УХВАЛА

01 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 921/494/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчик О.Ю.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор"

представник позивача - не з`явився,

відповідач - приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз",

представник відповідача - не з`явився,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"

на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2021 (головуючий суддя Чопко Ю.О.)

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 (головуючий Скрипчук О.С., судді: Желік М.Б. і Марко Р.І.)

у справі № 921/494/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" (далі - Позивач)

до приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (далі - Відповідач)

про визнання недійсними рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача про визнання недійсним рішення Відповідача про задоволення акта про порушення від 30.11.2018 № 000376 (далі - акт), яке оформлене протоколом від 04.12.2018 № 117 та про визнання недійсним рішення Відповідача про перерахунок Позивачу 150 168 м.куб. природного газу на загальну суму 1 715 062,72 грн, яке оформлене актом-розрахунком вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно з протоколом від 04.12.2018 № 1178.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- представники Відповідача 30.11.2018 встановили лише сам факт позаштатного режиму (витік газу на імпульсних лініях перетворювача перепаду тиску та перетворювача абсолютного тиску) та не вчинили інших обов`язкових згідно з Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРМ) дій, а саме не встановили факт відсутності обліку чи часткового обліку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу, а тому через проявлену бездіяльність у конкретному випадку Відповідач порушив вимоги абзацу третього пункту 6 глави 6 Розділу Х, пункту 3 глави 2 розділу ХІ, пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ;

- Кодекс ГРМ забороняє Відповідачу застосовувати до Позивача перерахунок об`єму розподіленого природного газу, якщо Позивач повідомив про пошкодження вузла обліку газу до виявлення порушення Відповідачем, або коли дані в обчисленні є недостатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача;

- на момент виявлення витоку газу та у день складання акта у звітах обчислювача вузла обліку газу (далі - ВОГ) не має будь-яких даних про відсутність обліку чи збоїв у обліку газу, про порушення в роботі засобів вимірювальної техніки вузла обліку газ. Протилежного у роботі обчислення вузла обліку газу відповідач в акті не вказує. В обчислювачі ВОГ Позивача і 29.11.2018 і 30.11.2018 були достатні дані для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача. Відповідно до змісту акта Відповідач без будь-яких претензій чи заперечень зафіксував величину показуваного обчислювачем об`єму газу 14 941 264 м.куб. та не вказав, що дані які містить обчислювач є недостатніми для правильного визначення об`єму розподіленого/спожитого природного газу;

- Відповідач у конкретному випадку незаконно склав акт та незаконно здійснив донарахування необлікованого об`єму природного газу на підставі акта-розрахунку в кількості 150 168 м.куб. на загальну суму 1 715 062,72 грн.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.02.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021, позовні вимоги задоволено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що відповідальними працівниками Відповідача не було належно перевірено герметичність газовимірювальних пристроїв в серпні 2018 року. Жодної вини споживача в некоректному обліку газу немає.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Відповідач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій (з урахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги), посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на те, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах, які прийняті у інших справах у подібних правовідносинах, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга (з урахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги) обґрунтована тим, що суди в оскаржуваних рішеннях не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.02.2021 у справі № 910/4072/18, від 04.03.2020 у справі № 910/2929/18 щодо застосування підпункту 1 пункту 3 глави 2 та підпункту 3 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у подібних правовідносинах.

Від Позивача відзив на касаційну скаргу не надходив.

Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я його представника, яке відхилено Верховним Судом як необґрунтоване, оскільки заявником до клопотання не долучено доказів на підтвердження таких доводів, та враховуючи, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Перевіривши матеріали справи та касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Компанія у касаційній скарзі посилається на те, що суди в оскаржуваних рішеннях не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.02.2021 у справі № 910/4072/18, від 04.03.2020 у справі № 910/2929/18 щодо застосування підпункту 1 пункту 3 глави 2 та підпункту 3 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у подібних правовідносинах.

Так, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі № 910/2929/18, Верховний Суд, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення, скасування оперативно-господарської санкції, відновлення становища, яке існувало до порушення та присудження до виконання обов`язку в натурі, оскільки ним встановлено, що 21.11.2017 представниками відповідача, за участю представника позивача було складено акт про порушення № 188, згідно з яким за наслідками проведення огляду на об`єкті позивача АГНКС № 4, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 162Б та при перевірці вузла обліку газу на базі обчислювача ОЕ-22ДМ.іz, було встановлено пошкодження пломб, робота комерційного вузла обліку газу (далі-ВОГ) в позаштатному режимі (витік газу на імпульсній лінії багатопараметричного датчика) внаслідок чого об`єми газу обліковувались некоректно, також витоки газу до ВОГ, невідповідність виконаного монтажу узгодженого оператором ГРМ проекту. Пунктом 8 акта визначено, що його розгляд буде проводити комісія відповідача 23.11.2017 за відповідною адресою, на засідання якої запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки на засідання комісії Акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Акт був підписаний відповідачем та позивачем, але із зауваженнями, згідно яких споживач вказував, що виток газу на імпульсній лінії багатопараметричного датчика ВОГ працівниками по АГНКС № 4, м.Київ, виявлений не був, свинцеві пломби № 50, дві штуки, які встановлені 02.12.2003 пошкоджені внаслідок кліматичних умов (корозії); при проведенні попередніх перевірок ВОГ оператором ГРМ будь-яких зауважень не було. Встановивши, що відповідачем було доведено, що вузол обліку газу позивача працював в позаштатному режимі, у зв`язку з витоками природного газу на імпульсних лініях до перетворювача різниці тиску, що підтверджено Актом та доданими до нього фотографіями, а також те, що споживач належним чином був повідомлений про час та місце засідання комісії відповідача, але своїм правом на участь у засіданні комісії відповідача не скористався, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову щодо скасування Рішення та відповідно відновлення становища позивача.

У справі № 910/4072/18 Верховний Суд, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, зазначив, що 16.01.2018 працівниками ПАТ "Київгаз" здійснювалася перевірка ВОГ Позивача в ході якої, у тому числі, було з`ясовано, що провести її в повному обсязі неможливо, оскільки неможливо припинити газопостачання на газоспоживаюче обладнання ТОВ "Атем груп". У подальшому 16.01.2018 ПАТ "Київгаз" повідомило Позивача про зупинку газопостачання, а ТОВ "Атем груп" 17.01.2018 у відповідь надіслало Відповідачу лист-заявку на виклик фахівців для проведення розпломбування з подальшим опломбуванням обладнання ВОГ після проведення регламентних робіт. Позивач 18.01.2018 здійснив зупинку газопостачання та провів необхідні регламентні роботи, а відповідач, у свою чергу, здійснив розпломбування з подальшим опломбуванням обладнання ВОГ після проведених регламентних робіт, а також перевірку герметичності імпульсних ліній системи вимірювання різниці тиску на комерційному ВОГ на базі змінного перепаду тиску. За результатами зазначеної перевірки ПАТ "Київгаз" встановило порушення герметичності та виток газу на вентиляційному блоці перетворювача тиску РС-28 №09131715 за адресою: м. Київ, вул. Промислова, буд. 4-Б. Перевірку герметичності ВОГ було здійснено течешукачем "SNOOPER mini" заводський номер 6 та мильним розчином. Про виявлені порушення представниками відповідача складено акт від 18.01.2018 № 19 та метрологічний акт від 18.01.2018 б/н. При цьому зазначене порушення у роботі комерційного ВОГ було кваліфіковане ПАТ "Київгаз" як порушення, передбачене пунктом 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, а саме робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі. Враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з аналізу правових норм, місцевий суд дійшов вірного висновку, що до встановленого актом від 18.01.2018 № 19 порушення підлягають застосуванню положення пункту 3 глави 2 Розділу XI Кодексу ГРМ (робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі), оскільки в даному випадку вказане порушення не пов`язано із фактом несанкціонованого втручання в ГРМ чи роботу ЗВТ, або відбору природного газу, та сталося не з вини споживача. При цьому, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, витік газу був виявлений Відповідачем саме на імпульсній трубці, і саме такі витоки (на будь-якій імпульсній трубці) призводять до викривлення показників вимірювання. Місцевим судом також враховано, що перевірка стану герметичності системи проводилася за допомогою приладів і мильної емульсії відповідно до вимог пункту 2.12. глави 2 розділу V Правил систем газопостачання газу, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285. Водночас господарський суд першої інстанції встановив, що здійснений відповідачем розрахунок вартості природного газу, яка повинна бути компенсована оператору ГРМ, відповідає вимогам Кодексу ГРМ та встановленій процедурі, а належних доказів на спростування обґрунтованості здійсненого ПАТ "Київгаз" розрахунку ТОВ "Атем груп" не надано. Запроваджений у пункті 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення "не з вини споживача", оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснює несанкціонованого втручання, водночас може виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити. Таким чином, місцевий господарський суд повно і всебічно дослідив подані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального права із дотриманням норм процесуального права та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку, який при цьому відповідає правовим висновкам Верховного Суду, про правомірність рішення комісії ПАТ "Київгаз" від 15.02.2018 щодо донарахування ТОВ "Атем Груп" додаткових об`ємів природного газу, а відтак і про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому у даній справі № 921/494/19 судами встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі типового договору розподілу природного газу, який укладено сторонами 01.01.2017, за умовами якого Відповідач є оператором газорозподільної системи (далі - Оператором ГРМ), а Позивач є споживачем.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 Розділу ІІІ Кодексу ГРМ межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

Пунктом 2 глави 1 Розділу ІІІ Кодексу ГРМ визначено, що власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є операторами ГРМ, та оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу). Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).

З врахуванням зазначеного, 21.08.2018 між сторонами у справі укладено договір на експлуатацію складових газової системи №04/ЕК-248, за умовами якого Позивачем передано Відповідачу в експлуатацію складові газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж Відповідача, який є Оператором ГРМ, та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи Позивача.

Під складовими газорозподільної системи розуміється об`єкт газопостачання, наданий Позивачем для експлуатації Відповідачу, що перебуває у власності Позивача, вказаний сторонами у додатку № 1 до цього договору (пункт 2 розділу 1 договору на експлуатацію).

Згідно з додатком № 1 до договору на експлуатацію під складовими газорозподільної системи об`єкта Позивача на підрозділі Хоростків, за адресою Гусятинський р-н., м. Хоростків, вул. Заводська 1 є газопроводи: ГРП у кількості 1 шт.; регулятори тиску газу (РДУК) у кількості 2 штуки.

Пунктом 1 глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) у порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.

Проаналізувавши зазначені положення Кодексу ГРМ та договорів укладених сторонами, суди дійшли висновку, що саме Оператор ГРМ відповідає за належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових, оскільки, ВОГ розміщений у стаціонарному приміщенні ГРП, а ГРП передана Позивачем в експлуатацію Відповідачу на підставі договору про експлуатацію.

Відповідно до додатку до договору на експлуатацію, сторони погодили найменування робіт, які виконуються відповідачем у межах договору на експлуатацію.

Згідно з додатком № 2 до договору на експлуатацію сторони погодили графік по експлуатації відповідачем об`єкта газопостачання технічний огляд ГРП, в якому розміщений, у тому числі, і комерційний ВОГ, у період вересень-грудень 2018 року. За погодженим графіком, періодичність обслуговування, згідно вимог Правил безпеки систем газопостачання становить 1 (один) раз на тиждень, а у листопаді 2018 року, технічний огляд ГРП повинен був проводитися силами Відповідача 01.11, 08.11, 15.11, 22.11, 29.11.

Також судами встановлено, що посадовою особою Позивача 29.11.2018 на аварійну службу Оператора ГРМ "104" повідомлено про виявлення витоку газу. У цей день представники відповідача оглянули місце витоку, однак, не усунули виток газу. Зазначений факт не заперечується сторонами.

На наступний день 30.11.2018 представниками Відповідача складено акт, яким встановлено порушення пунктів 1, 3 глави 2 Розділу ХІ, "Робота комерційного ВОГ у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу КВО обліковується некоректно". Виявлено витоки газу на різьбових з`єднаннях імпульсних трубок давача тиску та давача перепаду тиску з «+» сторони.

При цьому Відповідачем як Оператором ГРМ, який відповідає за належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових не вчиняв ніяких дій щодо планових перевірок технічного стану ВОГ. Станом на момент виявлення витоку газу у Позивача (29.11.2018) Оператором ГРМ не вчинялись дії по усуненню виявленого витоку газу. Виявлені порушення (витоку газу) були усунуті працівниками Відповідача лише 30.11.2018.

На порушення узгоджених сторонами умов додатку № 2 до договору експлуатації Відповідач після відновлення газопостачання (пуску газу на об`єкт Позивача не здійснював 22.11, 29.11 технічний огляд обладнання у приміщенні ГРП.

Проаналізувавши вказані обставини, суди дійшли висновку, що акт про порушення від 30.11.2018 № 000376 не містить інформації про встановлення Відповідачем відсутності обліку (часткового обліку) або некоректного обліку розподіленого (спожитого) природного газу на момент витоку природного газу. Разом з цим, судами встановлено, що підтвердження факту необлікованого чи облікованого частково об`єму газу можливе шляхом встановлення та порівняння значення витрати газу, значення різниці тиску та значення тиску на момент виявлення витоку газу із значеннями витрати газу, значеннями різниці тиску та значеннями тиску після усунення витоку газу. Однак, зазначеного Відповідачем належним чином не було зроблено та встановлено. За таких обставин суди дійшли висновку, що акт про порушення не відповідає вимогам Кодексу ГРМ.

Враховуючи, що у зазначених справах судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та, порівнюючи зміст правовідносин (права й обов`язки сторін спору) згідно з відповідним правовим регулюванням, Суд дійшов висновку, що правовідносини у таких справах не є подібними.

Що ж до визначення подібності правовідносин, то Верховний Суд враховує правову позицію, викладену в мотивувальній частині постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Також Верховний Суд зазначає, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Водночас самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено), покладається на скаржника.

Верховний Суд не надає правової оцінки зазначеним у касаційній скарзі іншим постановам Верховного Суду, оскільки вони не визначені скаржником у касаційній скарзі (з урахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги) як такі, що містять висновки, не враховані судами при ухваленні оскаржуваних рішень у даній справі № 911/937/20 відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Керуючись статтею 234 та пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 921/494/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Б. Львов