ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4750/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-2", с. Вільхівка, Харківський район, Харківська область
про стягнення 49861,84 грн.
за участю представників:

позивача - Танчак Н.В.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-2" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 49861,84 грн., з яких: 34753,72 грн. борг за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з листопада 2016 по квітень 2017 року включно згідно договору № 12356 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2013; 10917,68 грн. - інфляційні витрати; 4190,44 грн. - 3% річних. Також, позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 12356 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.12.2021 о 11:00.

22 грудня 2021 року судом розгляд справи було відкладено на 24.01.2022 о 11:00.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, уповноваженого представника в призначене судове засідання не направив, відзив на позовну заяву до суду не надав.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому, судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

14 вересня 2012 року між ТОВ "Парк реал естейт" та ТОВ "Інвестор-2" (відповідачем) було укладено договір оренди нежитлового приміщення у відповідності до умов якого відповідачу було передано в оренду нерухоме майно загальною площею 1353,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Деревянко, буд. 8.

01 квітня 2013 року між КП "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та ТОВ "Інвестор-2" (споживач) було укладено договір № 12356 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до умов договору, позивач зобов`язувався постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язувався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно п. 2.1. договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря по мірі необхідності.

Пунктом 3.2. договору відповідача було зобов`язано додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п.п.3.2.5, 3.2.6 договору).

Розрахунковим періодом, відповідно до п.6.2. договору, є календарний місяць.

У відповідності до п.6.4. договору, відповідач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує позивачу попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює до 18 числа місяця, наступного за рахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку та до 28 числа поточного місяця, при розрахункам за показаннями приладів обліку.

Відповідно до п.6.5. договору, якщо фактичне використання теплової енергії більше, ніж зазначене в договорі, це перевищення окремо оплачується споживачем до 28 числа поточного місяця, якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати заявленого обсягу періоду, наступного за розрахунковим.

Згідно позову позивач вказує, що на підставі розпорядження про початок та кінець опалювальних сезонів 2016-2017 р.р., відповідно до умов договору, позивачем було здійснено постачання теплової енергії до приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янка, 8. Система опалення усього житлового будинку єдина з системою опалення приміщення відповідача, у зв`язку з чим КП "Харківські теплові мережі" не мала технічної можливості відключити систему опалення відповідача.

Тобто, постачання теплової енергії до приміщень відповідача здійснювалося одночасно з теплопостачанням до усього житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи факт споживання відповідачем теплової енергії у опалювальний період 2016-2017, підтверджується актами на включення та відключення опалення (том 1 а.с. 22). Зазначені вище акти підписані представниками позивача і відповідача та скріплені печатками сторін.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем були узгодженні відомості обліку споживання теплової енергії (том 1 а.с. 28-39), а позивачем відповідачу були направлені для сплати відповідні рахунки за спожиту теплову енергію (том 1 а.с. 23-27).

Втім, позивач вказує, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе за договором зобов`язання, не сплачував вартість заявленої та отриманої теплової енергії у визначені договором строки, порядку та розмірі, внаслідок чого у відповідача за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року включно утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 34753,72 грн., яка до цього часу не погашена.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу суми боргу у розмірі 34753,72 грн. за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з листопада 2016 по квітень 2017 року включно.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на умови договору, фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, враховуючи розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат, відсутність доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2270,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-2" (62431, Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, вул. 50 років СРСР, буд. 2-А, ідентифікаційний код 37681966) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код 31557119, р/р НОМЕР_1 в Філії ХОУ АТ Ощадбанк, МФО 351823) 34753,72 грн. боргу за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з листопада 2016 по квітень 2017 року включно; 10917,68 грн. інфляційних витрат; 4190,44 грн. 3% річних та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код 31557119).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестор-2" (62431, Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, вул. 50 років СРСР, буд. 2-А, ідентифікаційний код 37681966).

Повне рішення складено "31" січня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4750/21