ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року
м. Київ
cправа № 910/18335/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,
позивача Подольського В.Г., Губара М.В.,
відповідача не з`явились,
розглянувши у закритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді: Кравчук Г.А., Верховець А.А.)
у справі №910/18335/20
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017"
про вчинення дій зобов`язального характеру,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог
1.1.Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" (далі ТОВ "Рубін-2017") про вчинення дій зобов`язального характеру, а саме: зобов`язання ТОВ "Рубін-2017" виконати на користь Міністерства оборони України гарантійні зобов`язання відповідно до умов державного контракту від 12.12.2018 №509/4/18/8 та власними силами і за власний рахунок усунути виявлені дефекти продукції відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (А02AJ.C52.100000.00ТУ).
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем гарантійних зобов`язань відповідно до умов вказаного державного контракту протягом гарантійного строку зберігання продукції та необхідністю усунення відповідачем власними силами і за власний рахунок виявлених дефектів такої продукції.
1.3.Заперечення проти позову мотивовані визнанням позивачем того, що І-V партії продукції успішно та без жодних зауважень пройшли приймально-здавальні випробування, за результатами яких було підписано акти приймання зазначеної продукції, в той час як положення пункту 30 контракту пов`язують обов`язок виконавця усунути виявлені дефекти продукції лише з негативними результатами приймально-здавальних випробувань.

2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1.12.12.2018 між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ "Рубін" (виконавець) укладено державний контракт №509/4/18/18, за умовами пункту 1 якого виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства продукцію у кількості, за етапами та у строки, зазначені у специфікації продукції (додаток 1, далі - специфікація), що поставляється за державним оборонним замовленням, а замовник прийняти її через вантажоодержувача, зазначеного у специфікації, та оплатити.
2.2.Пунктом 13 контракту визначено, що акт приймання продукції, який є підставою для проведення розрахунків за контрактом, оформлюється його сторонами на підставі посвідчення Військового представництва Міністерства оборони України, актів приймання-передачі військового майна, повідомлень-підтверджень отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку, видаткових накладних, протоколу погодження договірної ціни на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням, а також за умови отримання позитивних результатів приймально-здавальних випробувань, проведених відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (A02AJ.C52.100000.00 ТУ).
2.3.У разі наявності усіх необхідних документів та отримання позитивних результатів приймально-здавальних випробувань відповідний акт приймання продукції, у відповідності до пункту 13 контракту, має бути оформлений сторонами контракту не пізніше 10 робочих днів з дати поставки продукції.
2.4.Поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем продукції за контрактом здійснюється за адресою, вказаною у специфікації (пункт 14 контракту).
2.5.Пунктом 15 контракту визначено, що прийнята представником замовника продукція поставляється виконавцем відповідно до умов DDP на склад замовника згідно з міжнародними правилами тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року та передаються вантажоодержувачу за адресою, вказаною у специфікації.
2.6.Відповідно до положень пункту 15 контракту приймання та контроль якості продукції, яка виготовляється за контрактом, здійснює 2493 військове представництво Міністерства оборони України (далі - ВП МОУ) у порядку, визначеному ГОСТ В 15.307-77.
2.7.Згідно з пунктом 28 контракту якість продукції, що поставляється відповідно до контракту, гарантується ТОВ "Рубін-2017" на підставі ТУ У 25.4-1:2018 (A02AJ.C52.100000.00 ТУ).
2.8.За змістом підпункту 5 пункту 22 контракту виконавець зобов`язаний: протягом гарантійного строку продукції власними силами і за власний рахунок забезпечувати усунення її дефектів у погоджений із замовником строк, якщо такі дефекти не є наслідком порушення правил експлуатації.
2.9.Пунктом 30 контракту визначено, що виконавець бере на себе зобов`язання протягом гарантійного строку зберігання продукції, у разі отримання негативних результатів приймально-здавальних випробувань, власними силами та за власний рахунок усунути виявлені дефекти у погоджений сторонами строк 30 календарних днів після письмового повідомлення замовника.
2.10.Відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (A02AJ.C52.100000.00 ТУ) гарантійний строк зберігання продукції за контрактом визначено:
- в штатних ящиках підприємства-виробника в накритих складських неопалювальних сховищах протягом 10 років;
- в польових умовах (під брезентом, навісом) протягом 6 років;
- в бойовій укладці без штатної упаковки протягом 3 років.
2.11.На виконання умов державного контакту відповідачем поставлено, а позивачем прийнято наступні партії товару:
І партія - згідно акта приймання продукції від 27.05.2019 №1;
ІІ партія - згідно акта приймання продукції від 26.06.2019 №2;
ІІІ партія - згідно акта приймання продукції від 17.09.2019 №3;
ІV партія - згідно акта приймання продукції від 07.11.2019 №4;
V партія - згідно акта приймання продукції від 20.12.2019 №5.
2.12.Відповідно до наказу Міноборони від 08.12.2018 №621 отриману згідно контракту продукцію було допущено до експлуатації у Збройних Силах України.
2.13.Згідно з наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 13.08.2019 №300 в період з 01.09.2019 по 01.09.2020 у Збройних Силах України проведено підконтрольну експлуатацію І-V партій продукції (безпосередньо проведено 05.08. - 06.08.2020).
2.14.За результатами підконтрольної експлуатації І-V партій продукції складено акт підконтрольної експлуатації, в якому зроблено висновок про необхідність припинення підконтрольної експлуатації продукції та повернення її ТОВ "Рубін-2017" у зв`язку з незадовільними показниками та результатами дії продукції.
2.15.02.10.2020 Головним управлінням з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення отримано Висновок Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України щодо відповідності продукції, виробництва ТОВ "Рубін-2017", вимогам нормативної документації за результатами підконтрольної експлуатації, згідно з яким прийняття продукції за результатами підконтрольної експлуатації є недоцільним, продукція не відповідає вимогам ТУ У 25.4-1:2018.
2.16.З огляду на викладене, за результатом підконтрольної експлуатації І-V партії продукції, виготовленої та поставленої відповідачем, 05.09.2020 на адресу ТОВ "Рубін-2017" було направлено складений у військовій частині НОМЕР_1 рекламаційний акт №13/4-185, який 08.09.2020 було передано ТОВ "Рубін-2017" (військовою частиною НОМЕР_2 складався рекламаційний акт від 04.09.2020 № 6158, що був направлений до військової частини НОМЕР_1 ).
2.17.Відповіді на вказані рекламаційні акти Міністерство оборони України не отримало, у зв`язку з чим 28.09.2020 на адресу ТОВ "Рубін-2017" було направлено претензію №9/18 щодо відсутності відповідей на рекламації.
2.18.Посилаючись на пункти 22, 30 контракту позивач просить суд зобов`язати ТОВ "Рубін-2017" виконати на користь Міністерства оборони України гарантійні зобов`язання відповідно до умов державного контракту від 12.12.2018 №509/4/18/18 та власними силами і за власний рахунок усунути виявлені дефекти продукції відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (А02АГС52.100000.00 ТУ).

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 26.04.2021 у справі № 910/18335/20 у позові відмовив повністю.
3.2.Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що поставлені ТОВ "Рубін-2017" І-V партії продукції в межах виконання контракту від 12.12.2018 №509/4/18/18 у повному обсязі, успішно та без жодних зауважень пройшли приймально-здавальні випробування, в той час як згідно пункту 30 контракту зобов`язання виконавця власними силами та за власний рахунок усунути виявлені замовником дефекти виникає виключно у разі виявлення таких дефектів в ході приймально-здавальних випробувань.
3.3.Північний апеляційний господарський суд постановою від 15.09.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/18335/20 скасував; прийняв нове рішення, яким позов задовольнив повністю; зобов`язав ТОВ "Рубін-2017" виконати на користь Міністерства оборони України гарантійні зобов`язання відповідно до умов державного контракту від 12.12.2018 №509/4/18/18 та власними силами і за власний рахунок усунути виявлені дефекти продукції відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (А02АГС52.100000.00 ТУ); стягнув з ТОВ "Рубін-2017" на користь Міністерства оборони України 2102,00 грн судового збору, понесеного стороною у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, та 3153,00 грн судового збору, понесеного стороною у зв`язку з розглядом в суді апеляційної інстанції.
3.4.Приймаючи вказану постанову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем було порушено умови контракту в частині якості поставленої продукції, яка не відповідає вимогам нормативної документації.
3.5.Оскільки відповідачем порушені права позивача щодо отримання продукції належної якості, за висновками апеляційного суду, у позивача за умовами державного контракту виникло право вимагати від виконавця (відповідача) власними силами та за власний рахунок усунути виявлені замовником дефекти.

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи. Розгляд клопотань
4.1.ТОВ "Рубін-2017" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 у справі №910/18335/20 скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у даній справі залишити в силі.
4.2.Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження вищезазначених судових рішень, скаржник посилається на пункти 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) , вказуючи на те, що (1) при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №913/843/14, від 24.02.2021 у справі №914/8/20 щодо застосування статей 74, 75, 86 ГПК України; (2) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статті 676 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
4.3.За твердженнями скаржника, умови пункту 30 контракту чітко пов`язують його обов`язок усунути виявлені дефекти продукції виключно в разі отримання негативних результатів приймально-здавальних випробувань і саме ця встановлена контрактом умова визначає початок перебігу гарантійного строку.
4.4.На переконання скаржника, фактично умовами контракту в порядку, передбаченому частиною першою статті 676 ЦК України, встановлено особливий (відмінний від загального) порядок обчислення гарантійного строку, адже пункт 30 контракту визначає дві обов`язкові умови (події) що обумовлюють настання гарантійного зобов`язання, які фактично не мали місця: (1) негативні результати приймально здавальних випробувань та (2) початок гарантійного зберігання.
4.5.Крім цього, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції в порушення частини першої статті 75 ГПК України безпідставно не враховано обставини того, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що факт прийняття позивачем І-V партій продукції за контрактом на підставі позитивних результатів приймально-здавальних випробувань, проведених відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (А02АІ.С52.100000.00ТУ), визнавався учасниками справи, а наявні у справі копії актів приймання продукції прямо підтверджують прийняття позивачем І-V партій продукції за контрактом саме на підставі позитивних результатів приймально-здавальних випробувань, адже саме з настанням цієї події контракт пов`язує можливість оформлення відповідних актів.
4.6.Міністерство оброни України подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 без змін.
4.7.Крім цього, у відзиві заявлено клопотання про поновлення строку на його подання, мотивоване тим, що припис на виконання завдання особі, якій надано допуск до державної таємниці та яка може бути допущена до участі в судовому засіданні у даній справи, отримано лише 17.12.2021, розглянувши яке Суд дійшов висновку про його задоволення за наведених в ньому підстав.
4.8.Позивач стверджує про невиконання ТОВ Рубін-2017 взятих на себе зобов`язань за контрактом протягом гарантійного строку зберігання продукції, у разі отримання негативних результатів приймально-здавальних випробувань, власними силами та за власний рахунок усунути виявлені дефекти у погоджений сторонами строк, що в свою чергу спричинить завдання державі істотних збитків, зниження боєздатності Збройних Сил України, які відповідно до частини 2 статті 17 Конституції України та частини 1 статті 1 Закону України Про Збройні Сили України виконують завдання з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, а також можуть привести до настання тяжких наслідків, загибелі особового складу Збройних Сил України в ході експлуатації неякісної продукції, поставленої ТОВ Рубін-2017.
4.9.13.01.2022 від керівника ТОВ "Рубін-2017" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, мотивоване неможливістю направити представника у судове засідання, оскільки термін дії спеціального дозволу, на підставі якого відповідач проводив діяльність, пов`язану з державною таємницею, закінчився 31.12.2021, його термін не продовжено та наявні обґрунтовані підстави вважати, що в термін до 20.01.2022 його не буде продовжено.
4.10.Розглянувши зазначене клопотання, Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.
4.11.За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
4.12.Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення касаційного розгляду за участю представників учасників справи, а визначені статтею 202 ГПК України підстави відкладення не узгоджуються з наведеними заявником мотивами.
4.13.Крім того, колегія суддів враховує, що представники сторін були заслухані в попередньому судовому засіданні, а клопотання відповідача відкласти розгляд справи, з огляду на відсутність в ньому інформації, коли саме буде продовжено строк дії спеціального дозволу, не надає суду права перервати розгляд справи на невизначений час.

5.Позиція Верховного Суду
5.1.Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
5.2.Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
5.3.За змістом пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
5.4.Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
5.5.Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
5.6.Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
5.7.Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України)
5.8.За своєю правовою природою договірні відносини, які склалися між сторонами у цій справі, мають ознаки договору поставки, за яким, у відповідності до статті 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
5.9.Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
5.10.Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
5.11.Згідно зі статтею 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
5.12.У пункті 3 контракту сторони унормували, що якість, комплектність і експлуатаційна документація повинні відповідати технічним умовам на продукцію та забезпечувати експлуатацію продукції в повному обсязі відповідно до призначення.
5.13.Згідно з пунктом 28 контракту якість продукції, що поставляється відповідно до контракту, гарантується ТОВ "Рубін-2017" на підставі ТУ У 25.4-1:2018 (A02AJ.C52.100000.00 ТУ).
5.14.Суди встановили, що на підставі наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 13.08.2019 №300 в період з 01.09.2019 по 01.09.2020 у Збройних Силах України проведено підконтрольну експлуатацію І-V партій продукції (безпосередньо проведено 05.08 - 06.08.2020).
5.15.За результатами підконтрольної експлуатації І-V партій продукції складено акт підконтрольної експлуатації, в якому зроблено висновок про необхідність припинення підконтрольної експлуатації продукції та повернення її ТОВ "Рубін-2017" у зв`язку з незадовільними показниками та результатами дії продукції.
5.16.Також суди встановили, що 02.10.2020 Головним управлінням з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення отримано Висновок Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України щодо відповідності продукції, виробництва ТОВ «Рубін-2017», вимогам нормативної документації за результатами підконтрольної експлуатації, згідно з яким прийняття продукції за результатами підконтрольної експлуатації є недоцільним, продукція не відповідає вимогам ТУ У 25.4-1:2018.
5.17.Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
5.18.Відповідно до статті 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
5.19.Суди встановили, що відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (A02AJ.C52.100000.00 ТУ) гарантійний строк зберігання продукції за контрактом визначено:
- в штатних ящиках підприємства-виробника в накритих складських неопалювальних сховищах протягом 10 років;
- в польових умовах (під брезентом, навісом) протягом 6 років;
- в бойовій укладці без штатної упаковки протягом 3 років.
5.20.Статтею 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
5.21.Згідно зі статтею 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
5.22.Частиною 6 статті 269 ГК України передбачено, що постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.
5.23.Як зазначалось, за змістом підпункту 5 пункту 22 контракту виконавець зобов`язаний: протягом гарантійного строку продукції власними силами і за власний рахунок забезпечувати усунення її дефектів у погоджений із замовником строк, якщо такі дефекти не є наслідком порушення правил експлуатації.
5.24.Як встановили суди, пунктом 30 контракту визначено, що виконавець бере на себе зобов`язання протягом гарантійного строку зберігання продукції, у разі отримання негативних результатів приймально-здавальних випробувань, власними силами та за власний рахунок усунути виявлені дефекти у погоджений сторонами строк 30 календарних днів після письмового повідомлення замовника.
5.25.З викладеного вбачається, що гарантійний строк - це період в часі ,протягом якого постачальник гарантує якість товару та можливість його використання за призначенням за умови дотримання споживачем правил експлуатації або зберігання виробу. Тобто, саме протягом вказаного строку, який за загальним правилом обчислюється з моменту передання товару покупцеві, постачальник виконує гарантійні зобов`язання, несе відповідальність за дотримання вимог щодо якості поставленого товару, які обумовлено сторонами або установлено положеннями чинного законодавства.
5.26.Відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І, відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.
5.27.Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.
5.28.Задовольняючи позовні вимоги Міністерства оборони України та зазначаючи про обов`язок ТОВ "Рубін-2017" виконати на користь Міністерства оборони України гарантійні зобов`язання відповідно до умов державного контракту від 12.12.2018 №509/4/18/8 та власними силами і за власний рахунок усунути виявлені дефекти продукції відповідно до ТУ У 25.4-1:2018 (А02AJ.C52.100000.00ТУ), апеляційний суд цілком обґрунтовано виходив з того, що перебіг гарантійного строку на поставлену згідно контракту продукцію розпочинається з моменту його постачання позивачу і за змістом пункту 30 контракту поширюється впродовж гарантійного строку зберігання продукції.
5.29.При цьому, апеляційним судом обґрунтовано враховано, що факт невідповідності поставленої згідно з контрактом продукції, виробництва ТОВ "Рубін-2017", вимогам ТУ У 25.4-1:2018 підтверджується висновком Центрального науково-дослідного інституту озброєння ті військової техніки Збройних Сил України, у зв`язку з чим за результатом підконтрольної експлуатації І-V партії продукції, виготовленої та поставленої відповідачем, на відповідачу було направлено рекламаційний акт та претензію, які залишені останнім без відповіді та задоволення.
5.30.Твердження скаржника про те, що умови пункту 30 контракту пов`язують його обов`язок усунути виявлені дефекти продукції виключно з негативними результатами приймально-здавальних випробувань і саме ця встановлена контрактом умова визначає початок перебігу гарантійного строку, відхиляються колегією суддів, оскільки в актах приймання І-V партії продукції відсутня будь-яка інформація про проведення приймально-здавальних випробувань, а відповідно до наказу від 08.12.2018 № 621 продукцію було допущено до експлуатації у Збройних силах України на підставі позивних результатів відомчих випробувань дослідних зразків. Будь-яких інших доказів проведення приймально-здавальних випробувань, які на переконання скаржника, визначають початок перебігу гарантійного строку, матеріали справи не містять.
5.31.З огляду на наведене та враховуючи встановлення апеляційним судом порушення відповідачем умов контракту в частині якості поставленої продукції, яка не відповідає вимогам нормативної документації, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати від виконавця (відповідача) власними силами та за власний рахунок усунути виявлені замовником недоліки продукції, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про задоволення позову в повному обсязі.
5.32.Враховуючи вищевикладене у цій постанові Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, правовий висновок щодо застосування норм права в яких, а саме статей 74, 75, 86 ГПК України, на думку скаржника, не було враховано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови у цій справі, встановив, що оскаржуване судове рішення у цій справі не суперечать позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 24.06.2020 у справі №913/843/14, від 24.02.2021 у справі №914/8/20, на які посилається скаржник, а наведені ним посилання зводяться до незгоди скаржника з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлених ним обставин справи.

6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат.
6.1.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.2.Згідно із статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
6.3.За результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржуване судове рішення прийнято за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для його зміни чи скасування, за мотивів наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.

7. Розподіл судових витрат
7.1.Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 у справі №910/18335/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.М. Баранець

Л.В. Стратієнко