заборони відповідачам здійснювати використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», захищеної патентом України від 12.01.2016 № НОМЕР_2 та стягнення з ТОВ «Монолітторг» збитків у розмірі отриманих останнім доходів за договором поставки від 29.01.2019 № 132, що складає 90 000,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, з відсутності захищеного суб`єктивного права позивача, у зв`язку з припиненням 20.03.2019 виключної ліцензії на підставі додаткової угоди від 20.03.2019 № 1 до Договору 1, у той час як для реалізації права на судовий захист суб`єктивних прав за ліцензійним договором, останній має бути чинним (безперервно діяти), як на момент вчинення порушення набутих ліцензіатом прав, так і на момент подання позову.

Так, судом апеляційної інстанції, зокрема, зазначено, що оскільки «призупинення дії ліценції», яка з одного боку не передбачена діючим законодавством, як певна тимчасова та неправоприпиняюча дія, а з іншого боку - спрямована на унеможливлення використання безперервно позивачем прав ліцензіата, що додатково підтверджується наданням таких прав іншій особі на умовах несумісності існування іншої управненої особи (виключний характер ліцензії), додаткову угоду від 20.03.2019 № 1 до Договору 1 слід кваліфікувати як угоду про дострокове розірвання ліцензійного договору; наслідком такої угоди є припинення прав позивача як ліцензіата, адже припущення їх тільки тимчасового зупинення, до якого фактично вдався місцевий суд, суперечитиме не спростованій презумпції правомірності Договору 2, доказів спростування якої до матеріалів справи не надано, а також презумпції добросовісності і розумності поведінки володільців патенту з укладення такого договору з товариством з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД»; оскільки розірвання договору та припинення передбачених ним зобов`язань є завершеною дією, а не триваючим процесом, подальше розірвання ліцензіаром та ліцензіатом згідно з додатковою угодою від 01.12.2019 № 2 додаткової угоди № 1 не призвело до відновлення/виникнення прав за виключною ліцензією у позивача (такі права могли бути передані володільцями патенту лише шляхом надання нової ліцензії/укладення нового договору, у відповідності до приписів статей 1108 та 1109 Цивільного кодексу України).

В обґрунтування доводів касаційної скарги ТОВ «НПО «Ізолятор» посилається на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно механізму зупинення дії виключної ліцензії за ліцензійним договором та подальше поновлення її дії в рамках того ж самого ліцензійного договору шляхом укладення відповідних додаткових угод.

Стосовно наведеного Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об`єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

У разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України.

Якщо в ліцензійному договорі про видання або інше відтворення твору винагорода визначається у вигляді фіксованої грошової суми, то в договорі має бути встановлений максимальний тираж твору.

Умови ліцензійного договору, які суперечать положенням цього Кодексу, є нікчемними.

Ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Ліцензіар може відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення ліцензіатом встановленого договором терміну початку використання об`єкта права інтелектуальної власності. Ліцензіар або ліцензіат можуть відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення другою стороною інших умов договору.

У разі відсутності у ліцензійному договорі умови про строк договору він вважається укладеним на строк, що залишився до спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, але не більше ніж на п`ять років. Якщо за шість місяців до спливу зазначеного п`ятирічного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на невизначений час. У цьому випадку кожна із сторін може в будь-який час відмовитися від договору, письмово повідомивши про це другу сторону за шість місяців до розірвання договору, якщо більший строк для повідомлення не встановлений за домовленістю сторін.

Згідно з приписами частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Верховний Суд зазначає, що до загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 зі справи № 375/278/20.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Водночас згідно зі статтею 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також: у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 зі справи № 559/1605/18, відповідно до якої (правової позиції) при реалізації принципу свободи договору слід враховувати вимоги Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Тобто законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження. Причому останні є одночасно й межами саморегулювання. Вони передбачені в абзаці 2 частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України, згідно з якою сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказане про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень акту цивільного законодавства слідує з його змісту.

У постанові від 25.05.2021 зі справи № 149/1499/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга та третя статті 6 Цивільного кодексу України). Ці приписи визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором. За змістом частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України сторони у договорі на власний розсуд можуть урегулювати у договорі відносини, диспозитивно врегульовані в актах цивільного законодавства та не можуть відступати від імперативних його положень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вид ліцензії за договором, укладеним позивачем із власниками прав на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 - виключна (пункті 2.3 Договору 1); видача виключної ліцензії за цим договором виключає можливості використання ліцензіаром корисної моделі у сфері, що обмежена цією ліцензією та видачі ним іншим особам ліцензій на використання корисної моделі у зазначеній сфері (пункт 2.4 Договору 1).

Імперативними приписами частин п`ятої та дев`ятої статті 1109 Цивільного кодексу України унормовано, що предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними; умови ліцензійного договору, які суперечать положенням цього Кодексу, є нікчемними.

Згідно з імперативними приписами частини третьої статті 1108 Цивільного кодексу України передбачено, що ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону; виключна ліцензія видається лише одному ліцензіату і виключає можливість використання ліцензіаром об`єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об`єкта у зазначеній сфері.

При цьому, Верховний Суд зазначає, що укладений договір в контексті відносин сторін у цій справі по своїй суті і є ліцензією (дозволом на використання об`єкта права інтелектуальної власності на умовах, визначених таким договором), отже, висновки щодо можливості продовження існування ліцензії окремо від договору є безпідставними.

Водночас Верховний Суд зазначає, що сторони ліцензійного договору, реалізуючи принцип свободи договору не обмежені в укладенні правочину щодо тимчасового зупинення дії виключної ліцензії (у тому числі, шляхом укладення додаткових угод до основного договору без оформлення нового ліцензійного договору), за умови дотримання зазначених імперативних приписів та з урахуванням змісту таких додаткових угод.

Відповідно помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що після тимчасового зупинення дії ліцензії права могли бути передані позивачу у справі володільцями патенту лише шляхом надання нової ліцензії/укладення нового договору.

Водночас позивачем не доведено, а судами не встановлено, що предмет додаткової угоди № 1 до Договору 1 про призупинення дії ліцензії за змістом домовленостей сторін стосувався виключно прав і обов`язків ліцензіата, та укладення такої угоди не призводило одночасно до повернення учасників правочину (Договору 1) у первинний (попередній) стан, зокрема, в частині наявності у ліцензіара права на розпорядження виключними правами у період призупинення дії виключної ліценції.

Згідно з приписами частини четвертої статті 213 Цивільного кодексу України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, Верховний Суд, частково погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на неможливість одночасного перебування виключних прав інтелектуальної власності у розпорядженні декількох осіб та з урахуванням принципу свободи договору в аспекті його застосування до всіх послідовно укладених правочинів у даній справі (крім тих, щодо яких буде встановлено пряму невідповідність приписам статей 1108, 1109 Цивільного кодексу України), вважає передчасними висновки про те, що позивач є єдиним законним користувачем корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2, з огляду на встановлені у справі обставини наявності неоскарженого позивачем правочину про передачу власниками прав на корисну модель, як ліцензіаром іншій особі -товариству з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» (), а також виходячи із встановлених судом апеляційної інстанції періодів дії ліцензійних договорів, між якими існували часові проміжки, в які права інтелектуальної власності могли належати як самому ліцензіару, так і бути переданими ним іншим особам та реалізовані ними. Отже, існування виключних прав у позивача, а також їх відсутність у третіх осіб на момент виникнення спірних правовідносин підлягали доведенню позивачем та встановленню судами.

Стверджуючи про те, що надання дозволу на використання права інтелектуальної власності іншій особі на умовах несумісності існування іншої управненої особи (виключний характер ліцензії) додатково підтверджує, що додаткову угоду від 20.03.2019 № 1 до Договору 1 (якою вперше призупинялася дія наданої за Договором 1 виключної ліцензії) слід кваліфікувати як угоду про дострокове розірвання ліцензійного договору, суд апеляції інстанції жодним чином не спростував висновку суду першої інстанції про те, що ліцензія, видана товариству з обмеженою відповідальністю «Ізолятор ЛТД» () діяла лише у період проведення закупівель в «Прозорро», в яких брало участь назване товариство, а на час звернення позивача - ТОВ «НПО «Ізолятор» з позовом до суду (17.04.2020) Договір 1 діяв у повній мірі. При цьому, періоди дії ліцензії за Договором 1 та Договором 2 «не перетиналися».

Крім того, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою встановлені ним же обставини про те, що вперше дія наданої за Договором 1 ліцензії призупинялася 20.03.2019, а проведення торгів та укладення договору з переможцем щодо предмета закупівлі (спірних ізоляторів) мало місце у період грудня 2018 року по січень 2019 року включно.

Зазначаючи про те, що ліцензійний договір мав бути чинним, зокрема, на момент вчинення порушення набутих ліцензіатом прав, суд апеляційної інстанції тим самим помилково ототожнює призупинення дії ліцензії за ліцензійним договором та припинення дії ліцензійного договору взагалі без урахування фактичних відносин, які виникли між учасниками Договору 1 та Договору 2.

Отже, суд апеляційної інстанції, не врахувавши дійсного змісту додаткової угоди від 20.03.2019 № 1 до Договору 1, суті правовідносин, які склалися між сторонами як за Договором, так і за Договором 2, без урахування принципу свободи договору, здійснивши при цьому довільне тлумачення змісту вказаної додаткової угоди до Договору 1, без урахування її реального змісту, - дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача захищеного суб`єктивного права, з посиланням на повне припинення 20.03.2019 дії виключної ліцензії на підставі додаткової угоди від 20.03.2019 № 1 до Договору 1 та безпідставно не взяв до уваги укладені в подальшому додаткові угоди, не дослідивши відповідність/невідповідність їх змісту імперативним приписам статей 1108 та 1109 Цивільного кодексу України.

При цьому Верховний Суд враховує, що згідно з послідовною та сталою правовою позицією відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові, водночас внаслідок помилкового висновку про відсутність у позивача порушеного права, що є підставою для звернення з позовом до суду, суд апеляційної інстанції не з`ясував характер спірних правовідносин з урахуванням предмета та підстави заявленого позову, тобто не розглянув по суті заявлені позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду.

Інстанційність є однією з гарантій справедливого судового розгляду, що дозволяє суду вищої інстанції виправляти можливі помилки, допущені судом нижчої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції не розглядав спір по суті заявлених позовних вимог, суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у постанові суду апеляційної інстанції чи відхилені ним.

Водночас для вирішення спору у цій справі визначальне значення має встановлення таких обставин:

- на захист якого саме права позивача спрямований даний позов (в контексті переданих позивачу за Договором 1 прав та обраного способу захисту в аспекті кожної із заявлених позовних вимог);

- чи здійснював ТОВ «Славенергопром» виробництво продукції - ізоляторів з використанням кожної ознаки, включеної до незалежного пункту формули корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 від 12.01.2016 або ознаки, яка еквівалента їй;

- залежно від встановленого з`ясувати період, у який мало місце виготовлення такої продукції у контексті наявності чи відсутності у позивача у спірний період тих прав, на захист яких спрямований даний позов, відповідно встановити, чи відбулося порушення прав саме позивача, у випадку, якщо ТОВ «Славенергопром» здійснювало виробництво продукції - ізоляторів з використанням кожної ознаки, включеної до незалежного пункту формули корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 від 12.01.2016 або ознаки, яка еквівалента їй;

- з урахуванням заперечень ТОВ «Славенергопром», достеменно з`ясувати, чи належало названому товариству право попереднього користувача у спірних правовідносинах та якими саме доказами це підтверджується ТОВ «Славенергопром» та спростовується ТОВ «НПО «Ізолятор» (за необхідності, вирішити питання щодо призначення у справі судової експертизи);

- у залежності від встановленого, дослідити питання належності, ефективності, співмірності обраного способу захисту стосовно кожної із заявлених позовних вимог в аспекті необхідності захисту порушеного права (якщо останнє мало місце). Так, вибір способу судового захисту прав інтелектуальної власності здійснюється особою, якій належить право інтелектуальної власності. Водночас перевірка відповідності цього способу допущеному порушенню і меті здійснення судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право, так і необхідність подальшого виконання ухваленого судом рішення;

- у вирішенні питання щодо стягнення збитків, встановити наявність чи відсутність в діях ТОВ «Монолітторг» складу цивільного правопорушення для покладання на нього відповідальності у вигляді стягнення збитків.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, постанова Східного апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову Східного апеляційного господарського суду скасувати, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

Судові витрати

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо судових витрат у ній.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор» задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 зі справи № 905/730/20 скасувати.

Справу № 905/730/20 передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова