ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Справа №921/698/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білокриниця" б/н від 25.10.2021 року (вх. № 01-05/3576/21 від 26.10.2021 року)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.09.2021 року (суддя І.М. Гирила; повний текст рішення складено 27.09.2021 року)

у справі № 921/698/20

за позовом: Приватного малого підприємства "МС" (надалі ПМП "МС")

до відповідача: Приватного підприємства "Білокриниця" (надалі ПП "Білокриниця")

про стягнення заборгованості по наданій поворотній фінансовій допомозі в сумі 711100,00 грн,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Блажейчук О.П. - керівник;

від відповідача (в режимі відеоконференції): не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

06.11.2020 року Приватне мале підприємство "МС" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Білокриниця" про стягнення заборгованості по наданій поворотній фінансовій допомозі в сумі 711100,00 грн., з яких сума основного боргу 650000,00 грн. та пеня в розмірі 61100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням умов договору про поворотну фінансову допомогу № 1/6 від 06.06.2019 в частині своєчасного повернення наданих коштів.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.09.2021 року у справі №921/698/20 (суддя І.М. Гирила) частково задоволено позов. Стягнуто з Приватного підприємства "Білокриниця" на користь Приватного малого підприємства "МС" 650000,00 грн. неповернутої поворотної фінансової допомоги за договором №1/6 від 06.06.2020 року, 31283,47 грн. пені та 9988,02 грн. в повернення сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено (т. 2, а.с. 36-46).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 06.06.2019 між Приватним підприємством "Білокриниця" (Отримувач) та Приватним малим підприємством "МС" (Надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу №1/6. Відповідно до умов даного договору Надавач передає у власність Отримувача кошти в розмірі 2100000,00 грн. (поворотну фінансову допомогу), а Отримувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк. Дослідивши даний договір на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, суд встановив, що при укладенні договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 сторонами погоджено усі істотні умови договору, зокрема, предмет, ціну, строк виконання зобов`язань та строк його дії. Зазначений правочин підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб. Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним. Отже, суд дійшов висновку, що вказаний правочин укладений належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами. Суд зазначив, що факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань по наданню відповідачу поворотної фінансової допомоги в загальній сумі 2100000,00 грн. та часткове її повернення відповідачем в сумі 1450000,00 грн., підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. Відтак, дійшов висновку, що позовні вимоги ПМП "МС" про стягнення з ПП "Білокринця" 650000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги згідно договору №1/6 від 06.06.2020 є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 61100,00 грн., суд, розглянувши представлений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми пені, зазначив, що, зважаючи на передбачений п 4.1 договору строк повернення поворотної фінансової допомоги, з врахуванням положень п. 5.1 правочину щодо обов`язку Отримувача повернути поворотну фінансову допомогу протягом 5 календарних днів після закінчення строку, встановленого у п. 4.1 договору, а також встановленої приписами чинного законодавства можливості нарахування останньої протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане, позивач безпідставно нарахував пеню за період з 01.01.2020 по 05.01.2020 та за період з 07.07.2020 по 30.10.2020. Згідно з проведеним перерахунком, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування пені за період з 06.01.2020 по 06.07.2020 в сумі 31283,47 грн. Пеня в загальній сумі 13682,28 грн. заявлена позивачем до стягнення безпідставно. Крім того, суд зазначив, що з долученого до позовних матеріалів розрахунку ціни позову вбачається, що на суму боргу по неповернутій поворотній фінансовій допомозі в розмірі 650000,00 грн. позивачем проведено нарахування 3% річних в сумі 16134,25 грн. за період з 01.01.2020 по 30.10.2020. Разом з тим, вимога про стягнення 3 % річних з відповідача відсутня у прохальній частині позову, правове обґрунтування підстав нарахування таких у позовній заяві не наведено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПП «Білокриниця» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.09.2021 року у справі №921/698/20, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Скаржник вважає оскарженене рішення необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що п. 8.1 договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з часу надання поворотної фінансової допомоги Отримувачу. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 31 грудня 2019 року. На переконання скаржника, в даному правочині не встановлено строку його дії, а умова договору, що строк закінчується 31 грудня 2019 року, не може розглядатися, як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам ст.ст.251, 252 ЦК України. Тобто сторони не визначили окремо строк дії договору, як того вимагає ч.3 ст.180 ГК України. Крім того, на момент підписання договору сторони не визначили ціну договору. Отже, на думку скаржника, підписуючи договір про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019, сторони не узгодили істотні умови, які передбачені чинним законодавством і є обов`язковими для даного виду договорів. За фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. Вимоги про стягнення з особи на підставі статей 526, 625, 629 ЦК України заборгованості за договором, який є неукладеним, не підлягають задоволенню. Крім того, скаржник зауважує, що не був повідомлений про дату та час розгляду цієї справи, що призвело до недотримання принципу рівності та змагальності сторін та порушення вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним, обґрунтованим. Зокрема зазначає, що на виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги Приватним малим підприємством «МС» на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Білокриниця» були перераховані грошові кошти в сумі 2100000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи. В договорі № 1/6 від 06.06.2019р. чітко зазначено, що строк договору закінчується 31 грудня 2019 року. Позивач зазначає, що поняття строку і терміну визначено у статті 251 ЦК України. Питання початку перебігу строку та закінчення строку врегульовані статтями 253-255 ЦК України. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позивач наголошує, що відповідач отримав у позику грошові кошти в загальній сумі 2100000,00 грн., строк повернення яких відповідно до договору є таким, що настав 31.12.2019 року, а тому всі заперечення відповідача, що сторони не досягли згоди щодо ціни договору та строку дії договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 є безпідставними та не відповідають дійсності. Позивач стверджує, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по наданій поворотній допомозі ПП «Білокриниця» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, апеляційна скарга апелянта (відповідача) - такою, що не грунтується на вимогах діючого законодавства та не підлягає задоволенню.

Представник позивач в судовому засіданні (в режимі відео конференції) просив залишити без змін оскарженеане рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач (скаржник) не забезпечив явки в судове засідання в режимі відеоконференції уповноваженого представника.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення апелянта (відповідача) з датою судового засідання, суд встановив таке.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №824 на адресу відповідача, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі, 20.12.2021 року надіслано ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року про відкладення розгляду справи № 921/698/20 на 24.01.2021 об 11 год. 00 хв.

17.01.2022 року рекомендоване поштове відправлення №824, адресоване ПП Фірмі «Білокриниця», повернулось до Західного апеляційного господарського суду з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.

При цьому суд враховує, що всі ухвали Західного апеляційного господарського суду у справі № 921/698/20, у тому числі й ухвала від 14.12.2021 року, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що явка сторін у даній справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача.

Обставини справи

06.06.2019 між Приватним підприємством "Білокриниця" (Отримувач) та Приватним малим підприємством "МС" (Надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу №1/6. Відповідно до п. 1.1 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, Надавач передає у власність Отримувачу кошти у розмірі, визначеному п. 2.1 цього договору (надалі іменується поворотна фінансова допомога), а Отримувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк (т. 1, а.с. 8-9).

Згідно з п. 1.2 договору поворотна фінансова допомога надається з метою використання у передбачених установчими документами видах діяльності Отримувача.

У відповідності до п. 1.3 договору поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платникові податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до поверення. (Згідно з п. 14.1.257 Податкового кодексу України).

Розмір поворотної фінансової допомоги становить 2100000,00 грн. (п. 2.1 Договору).

Пунктами 3.1-3.3 договору сторони передбачили, що Надавач передає поворотну фінансову допомогу Отримувачу впродовж червня-вересня 2019 року. Поворотна фінансова допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Отримувача. Поворотна фінансова допомога вважається переданою Отримувачу при її зарахуванні на поточний рахунок Отримувача.

Строк повернення поворотної фінансової допомоги розпочинається з часу набрання чинності цим договором і діє до 31 грудня 2019 року. Строк, визначений у п. 4.1 цього договору, може бути продовжений за домовленістю сторін (п.п. 4.1-4.2 договору).

Пунктами 5.1-5.2 договору сторони погодили, що після закінчення строку, встановленого у п. 4.1 цього договору, Отримувач зобов`язується протягом 5 календарних днів повернути Надавачеві поворотну фінансову допомогу. Поворотна фінансова допомога повертається у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Надавача та вважається повернутою Надавачу Отримувачем з часу зарахування коштів на поточний рахунок Надавача у банківській установі, що його обслуговує.

При порушенні Отримувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги вказаного у п. 4.1 цього договору, він повинен сплатити на поточний рахунок Надавача пеню у розмірі не вищому за розмір облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення (п. 7.4 договору).

Пунктами 8.1-8.2 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з часу надання фінансової допомоги Отримувачу. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 31 грудня 2019 року.

На виконання умов договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 року позивач на рахунок відповідача перерахував кошти (поворотну фінансову допомогу) на загальну суму 2100000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №68 від 11.06.2019 на суму 500 000,00 грн, №70 від 14.06.2019 на суму 500 000,00 грн, №112 від 27.08.2019 на суму 300 000,00 грн, №129 від 19.09.2019 на суму 300 000,00 грн, №151 від 29.08.2019 на суму 200 000,00 грн, №259 від 10.09.2019 на суму 300 000,00 грн (т. 1, а.с. 10-15).

Як видно з матеріалів справи, ПП "Білокриниця" за період з жовтня по листопад 2019 року перерахувало на банківський рахунок ПМП "МС" в повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором №1/6 від 06.06.2019 грошові кошти в загальній сумі 1450000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: №503 від 11.10.2019 - на суму 200000,00 грн.; №529 від 16.10.2019 - на суму 400000,00 грн.; №538 від 17.10.2019 - на суму 300000,00 грн.; №539 від 21.10.2019 - на суму 150000 грн. та №582 від 06.11.2019 - на суму 400000,00 грн. (т.1, а.с. 16-20).

Позивач надіслав на адресу відповідача претензії за вих. № 17 від 15.06.2020 та повторно 23.10.2020 за вих. № 41, в яких вказав на порушення ПП «Білокриниця» умов договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 та суму заборгованості по неповернутій фінансовій допомозі (т. 1, а.с. 22,23). Дані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що зумовило звернення позивача до господарського суду Тернопільської області з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 06.06.2019 між Приватним підприємством "Білокриниця" (Отримувач) та Приватним малим підприємством "МС" (Надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу №1/6. Відповідно до умов договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, Надавач передає у власність Отримувачу кошти у розмірі, визначеному п. 2.1 цього договору (надалі іменується поворотна фінансова допомога), а Отримувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалось вище, наявними в матеріалах даної господарської справи документами, зокрема належним чином засвідченими копіями платіжних доручень підтверджується факт перерахування позивачем, в межах погодженого п. 3.1 договору строку, на рахунок відповідача поворотної фінансової допомоги згідно договору №1/6 від 06.06.2019 (відповідно до вказаного у платіжних дорученнях призначення платежу) на загальну суму 2100000,00 грн.

Умовами укладеного між сторонами договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 сторони погодили, що строк повернення поворотної фінансової допомоги розпочинається з часу набрання чинності цим договором і діє до 31 грудня 2019 року. Строк, визначений у п. 4.1 цього договору, може бути продовжений за домовленістю сторін. Після закінчення строку, встановленого у п. 4.1 цього договору, Отримувач зобов`язується протягом 5 календарних днів повернути Надавачеві поворотну фінансову допомогу (п.п. 4.1-4.2, 5.1 договору).

Отже, взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманої фінансової допомоги відповідач повинен був виконати до 05.01.2020 включно.

Водночас, з аналізу матеріалів даної справи суд встановвив, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов укладеного правочину, взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманої поворотної фінансової допомоги виконав неналежним чином.

Зокрема, за період з жовтня по листопад 2019 року ПП "Білокриниця" перерахувало на рахунок ПМП "МС" в повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором №1/6 від 06.06.2019 грошові кошти в загальній сумі 1450000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Таким чином, за договором №1/6 від 06.06.2019 невиконаними залишились зобов`язання ПП "Білокриниця" по поверненню ПМП "МС" поворотної фінансової допомоги в загальній сумі 650000,00 грн.

Разом з тим, як зазначалось вище, факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань по наданню відповідачу поворотної фінансової допомоги в загальній сумі 2100000,00 грн. та часткового на суму 1450000,00 грн., її повернення відповідачем, підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами (платіжними дорученнями), про які вказано вище.

З врахуванням вищенаведених норм права, фактичних обставин справи та умов укладеного між сторонами договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПМП "МС" про стягнення з ПП "Білокринця" 650000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що сторони не визначили окремо строк дії договору, як того вимагає ч.3 ст.180 ГК України і на момент підписання договору сторони не визначили ціну договору.

Дослідивши вказаний вище правочин на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, суд встановив, що при укладенні договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 сторонами погоджено усі істотні умови договору, зокрема, предмет, ціну, строк виконання зобов`язань та строк його дії (п.п. 1.1, 2.1, 4.1, 8.1-8.2 договору). Зазначений правочин підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

В договорі № 1/6 від 06.06.2019р. зазначено, що строк договору закінчується 31 грудня 2019 року.

Поняття строку і терміну визначено у статті 251 ЦК України. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини 3 статті 251 ЦК України строк та термін можуть бути визначені: актами цивільного законодавства; правочином; рішенням суду.

Стаття 252 ЦК України містить наступні норми щодо визначення строку та терміну: строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 189 Господарського кодексу України визначено, що ціна - це виражений у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових і немайнових прав), підмета продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

В пункті 2.1 договору № 1/6 від 06.06.2019р. сторони визначили ціну договору та вказали розмір поворотної фінансової допомоги - 2 100 000,00 грн.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів вважає підставним висновок місцевого господарського суду про те, що договір про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 укладений належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як зазначалось вище, пунктом 7.4 договору про поворотну фінансову допомогу №1/6 від 06.06.2019 сторони погодили, що при порушенні Отримувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, вказаного у п. 4.1 цього договору, він повинен сплатити на поточний рахунок Надавача пеню у розмірі, не вищому за розмір облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України унормовано, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Місцевий господарський суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, вказав у рішенні, що, зважаючи на передбачений п 4.1 договору строк повернення поворотної фінансової допомоги, з врахуванням положень п. 5.1 правочину щодо обов`язку Отримувача повернути поворотну фінансову допомогу протягом 5 календарних днів після закінчення строку, встановленого у п. 4.1 договору, а також встановленої приписами чинного законодавства можливості нарахування останньої протягом шести місяців строку від дня, коли зобов`язання мало бути виконане, позивачем безпідставно нараховано пеню за період з 01.01.2020 по 05.01.2020 та за період з 07.07.2020 по 30.10.2020.

Згідно з проведеним перерахунком, місцевий господарський суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування пені за період з 06.01.2020 по 06.07.2020 в сумі 31283,47 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в загальній сумі 31283,47 грн., в решті позовних вимог про стягнення пені в розмірі 13682,28 грн. було відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку пені, вважає його арифметично вірним.

Щодо тверджень скаржника про те, що ПП «Білокриниця» не було повідомлено про дату та час розгляду цієї справи, що призвело до недотримання принципу рівності та змагальності сторін та порушення вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя, необхідно зазначити таке.

Як видно з матеріалів даної справи, вона перебувала в провадженні місцевого господарського суду з 17 листопада 2020 року по вересень 2021 року. Усі процесуальні документи суд направляв Приватному підприємству "Білокриниця" за адресою: с.Білокриниця, Кременецький район, Тернопільська область, 47013, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також вказана позивачем у позовній заяві.

Ухвалу суду від 17.11.2020 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 23.11.2020 (т. 1, а.с. 46-47, 48).

Повноважний представник відповідача брав участь у судовому засіданні 11.01.2021, що підтверджується протоколом судового засідання; звертався до суду з клопотанням б/н від 21.04.2021 (вх. №3473 від 21.04.2021) про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1, а.с. 131-132, 184).

В подальшому, суд надсилав на адресу відповідача рекомендовані поштові відправлення № 577, №850, які повернулись до суду з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.3, 9, т.2).

Всі ухвали суду першої інстанції у справі №921/698/20 своєчасно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зміст яких є загальнодоступним.

Наведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції вчиняв необхідні дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду, які не були вручені з причин, котрі не залежали від суду.

Також необхідно зауважити, що частина 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Тернопільської області від 22.09.2021 року у справі №921/698/20.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білокриниця" б/н від 25.10.2021 року (вх. № 01-05/3576/21 від 26.10.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 22.09.2021 року у справі № 921/698/20 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех