ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа№ 910/3951/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Прохоров Ю.Г. (довіреність № 91-Д від 31.12.2021);

від третіх осіб: не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 (повний текст складено 01.10.2021)

у справі № 910/3951/21 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс Еко»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 2 979 828,30 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіс Еко» звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» суми основної заборгованості в розмірі 2 454 009,76 грн, суми пені в розмірі 156 308,19 грн, суми штрафу в розмірі 182 784,90 грн, суми 3% річних в розмірі 51 785,76 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 134 939,69 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №9895/09 від 18.09.2013 року в частині розрахунку за відпущену позивачем електроенергію.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс Еко» задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс Еко» суму заборгованості в розмірі 2 454 009,76 грн, суму пені в розмірі 1,00 грн, суму штрафу в розмірі 182 784,90 грн, суму 3% річних в розмірі 51 785,76 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 134 939,69 грн та суму судового збору в розмірі 44 697,42 грн. В іншій частині позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 19.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що термін оплати за електричну енергію розрахункових місяців спірного періоду 2020 року не міг виникнути раніше двох днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги у разі, якщо дата отримання акту купівлі-продажу електричної енергії даного розрахункового періоду Гарантованим покупцем від позивача передує вищевказаній даті. Крім того, лише після отримання відповідачем акту з підписом позивача, виникає зобов`язання з оплати, а матеріали справи не містять доказів підтвердження дати отримання відповідачем актів купівлі-продажу.

4.2. Вважає, що спірний договір укладений відповідачем не на підставі його вільного волевиявлення, а саме на виконання покладених спеціальних обов`язків згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії», Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії і така діяльність не може розглядатися як підприємництво, тобто діяльністю, що здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик з метою отримання прибутку.

4.3. Також, апелянт зазначає про те, що виконання грошових зобов`язань за договором обумовлено покладенням на НЕК «Укренерго» та відповідача спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за «зеленим» тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК «Укренерго» послуг відповідача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

4.4. Вважає, що будь-яких доказів того, що відповідач не здійснив позивачу своєчасної оплати електричної енергії, в тому числі із забезпеченням йому її остаточної оплати за рахунок повної та своєчасної оплати НЕК «Укренерго» розмірів вартості послуги спірного періоду, що затверджена Регулятором, позовні матеріали не містять, при цьому одночасно забезпечити повну оплату електричної енергії відповідно до п. 10.4. Порядку відповідач може лише у разі виконання ПрАТ НЕК «Укренерго» зазначених спеціальних обов`язків.

4.5. Крім того, з метою забезпечення покриття витрат відповідача, що пов`язані з виконанням спеціальних обов`язків з купівлі електричної енергії у виробників за «зеленим» тарифом у державному бюджеті повинні бути передбачені видатки не менше 20 відсотків прогнозованої виробітки товарної продукції електроенергії з альтернативних джерел на відповідний рік. Також, зазначає про визначений спосіб виконання зобов`язань, а саме відшкодування заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

4.6. Скаржник вважає, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору положень ст. 614 Цивільного кодексу України не застосовував.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 09.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви позивача на апеляційну скаргу, в яких позивач просить апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3591/21 в частині стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних збитків залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині - без задоволення.

5.2. У поданому відзиві позивач зазначає про те, що відповідачем не спростовано, а матеріали справи не містять доказів, наданих відповідачем чи третіми особами, які б спростували надані позивачем докази про обсяги відпущеної електричної енергії як за перші 10 днів та перші 20 днів відповідних місяців, так і за кожен з місяців, оскільки саме такі дані містяться в системі управлінням ринком, що запроваджена ПрАТ «НЕК «Укренерго». 100% оплати відпущеної електричної енергії здійснюється протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Недодержання своїх обов`язків НЕК «Укренерго» не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань з оплати вартості обсягу виробництва електричної енергії «за зеленим» тарифом і окрім того, позивач є не стороною договору, укладеного між відповідачем та ПрАТ НЕК «Укренерго».

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021, матеріали апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" у судовій справі № 910/3951/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 відмовлено ДП "Гарантований покупець" у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" № 15/4348 від 19.10.2021 на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, ДП "Гарантований покупець" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору. Також, вказаною ухвалою зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3951/21.

6.3. 29.10.2021 ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з листом про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якого скаржник, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 у справі № 910/3951/21 надає суду докази сплати судового збору.

6.4. 15.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3951/21.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3951/21 за апеляційною скаргою ДП «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 та повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 14.12.2021.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 08.12.2021 та 09.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли аналогічні по змісту заяви позивача про відмову від позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, в якій позивач просить прийняти відмову від позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2 454 009,76 грн через її погашення ДП «Гарантований покупець»; постановити ухвалу про прийняття відмови ТОВ «Тіс Еко» від позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2 454 009,76 грн, визнати в цій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у даній справі нечинним і закрити в цій частині провадження у справі № 910/3951/21.

7.2. 09.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про закриття провадження в частині, в якому апелянт просить закрити провадження у справі № 910/3951/21 в частині стягнення з Гарантованого покупця боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 2 454 009,76 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

7.3. 10.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява апелянта про зменшення неустойки, інфляційних витрат та 3% річних, в якій апелянт просить зменшити вказані нарахування до 1 грн від заявленої суми штрафних санкцій, що підлягають задоволенню.

7.4. 13.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача, в якому позивач просить апеляційну скаргу в частині стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних збитків залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині - без задоволення.

7.5. Судове засідання 14.12.2021 не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді Чорногуза М.Г. на лікарняному.

7.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25.01.2022.

7.7. 18.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача, в якому позивач просить апеляційну скаргу в частині стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних збитків залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині - без задоволення.

7.8. В судовому засіданні 25.01.2022 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу, просив закрити провадження в частині позовних вимог у сумі 2 454 009,76 грн, зменшити суму штрафу, 3% річних та інфляційних втрат до 1 грн.

7.9. Представники позивача, третіх осіб в судове засідання 25.01.2022 не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення № 04 9, 04 7, довідками про доставку електронного документа.

7.10. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

7.11. Колегія суддів, вивчивши доводи поданих позивачем заяв про відмову від позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу та клопотання апелянта про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу, приходить до такого висновку.

7.12. Предметом позовних вимог у справі № 910/3951/21 є, зокрема, стягнення основної заборгованості у розмірі 2 454 009,76 грн.

7.13. Як вбачається із наданих позивачем реєстру оплат та наданих апелянтом платіжним доручень № 178 296 від 12.11.2021, № 177 200 від 12.11.2021, № 186 849 від 12.11.2021, № 178 901 від 12.11.2021 після відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3951/21 апелянтом 12.11.2021 сплачено суму заборгованості у загальному розмірі 2 454 009, 76 грн, стягнення якої є предметом судового розгляду у даній справі.

7.14. Пунктом 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

7.15. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

7.16. У суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст. 191,192 Господарського процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі (ст.274 Господарського процесуального кодексу України).

7.17. Враховуючи сплату відповідачем основної суми боргу, враховуючи те, що позивач просить прийняти йому відмову в цій частині позову та закрити в цій частині провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе прийняти вказану відмову позивача від позовних вимог про стягнення суми основного боргу, закрити провадження в цій частині, та відповідно визнати рішення нечинним у відповідній частині.

7.18. Щодо клопотання апелянта про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми основного боргу, то колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки за вимог Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду, при цьому станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції спір між сторонами в частині сплати основного боргу існував, у зв`язку з чим закриття провадження у частині позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмета спору на стадії апеляційного провадження не здійснюється.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 18.09.2013 року між ДП «Енергоринок» (ДПЕ) та позивачем ТОВ «Тіс Еко» (далі - ВАД) було укладено Договір №9895/09 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1. якого ВАД зобов`язався продавати, а ДПЕ зобов`язався купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору (т. І, а.с. 14-19).

8.2. ВАД продає ДПЕ електроенергію за тарифом, величину якого встановлює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі - НКРЕ), у національній валюті України. НКРЕ встановлює тариф на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року помноженого на коефіцієнт 2,3 (коефіцієнт відповідно до Закону). (п. 2.3. Договору).

8.3. Згідно з 2.5. Договору вартість електричної енергії, купленої ДПЕ у ВАД в розрахунковому місяці, визначається на підставі тарифу відповідно до п. 2.3. та фактичних обсягів електроенергії, купленої ДПЕ у ВАД.

8.4. За змістом п.п. 3.1. - 3.2. Договору обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається згідно з Інструкцією про порядок здійснення розрахунків на ОРЕ України (далі - ІПР) з використанням погодинних даних, отриманих з автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (далі - АСКОЕ), яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії (далі - ІКО). Облік електроенергії, що ВАД продає ДПЕ та експлуатація АСКОЕ здійснюються згідно з БСО.

8.5. За змістом п.п. 3.7. - 3.10. Договору ДПЕ до 6 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає ВАД електронною поштою Акт купівлі-продажу електроенергії між ДПЕ та ВАД (далі Акт), за формою додатку №6 до цього Договору. ВАД до 10:00 7 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає ДПЕ підтвердження Акта факсограмою. До 15 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ надає ВАД поштою підписаний зі свого боку Акт у двох примірниках. ВАД в триденний термін після отримання Актів, підписує їх зі свого боку у двох примірниках та надає до ДПЕ один примірник поштою.

8.6. Положеннями п.п. 4.2., 4.3., 4.5. Договору встановлено, що платежі за отриману ДПЕ у ВАД електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до алгоритму ОРЕ, який затверджується НКРЕ. Остаточний розрахунок за куплену ДПЕ у ВАД електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється до 15-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим. До 12 числа місяця, наступного за розрахунковим ВАД надає ДПЕ рахунок-фактуру на продану ДПЕ електроенергію. По результатах розрахунків за місяць ДПЕ надсилає ВАД акт звірки розрахунків між ДПЕ та ВАД до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. ВАД в триденний термін після отримання цього акта надсилає до ДПЕ його примірник за підписом керівництва ВАД. У випадку виникнення розбіжностей ВАД надсилає їх обґрунтування. Якщо ВАД не надішле до ДПЕ підписаний ВАД примірник акта звірки розрахунків та обґрунтування розбіжностей (при їх наявності) протягом трьох днів з моменту його отримання, вважається, що цей акт прийнятий ВАД без розбіжностей.

8.7. Додатковою угодою №480/01/20 від 12.03.2020 року до Договору сторони умови п. 1.1 виклали наступним чином: продавець за «зеленим» тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електроенергію, вироблену позивачем, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.19. № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.19. № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачам) (т. І, а.с. 27-33).

8.8. За змістом п.п. 2.3. - 2.5. Додаткової угоди №480/01/20 від 12.03.2020 року до Договору продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу. Продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до Глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

8.9. Положеннями п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Додаткової угоди №480/01/20 від 12.03.2020 року до Договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або Глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачам на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачам. Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої Гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

8.10. Відповідно до п. 4.1. Додаткової угоди №480/01/20 від 12.03.2020 року до Договору продавець за "зеленим" тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього Договору.

8.11. У пункті 4.5. Додаткової угоди №480/01/20 від 12.03.2020 року до Договору встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.

8.12. На виконання умов Договору у березні-липні 2020 року позивачем було вироблено та продано, а гарантованим покупцем придбано електричну енергію у загальному обсязі 627115 кВт*год на суму 2 700 723,91 грн, про що між сторонами було складено та підписано акти купівлі-продажу електроенергії.

8.13. В якості оплати придбаної електроенергії відповідачем було перераховано на користь позивача кошти в розмірі 246 714,16 грн.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання відповідачем зобов`язань за договором №9895/09 від 18.09.2013 в частині своєчасної оплати поставленої електроенергії.

9.2. Порядок купівлі-продажу гарантованим покупцем електричної енергії у виробників, яким встановлено «зелений» тариф, та суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку визначений Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП 26.04.2019 № 641.

9.3. Згідно із п. 10.1. Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

9.4. Відповідно до п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

9.5. Відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

9.6. Вказане свідчить про те, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом двох робочих днів з дати затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, розміру вартості послуги.

9.7. Доказів щодо повної оплати відповідачем грошових коштів позивачу за поставлену електричну енергію відповідно до актів купівлі-продажу за період з березня по липень 2020 року у повному обсязі та у встановлений договором строки, - матеріали справи не містять.

9.8. Пунктом 4.6. договору в редакції додаткової угоди сторонами погоджено, що відповідач несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних нарахувань та штрафу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині того, що джерелом надходження грошових коштів для розрахунків із позивачем є платежі, пов`язані із оплатою НЕК «Укренерго» послуг відповідача, з огляду на наступне.

11.2. За умовами спірного договору саме відповідач взяв на себе зобов`язання купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку.

11.3. Таким чином, саме відповідач є зобов`язаною особою за виконання обов`язку щодо здійснення своєчасних розрахунків за куплену в позивача електричну енергію.

11.4. При цьому колегія суддів вважає, що невиконання обов`язку третіми особами перед відповідачем не звільняє його від виконання обов`язку за укладеним Договором щодо повної та своєчасної оплати вартості обсягу виробництва електричної енергії за "зеленим" тарифом.

11.5. Колегія суддів зазначає, що сам факт відсутності бюджетного фінансування, в тому числі через ненадходження коштів від НЕК "Укренерго", у будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки вказані обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання.

11.6. Ані умовами Договору, ані положеннями Порядку обов`язок гарантованого покупця з оплати вартості купленої у виробника електричної енергії не ставиться в залежність від виконання НЕК "Укренерго" своїх зобов`язань перед гарантованим покупцем.

11.7. Таким чином, недодержання своїх обов`язків НЕК "Укренерго" не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань з оплати вартості обсягу виробництва електричної енергії за "зеленим" тарифом.

11.8. Крім того, позивач не є стороною договору, укладеного між відповідачем та НЕК "Укренерго".

11.9. Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта щодо відсутності доказів, що підтверджують дату отримання відповідачем актів купівлі-продажу, оскільки в силу умов договору та Положень порядку, остаточний розрахунок за придбану гарантованим покупцем товарну продукцію здійснюється після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, що в свою чергу, враховуючи наявні у матеріалах справи підписані позивачем та відповідачем акти, а також те, що постановами НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги, колегія суддів дійшла висновку про те, що строк виконання зобов`язання з оплати придбаної продукції на момент звернення з позовом є таким, що настав.

11.10. Щодо тверджень відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу 5 років слід зазначити наступне.

11.11. Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

11.12. Разом з тим, наразі відсутність розроблений Кабінетом Міністрів України, поданий до Верховної ради України та прийнятий останньою законопроект щодо відшкодування заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

11.13. Таким чином, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення відсутній будь-який нормативний акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства "Гарантований покупець" перед позивачем, ніж передбачено Договором та Порядком.

11.14. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленої електроенергії позивачем правомірно нараховано до сплати відповідачу 3% річних, штраф, пеню та інфляційні нарахування.

11.15. Колегією суддів здійснено перевірку розрахунку 3% річних, штрафу та інфляційних нарахувань, вказаний розрахунок є арифметично вірним та обґрунтованим.

11.16. В частині зменшення судом суми пені до 1 грн, то колегія суддів вказує на те, що рішення суду в цій частині не оскаржується.

11.17. Щодо заяви апелянта про зменшення розміру штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.

11.18. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

11.19. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

11.20. Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

11.21. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

11.22. В той же час апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для зменшення суми 3% річних, штрафу та інфляційних нарахувань. Нарахована сума штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань не перевищує суму боргу, який існував станом на день ухвалення судом першої інстанції рішення, не призведе до покладення на відповідача непомірного тягаря, враховуючи що відповідачем допущено порушення своїх зобов`язань.

11.23. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено право позивача на отримання оплати відпущеної електричної енергії, виробленої позивачем за "зеленим" тарифом.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.7. Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

13.8. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

13.9. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

13.10. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.11. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.12. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

13.13. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.14. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.15. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Відмовити у задоволенні клопотання скаржника від 08.12.2021 про закриття провадження у справі № 910/3951/21 в частині стягнення боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 2 454 009,76 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

14.3. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 залишити без задоволення.

14.4. В той же час, враховуючи відмову позивача від позову в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 2 454 009,76 грн, колегія суддів приймає вказану відмову, рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 підлягає визнанню нечинним в цій частині, а провадження у частині стягнення основної суми боргу у розмірі 2 454 009,76 грн підлягає закриттю.

14.5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 залишити без змін.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, 274, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 залишити без задоволення.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець» від 08.12.2021 про закриття провадження у справі № 910/3951/21 в частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 2 454 009,76 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

3. Прийняти відмову позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс Еко» від позову в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 454 009,76 грн.

4. Провадження у справі № 910/3951/21 в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 454 009,76 грн закрити.

5. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 у частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» суми основного боргу у розмірі 2 454 009,76 грн визнати нечинним.

6. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/3951/21 залишити без змін.

7. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство «Гарантований покупець».

8. Справу № 910/3951/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.01.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко