СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/3809/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Ільїн О.В. , суддя Слободін М.М.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача - Зубков А.Є., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 06.07.2010 № 1007) - на підставі ордеру від 15.09.2021 серії ОД №565857;

інші учасники справи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача, ОСОБА_1 , м.Харків (вх. №61 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2021 (дата складання рішення 22.12.2021, суддя Добреля Н.С.)

у справі № 922/3809/21

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ,

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік", м. Харків,

2. ОСОБА_1 , м.Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.03.2019 №ID6107371 у розмірі 540 426,66 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3809/21 в задоволені позову відмовлено частково; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором №ID6107371 від 14.03.2019 у розмірі 535 465,35 грн, з яких: 444 431,00грн основна заборгованість, 0,23 грн заборгованість по відсоткам, 79 600,00 грн заборгованість по комісії, 11434,12 грн пені, а також судовий збір.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- матеріалами справи доведено, що позивачем належним чином виконані взяті на себе зобов`язання за заявою-договором від 14.03.2019 №ID6107371, зокрема - надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Гепонік» суму кредитних коштів, погоджену сторонами умовами правочину, однак першим відповідачем, як позичальником, та ОСОБА_1 , як поручителем, взяті на себе грошові зобов`язання не було виконано у повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість, непогашена ними у добровільному порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості, відсотків за користування кредитом та комісією банку;

- наданий банком розрахунок суми неустойки (пені) є арифметично правильним, відповідає положенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», тому вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» в частині стягнення пені у сумі 11 434,12грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню;

- Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» положеннями укладеного між ними правочину у формі заяви-договору не було погоджено умов для застосування до позичальника відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді штрафу, тому правові підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу у сумі 4 961,31грн відсутні.

ОСОБА_1 , другий відповідач, з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням уточненої апеляційної скарги (вх.№442 від 13.01.2022), в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповного дослідження обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3809/21 та ухвалити нове рішення у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення не було взято до уваги положення Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України Сovid-19», а тому необґрунтовано стягнуто з відповідача заборгованість по комісії, пені та штрафу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду справи №922/3809/21 визначено колегію у складі: Гребенюк Н.В. - головуюча суддя (суддя-доповідач), судді: Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі №922/3809/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №61 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі № 922/3809/21; призначено справу до розгляду на "03" лютого 2022 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі засідань № 117; встановлено сторонам у справі строк до 28.01.2022 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншим сторонам у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам у справі строк до 28.01.2022 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи; витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3809/21.

20.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3809/21.

27.01.2022 від Акціонерного товариства «Таскомбанк» до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу другого відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/3809/21 - залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції банк посилався на наступне:

- доводи апелянта щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за користування кредитом є необґрунтованими, оскільки відповідні умови користування кредитом передбачені положеннями п. 2.3.2 укладеного між сторонами кредитного договору та п. 18.2.1.3 Правил обслуговування корпоративних клієнтів, та не є штрафними санкціями, які банку заборонено нараховувати у період дії карантину;

- матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 підтвердив свою обізнаність та поінформаність з умовами укладеного між сторонами договору, порядку надання банківських послуг, що свідчить про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду в частині стягнення нарахованої неустойки.

У зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.02.2022 для розгляду справи №922/3809/21 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Гребенюк Н.В., судді Ільїн О.В., Слободін М.М.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги другого відповідача, просив залишити її без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.

Апелянт у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд апеляційної скарги не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать відомості оператора поштового зв`язку, наявні в матеріалах справи.

Перший відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить направлене за належною юридичною адресою поштове відправлення, яке повернулося з причини відсутності адресата, що у розумінні положень процесуального законодавства свідчить про належне повідомлення учасника справи про розгляд справи.

Враховуючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені рівні та належні умови для надання усіх необхідних доказів, явка сторін не була визнана судом обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепонік» звернулось до Акціонерного товариства «Таскомбанк» з анкетою-заявою про надання кредиту юридичній особі.

04.03.2019 ОСОБА_1 було складено та підписано анкету поручителя.

14.03.2019 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» (позичальник) укладена заява-договір №ID6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі також - Договір), відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у сумі 800 000,00 грн зі строком повернення кредиту до 14.03.2022, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

За умовами наведеного Договору:

- кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використання на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес (п.1.2 Договору);

- розмір кредиту - 800 000,00грн; валюта кредиту - гривня; вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,0001% річних, розмір комісійної винагороди - 1,99% від суми виданого кредиту щомісячно; тип процентної ставки - фіксована; терміни і порядок погашення кредиту - згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору; термін повернення кредиту - 14.03.2022 (п.п. 2.1 - 2.6 Договору);

- остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п.2.6 Договору (п.3.2 договору);

- у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п.3.3 договору);

- цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» та Цінові параметри продукту є Кредитним договором (п.4.1 Договору).

Вказаний договір підписаний представниками сторін електронним цифровим підписом, про що свідчить наявний у матеріалах справи протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Графіком погашення кредиту, який є невід`ємним додатком 1 до заяви-договору №ID6107371, сторонами погоджено надання кредитних коштів у період з 14.04.2019 по 14.03.2022.

14.03.2019 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки №Т 05.10.2018 І 6659, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором на засадах солідарного боржника за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному товаристві «Таскомбанк» від 14.03.2019, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути також укладені в майбутньому.

За умовами вказаного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, у тому числі:

- повернути кредитору кредит у розмірі 800 000,00грн у терміни (строки), визначені кредитним договором та додатком №1 до Кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 14.03.2022 (п.п. 1.2.1 договору поруки);

- щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов кредитного договору, та в строки, що встановлені кредитним договором п.п. 1.2.2 договору поруки);

- щомісячно сплачувати комісію за управлінням кредиту в розмірі 1,99% від суми виданого кредиту в порядку та розміру їх зміни згідно умов кредитного договору, та в строки, що встановлені кредитним договором (п.п. 1.2.3 договору поруки);

- сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи та понад суму неустойки, пені, штрафів, відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором (п.п. 1.2.4 договору поруки);

- у випадках, передбачених кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище), повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із кредитного договору (п.п. 1.2.5 договору поруки).

Зазначений договір підписаний представниками сторін електронним цифровим підписом, про що свідчить наявний у матеріалах справи протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

14.08.2020 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» укладений додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до заяви-договору №ID6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» від 14.03.2019, за змістом якого у зв`язку з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19» від 11.03.2020 №211 та встановлення карантину на всій території України, сторони домовилися, зокрема, визначити новий графік погашення кредиту та нові зобов`язання встановлені даним додатковим договором.

Вказаний додатковий договір підписаний представниками сторін електронним цифровим підписом, про що свідчить наявний у матеріалах справи протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надав у користування першому відповідачу грошові кошти, натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепонік» свої зобов`язання за укладеним між сторонами спору правочину виконало не у повному обсязі, у зв`язку з чим у позичальника станом на 06.08.2021 утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача складає 540426,66 грн, з яких: 444431,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,23 грн - відсотки, 79600,00 грн - заборгованість по комісії, 11434,12 грн - пені та 4961,31 грн - штрафу.

09.08.2021 Акціонерним товариством «Таскомбанк» направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Гепонік» повідомлення-вимогу № 12771/70.11 про сплату заборгованості.

09.08.2021 Акціонерним товариством «Таскомбанк» направлено ОСОБА_1 аналогічне повідомлення-вимогу № 12772/70.11 про сплату заборгованості.

Відповідачами вказані повідомлення-вимоги залишені без реагування.

Посилаючись на те, що відповідачами у добровільному порядку не було погашено заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 540426,66 грн, з яких: 444431,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,23 грн - відсотки, 79600,00 грн - заборгованість по комісії, 11434,12 грн - пені та 4961,31 грн - штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями частини 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей бо інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання позики.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено вище, 14.03.2019 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» укладена заява-договір №ID6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») за умовами якої банк надав позичальнику кредит у сумі 800 000,00 грн зі строком повернення кредиту до 14.03.2022, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепонік» на підставі вказаної заяви-договору забезпечене порукою на підставі договору від 14.03.2019 №Т 05.10.2018 І 6659, укладеного між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 .

Аналіз положень статей 553 та 554 Цивільного кодексу України свідчить, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепонік» свої зобов`язання з повернення суми позики банку виконало не у повному обсязі, про що свідчить банківська виписка від 06.08.2021, наявна у матеріалах справи, а також з огляду на вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за основним тілом кредиту у сумі 444 431,00грн та відсотків за користування кредитом у сумі 0,23грн.

Щодо позовної вимоги позивача в частині стягнення солідарного стягнення з відповідачів штрафу та пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За даною справою, в заяві-договорі від 14.03.2019 №ID6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді штрафу за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру.

Наданий позивачем витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» 2019 року, який не містить підпису першого відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.03.2019 шляхом підписання заяви-договору №ID6107371, в якій не зазначено до яких саме Правил приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепонік», оскільки останні протягом певного часу могли змінюватися.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату штрафу за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що є обов`язковим при застосуванні судами норм чинного законодавства щодо стягнення штрафної відповідальності, яка настає тільки у випадку письмової домовленості сторін щодо її застосування.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів штрафу у сумі 4 961,31грн.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У відповідності до умов п. 3.3 заяви-договору від 14.03.2019 №ID6107371 у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо порушення термінів внесення платежів, позивачем нарахована пеня на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 084,95грн та пеня на суму простроченої комісії, у розмірі 2 349,17грн за період з 05.02.2021 по 05.08.2021.

Водночас, беручи до уваги доводи апеляційної скарги, суд апеляційної не може погодитись з визначеним позивачем періодом нарахування пені з огляду на положення пункту 15 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, яким визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Аналогічні приписи містяться і у пункті 8 розділу 9 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, згідно яких у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

При цьому, ч. 2 статті 5 Цивільного кодексу України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 зазначено, що надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Тобто, вказаний вище Закон має зворотну дію в часі.

Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, визначені сторонами строки повернення кредиту та те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на усій території України встановлено з 12.03.2020 карантин, судова колегія дійшла висновку, що починаючи з 12.03.2020 позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення тіла кредиту та процентів.

Отже, зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, що підлягає стягненню із суб`єкта господарювання у зв`язку з порушенням ним господарського зобов`язання в період карантину, судова колегія дійшла висновку, що в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів пені у сумі 11434,12грн слід відмовити, оскільки період нарахування пені збігається із періодом карантину, запровадженого на території України.

Поряд із зазначеним, судова колегія вважає доводи апелянта щодо поширення відповідної імперативної заборони на стягнення з позикодавця комісії за користування кредитом у період дії карантину такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до умов надання кредиту, викладених у заявці-договорі від 14.03.2019 №ID6107371, укладеного між позивачем та першим відповідачем, розмір комісійної винагороди становить 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Аналіз наведених положень укладеної між сторонами спору заявки-договору свідчить, що відповідна комісійна винагорода не є заходом відповідальності, що застосовується банком до позичальника у випадку прострочення виконання ним взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, тому за своєю правовою природою є не штрафною санкцією, а платою позичальника за послуги банку, що погоджена сторонами правовідносин умовами прийнятих на себе зобов`язань.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепонік» та ОСОБА_1 заборгованості зі сплати комісії за заявою-договором від 14.03.2019 №ID6107371 у сумі 79 600,00грн за період з 14.03.2019 по 06.08.2021.

Враховуючи встановлені обставини справи у сукупності, зважаючи на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепонік» взятих на себе зобов`язань за заявою-договором від 14.03.2019 №ID6107371, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепонік» та ОСОБА_1 основної заборгованості у сумі 444 431,00грн, заборгованості по відсоткам у сумі 0,23грн, заборгованості по комісії у сумі 79 600,00грн, однак погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Таскомбанк» щодо стягнення пені у сумі 11 434,12грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в частині стягнення пені у сумі 11 434,12грн.

З огляду на викладене, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановлення обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 20.12.2021 у справі №922/3809/21 слід скасувати в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепонік» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» пені у сумі 11 434,12грн і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог; в решті рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/3809/21 слід залишити без змін та здійснити перерозподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання позовної заяви і апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст. 277, ст. ст. 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №61 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі № 922/3809/21 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/3809/21 скасувати в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепонік» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» пені у сумі 11 434,12грн і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/3809/21 - залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

« В задоволені позову відмовити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" (61024, м. Харків, вул. Чайківська, буд. 4, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) заборгованість за кредитним договором № ID6107371 від 14.03.2019 року у розмірі 524 031,23 грн, з яких: 444 431,00 грн - основна заборгованість, 0,23 грн - заборгованість по відсоткам, 79 600,00 грн - заборгованість по комісії.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" (61024, м. Харків, вул. Чайківська, буд. 4, ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) судовий збір у розмірі 3930,23грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) судовий збір у розмірі 3930,23грн».

Здійснити перерозподіл судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 368,44грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.02.2022

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.В. Ільїн

Суддя М.М. Слободін