РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа №910/16464/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."

про стягнення 37 305,62 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 37 305,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №338/20-Т/Ц1 "ALL RISKS" від 15.09.2020 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Land Rover Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Opel Movano, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/00886441 а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків в частині 37 305,62 грн. покладається на відповідача.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, у відповідності до якої позивач очікує понести судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн., на проведення експертизи у розмірі 10 000,00 грн. та на оплату правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження у справі №910/16464/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 13.10.2021 була надіслана Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." 18.10.2021 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6А), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №143 була вручена відповідачу 26.10.2021.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 13.10.2021 є 26.10.2021 (день проставлення у поштовому повідомленні №143 відмітки про вручення судового рішення).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/16464/21 встановлено Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення іншим учасникам справи - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." повинне було подати відзив на позов у строк до 10.11.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

15.09.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдінг" (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №338/20-Т/Ц1 "ALL RISKS" (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Land Rover Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 16 Договору строк його дії встановлено з 29.09.2020 по 28.09.2021.

04.02.2021 близько 13 год. 35 хв. по вулиці Володимирській, 49А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Land Rover Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіля Opel Movano, державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Movano та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover, який рухався позаду, у зв`язку з чим обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Факт настання ДТП підтверджується складеним працівниками поліції протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №045558 від 04.02.2021.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №761/6845/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдінг" до страховика за Договором із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 04.02.2021, позивачем на підставі страхового акту №006.00225021-1 від 08.02.2021, розрахунку страхового відшкодування, здійсненого з урахуванням виставленого Фізичною особою-підприємцем Стрижаком Сергієм Андрійовичем (СТО) рахунку № НОМЕР_4 від 08.02.2021 на суму 39 905,62 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів (на рахунок СТО) у загальній сумі 39 905,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6819598 від 09.02.2021.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику за Договором страхове відшкодування у розмірі 39 905,62 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як встановлено постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №761/6845/21, спірна ДТП, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю Land Rover Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_5 , сталася з вини водія автомобіля Opel Movano, державний номерний знак НОМЕР_6 , - ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Opel Movano, державний номерний знак НОМЕР_6 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/00886441, що інформацією з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо полісу №АР/00886441.

Наведеним договором (поліс №АР/00886441) передбачено, що франшиза становить - 2 600,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 04.02.2021.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №006.00225021-1 від 08.02.2021, розрахунок страхового відшкодування, виставлений Фізичною особою-підприємцем Стрижаком Сергієм Андрійовичем (СТО) рахунок № НОМЕР_4 від 08.02.2021 на суму 39 905,62 грн. та платіжне доручення №6819598 від 09.02.2021 на суму 39 905,62 грн. з призначенням платежу - страхова виплата ТОВ Альянс Ойл Трейдінг, акт №006.00225021-1 від 08.02.2021, згідно рахунку №VMC1100071 від 08.02.2021, НОМЕР_1 , в тому числі ПДВ.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_7 про державну реєстрацію транспортного засобу рік випуску автомобіля Land Rover Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_3 , - 2014 та вперше такий автомобіль був зареєстрований 26.12.2014, а відтак на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7-ми років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

У суду відсутні будь-які підстави вважати, що Фізичною особою-підприємцем Стрижаком Сергієм Андрійовичем (основним видом діяльності якого згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів) не було виконано відновлювального ремонту застрахованого за Договором автомобіля після одержання від позивача суми коштів, необхідної для такого ремонту.

Натомість, частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку без врахування податку на додану вартість, хоч позивач і вказав у призначенні платежу у платіжному дорученні №6819598 від 09.02.20, що у виплату включено податок на додану вартість. Такі висновки суду обґрунтовуються тим, що позивачем було виплачено аналогічну суму, що була вказана у рахунку №VMC1100071 від 08.02.2021, в той час як в останньому вказана сума без ПДВ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0) у розмірі 39 905,62 грн.

Враховуючи визначені полісом №АР/00886441 розмір франшизи - 2 600,00 грн. та ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн., встановлений судом розмір вартості відновлювального ремонту, право на відшкодування якого перейшло до позивача, - 39 905,62 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 37 305,62 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із претензією вих. №160221-697/Р від 16.02.2021, в якій просив страхове відшкодування у розмірі 39 905,62 грн. перерахувати на рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" за вказаними у даному листі реквізитами. Факт направлення претензії відповідачу підтверджується списком згрупованих рекомендованих листів від 17.02.2021 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 17.02.2021

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Зважаючи на нормативні строки пересилання рекомендованої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) для міста Києва, згідно яких такий строк складає три дні з дня подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання (пункт 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013), відповідач повинен був отримати вказану претензію позивача не пізніше 22.02.2021 та відповідно протягом 90 календарних днів повинен був сплатити позивачу страхове відшкодування.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 37 305,62 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" є таким, що прострочило виконання свого зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 37 305,62 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" в повному обсязі та наявність правових підстав для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" страхового відшкодування у розмірі 37 305,62 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, у відповідності до якої позивач очікує понести судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн., на проведення експертизи у розмірі 10 000,00 грн. та на оплату правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Варто відзначити, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ні в змісті позову, ні в окремій заяві не заявляло про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу - до матеріалів справи не долучено ні договору про надання правничої допомоги, ні акту виконаних робіт (наданих послуг), ні детального опису виконаних робіт, ні доказів оплати Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" таких послуг/робіт.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у покладенні судових витрат на відповідача на професійну правничу допомогу з огляду на відсутність доказів понесення таких витрат.

Керуючись статтями 13, 14, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 37 305 (тридцять сім тисяч триста п`ять) грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 07.02.2022.

Суддя Р.В. Бойко