номер провадження справи 9/162/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 Справа № 908/3214/21

м. Запоріжжя

За позовом: Акціонерного товариства "Укртелеком" () в особі Запорізької філії АТ "Укртелеком" (69005, м. Запоріжжя, вул.Кам`яногірська, 10; код філії 01184385)

до відповідача: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь(з), вул. Чернишевського, буд.26, )

про стягнення суми 333989,62 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії АТ "Укртелеком" про стягнення з відповідача: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області суми 73229,48 грн. - 3% річних та суми 260760,14 грн. втрат від інфляції, всього - загальної суми 333989,62 грн.

Ухвалою суду від 24.11.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3214/21, присвоєно номер провадження 9/162/21, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

24.01.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України та вказує, що нарахування відповідачу інфляційних втрат та 3% річних обумовлено невиконанням останнім рішень Господарського суду Запорізької області, які набрали законної сили, а саме: станом на дату подання позову здійснено часткове погашення заборгованості стягнутої за рішенням суду у справі № 908/870/17 від 05.07.2017, на виконання рішень у справі № 908/2023/18 від 06.02.2019, у справі № 908/1106/19 від 26.06.2019, у справі № 908/3357/19 від 20.02.2020, у справі № 908/744/20 від 25.05.2020 не було здійснено жодної оплати. Господарським судом Запорізької області вже виносились рішення по справам № 908/129/20 від 07.04.2020, № 908/215/20 від 23.03.2020, № 908/2677/20 від 24.11.2020 щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання п`яти зазначених судових рішень по стягненню інфляційних витрат по 30.09.2020 включно та стягненню 3% річних по 15.10.2020 включно. Предметом даного спору є стягнення з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області у зв`язку простроченням останнім виконання грошових зобов`язань з оплати заборгованості, встановленої рішеннями у справі № 908/870/17 від 05.07.2017, у справі № 908/2023/18 від 06.02.2019, у справі № 908/1106/19 від 26.06.2019, у справі №908/3357/19 від 20.02.2020, у справі №908/744/20 від 25.05.2020 нарахованих інфляційних витрат за період з 01.10.2020 по 30.09.2021 та 3% річних з 16.10.2020 по 30.10.2021. Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначив, що статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч.5 ст. 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов`язань. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають на сам перед договірні правовідносини. В даному випадку договору позивачем та відповідачем укладено не було. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати; 3 % річних та інфляційні втрати повинні нараховуватися на суму основного боргу, а тому безпідставним є їх нарахування на стягнутий судовий збір та інших судових витрат. Відповідачем постійно вживаються заходи щодо наявності коштів на рахунку відповідно до Бюджетного кодексу України. Станом на 01.11.2020 відповідачем погашена сума у розмірі 127,0 тис. грн. Відповідачем був наданий бюджетний запит на 2021 рік за напрямком «Виконання рішення суду» на загальну суму 3240,4 тис. грн., який не був врахований при прийняті місцевого бюджету. На теперішній час місцевий фінансовий орган не враховує потреби відповідача, в той же час відповідач зобов`язаний діяти лише в межах виділених асигнувань. Управлінням виконуються судові рішення в порядку та у відповідності до чинного законодавства України та стягнення з управління інфляційних нарахувань та 3% річних є безпідставними та неправомірними. Також Управлінням надано контррозрахунки заявлених позивачем до стягнення сум.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.07.2017 у справі №908/870/17 позов ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" задоволено. З Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" стягнуто суму 1 003 120 грн. 76 коп. вартості наданих телекомунікаційних послуг та суму 15046 грн. 81 коп. судового збору. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.09.2017 рішення у справі № 908/870/17 залишено без змін. На виконання рішення у справі № 908/870/17, яке набрало законної сили 25.09.2017, господарським судом видано наказ від 03.10.2017

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2019 року у справі №908/2023/18 позов ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" задоволено. З Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" стягнуто 837223 грн. 52 коп. вартості наданих телекомунікаційних послуг за період з травня 2017 року по серпень 2018 року та суму 12558 грн. 35 коп. - судового збору. На виконання рішення у справі № 908/2023/18, яке набрало законної сили 19.04.2019, господарським судом видано наказ від 26.04.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.06.2019 у справі №908/1106/19 позов ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" задоволено. З Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" стягнуто 179 140 грн. 23 коп. заборгованості, суму 2687 грн. 10 коп. витрат зі сплати судового збору. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.10.2019 рішення у справі № 908/1106/19 залишено без змін. На виконання рішення у справі №908/1106/19, яке набрало законної сили 22.10.2019, видано наказ від 04.11.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.02.2020 року у справі №908/3357/19 позов ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" задоволено. З Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" стягнуто 217 099 грн. 98 коп. заборгованості, 3 256 грн. 50 коп. судового збору. На виконання рішення у справі № 908/3357/19, яке набрало законної сили 20.03.2020, господарським судом видано наказ від 30.03.2020.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.05.2020 у справі №908/744/20 позов ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" задоволено. З Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" стягнуто суму 281 589 грн. 39 коп. заборгованості, суму 4 223 грн. 84 коп. витрат зі сплати судового збору. На виконання рішення у справі № 908/744/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, господарським судом видано наказ від 25.08.2020.

Вказаними рішеннями суду встановлено, що зобов`язання відповідача з компенсації вартості наданих позивачем телекомунікаційних послуг споживачам, які мають право на пільги, виникає безпосередньо із нормативно-правових актів.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.03.2020 у справі №908/215/20, залишеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020, позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком було задоволено частково. У зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань з оплати заборгованості, встановленої рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.07.2017 у справі № 908/870/17 з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на корись позивача стягнуто суму 68522грн. 84 коп. 3% відсотки річних та суму 110218 грн. 22 коп. інфляційних витрат. В рішенні суду у справі №908/215/19, зокрема встановлено, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості, стягнутої за рішенням від 05.07.2017 у справі №908/870/17, та що станом на час розгляду даної справи непогашена частина боргу за рішенням у справі №908/870/17 склала 991167,57 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.04.2020 у справі №908/129/20, яке залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2020, позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» задоволено частково, а саме: стягнуто з Управління суму 20 396 грн. 48 коп. 3% річних та суму 4 945 грн. 14коп. інфляційних витрат, нарахованих у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань з оплати заборгованості, стягнутої рішеннями Господарського суду Запорізької області у справах № 908/2023/18 від 06.02.2019 року та №908/1106/19 від 26.06.2019 року. Періодом нарахування 3% річних на заборгованість стягнуту за рішенням у справі №908/2023/18 є період з 19.04.2019 по 20.01.2020; за рішенням у справі №908/1106/19 період нарахування 3% річних - з 22.10.2019 по 20.01.2020, інфляційних втрат - з 19.04.2019 по 31.12.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.11.2020 у справі №908/2677/20, яке не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 22.12.2020, позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» задоволено частково. З Управління на користь позивача стягнуто загальну суму 50768 грн. 62 коп. 3% річних та суму 37411 грн. 60 коп. втрат від інфляції у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання з оплати сум заборгованості, яка стягнута рішеннями господарського суду у справах № 908/870/17 від 05.07.2017, № 908/2023/18 від 06.02.2019, №908/1106/19 від 26.06.2019, № 908/3357/19 від 20.02.2020, № 908/744/20 від 25.05.2020.

Відповідно до змісту рішення Господарського суду Запорізької області від 24.11.2020 у справі №908/2677/20 нарахування суми 3% за рішенням у справі №908/870/17 від 05.07.2017 було здійснено за період з 01.01.2020 по 15.10.2020, втрат від інфляції - за період з січня 2020 по вересень 2020; за рішенням у справі № 908/2023/18 від 06.02.2019 нарахування 3% річних здійснено за період з 21.01.2020 по 15.10.2020, втрат від інфляції - за період з січня 2020 по вересень 2020; за рішенням у справі № 908/1106/19 від 26.06.20193% річних нараховано за період з 21.01.2020 по 15.10.2020, втрати від інфляції - з січня 2020 по вересень 2020; за рішенням у справі № 908/3357/19від 20.02.2020 суми 3%річних нарахована за період з 20.03.2020 по 15.10.2020, втрати від інфляції - за період з квітня 2020 по вересень 2020; за рішенням у справі № 908/774/20 від 25.05.2020три відсотки річних нараховано за період з 07.08.2020 по 15.10.2020, втрати від інфляції - за вересень 2020.

При цьому, у вищевказаному рішенні також було встановлено, що відповідачем в період з 20.12.2019 по 28.09.2020 за платіжними дорученнями було здійснено часткові оплати в рахунок погашення заборгованості, стягнутої рішенням господарського суду у справі № 908/870/17. На виконання судових рішень по справі № 908/2023/18, по справі №908/1106/19, по справі 908/3357/19 та по справі № 908/744/20 не було здійснено жодної оплати.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» з 27.04.2021 перейменоване в Акціонерне товариство «Укртелеком» (позивач у справі).

Звертаючись з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі №908/3214/21, АТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії АТ «Укртелеком» зазначило, що на виконання судового рішення у справі № 908/870/17 відповідачем додатково здійснені оплати (копії меморіальних ордерів за період з 27.10.2020 по 05.10.2021 на загальну суму 65000,00 грн. додані до позову), рішення господарського суду у справах №908/2023/18, по справі №908/1106/19, по справі 908/3357/19 та по справі №908/744/20 відповідачем не виконуються, жодних оплат не здійснено.

Предметом розгляду у даній справі № 908/3214/21 є позовні вимоги АТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії АТ «Укртелеком про стягнення з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області нарахувань на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, здійснених позивачем у зв`язку простроченням виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати заборгованості, стягнутої за вищезазначеними рішеннями у справах № 908/870/17, №908/2023/18, № 908/1106/19, №908/3357/19, №908/744/20, а саме: суми 3% річних нарахованих за період з 16.10.2020 по 30.10.2021 та інфляційних витрат за період з 01.10.2020 (жовтень 2020) по 30.09.2021 (вересень 2021) включно.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішень суду.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов`язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов`язань. Якщо учасники зобов`язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов`язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов`язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов`язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов`язання, воно вважатиметься припиненим. Виконання, яке припиняє зобов`язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений договором або законом строк (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, то наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів статті 625 Цивільного кодексу України.

За змістом частини 2 пункту 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Таким чином, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми боргу, позивач правомірно скористався наданим йому законодавством правом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних за кожним з судових рішень за заявлений позивачем загальний період з 16.10.2020 по 30.10.2021, в тому числі із врахуванням здійснених часткових оплат за рішенням у справі № 908/870/17, судом встановлено, що фактично розміри 3% річних є більшими, однак не виходячи за межі заявлених позовних вимог судом задовольняються позовні вимоги в цій частині у заявленому позивачем загальному розмірі - 73229,48 грн.

Розрахунок позивача в частині нарахування втрат від інфляції за період з жовтня 2020 по вересень 2021 у загальному розмірі 260760,14 грн. позивачем здійснено правильно, відповідно до вимог чинного законодавства, тому вимоги про стягнення інфляційних втрат задовольняються судом повністю.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Твердження відповідача щодо необґрунтованості нарахувань на розмір стягнутого судовими рішенням судового збору є безпідставними, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку нарахування 3% річних та втрат від інфляції здійснювалось лише на суми основної заборгованості, стягнутої кожним із судових рішень окремо, без урахування розміру судового збору.

Щодо наданого відповідачем контррозрахунку, суд зазначає наступне. З наданого контррозрахунку 3% річних та втрат від інфляції вбачається, що в частині нарахувань на суму заборгованості, стягнутої за рішенням у справі № 908/807/17, контррозрахунок відповідача не відповідає фактичним обставинам з урахуванням здійснених часткових оплат, оскільки з них безпідставно виключно періоди нарахувань на суми заборгованості, які існували в певний період часу, та у зв`язку із чим сума нарахувань за цим рішенням у контррозрахунку відповідача є меншою необґрунтовано. В частині ж судових рішень по справам № 908/2023/18, № 908/1106/19, № 908/3357/19 та №908/774/20 нарахування в частині 3% річних у контррозрахунку відповідача взагалі є більшим, ніж у розрахунку позивача.

При перевірці розрахунку позивача судом не встановлено проведення нарахувань відсотків річних та втрат від інфляції в більшому розмірі, ніж належить до стягнення з урахуванням фактичних обставин справи та передбачено чинним законодавством.

Стосовно інших доводів відповідача, що залежності від міських програм забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судових рішень про стягнення коштів міського бюджету, боржником за якими є управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, та відсутність виділених бюджетних асигнувань на зазначені видатки, як і доводів відповідача про порядок погашення заборгованості органами Казначейства відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 в порядку черговості, то вказане не є підставою для звільнення від виконання рішень господарського суду, які набрали законної сили, та від сплати на користь позивача грошових коштів, стягнутих відповідними рішеннями з відповідача, й не припиняє грошового зобов`язання останнього. В даному випадку при вирішенні спору у цій справі не є необхідним встановлення судом обставин щодо наявності або відсутності умисного невиконання зобов`язання з боку відповідача.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь(з), вул. Чернишевського, буд.26) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» () в особі Запорізької філії АТ «Укртелеком» (69005, м. Запоріжжя, вул.Кам`яногірська, 10; рахунок НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", м. Київ, код ЄДРПОУ філії 01184385) суму 73229 (сімдесят три тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 48 грн. - 3% річних, суму 260760 (двісті шістдесят тисяч сімсот шістдесят) грн. 14 коп. втрат від інфляції та суму 5009 (п`ять тисяч десять) грн. 84 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва