ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2022р. Справа №905/1218/21

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, код ЄДРПОУ ВП 40150216)

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м.Вугледар, вул.Магістральна, 4, )

про стягнення 44195 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар про стягнення штрафу в розмірі 44195 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагоні №61398558, визначена Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» у накладній №52642303, не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки попутною станцією Волноваха та станцією призначення Кривий Торець, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 44195 грн.

Ухвалою суду від 09.08.2021р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1218/21, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі ухвали суду від 01.11.2021р. вирішено здійснювати розгляд справи №905/1218/21 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзивах №1981 від 31.08.2021р., №2074 від 09.09.2021р., які є ідентичними за змістом, проти позовних вимог заперечив з посиланням на відомості по відправленню вантажу, яке відбулось 27.12.2020р. на підставі залізничної накладної №52328358 у вагоні №65223372; також, відповідач вказував, що комерційний акт №463003/153 від 27.12.2020р. станції Пологи Придніпровської залізниці, складений з порушенням вимог, які визначені Правилами складання актів (стаття 129 Статуту) (457-98-п), затвердженими наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України.

Окрім того, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» зазначало, що представлені позивачем копії наказів №21 від 11.02.2020р., а також від 09.01.2020р. не є належними доказами підтвердження повноважень осіб, що підписали комерційний акт.

У відповіді №2022/2098 від 10.11.2021р. на відзив відповідача, позивач вказував, що вагон №61398558 за відправкою Південнодонбаське Кривий Торець (накладна №52642303) на станцію призначення прибув з комерційним актом №486202/40 від 18.01.2021р., який був складений у зв`язку з невідповідністю маси вантажу в бік збільшення на 1700 кг; з метою отримання належних залізниці платежів в порядку розділу 11 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України, станцією призначення проведено коригування маси вантажу в перевізному документі, за результатами якого було встановлено недобір тарифу (провізної плати) в сумі 129 грн за фактично перевезену масу вантажу (62800 кг), що засвідчено комерційним актом; недобір тарифу сплачено одержувачем на станції призначення, про що зроблено відмітки у перевізному документі (графи 39 та 42).

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком відповідача, до господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 22.12.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.01.2022р.

Представники сторін у судове засідання 13.01.2022р. з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з тим, норми ст.43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, 17.01.2021р. Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Кривий Торець Донецької залізниці було направлено за залізничною накладною №52642303, зокрема, у вагоні №61398558, вантаж вугілля кам`яне (вантажоодержувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля»).

Крім того, накладна №52642303 від 17.01.2021р. містила наступну інформацію:

- маса вантажу у вагоні №61398558 61100 кг;

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (200 т) заводський №0049 (п.26);

- ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) вантажовідправником (п.28).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відтак, з оформленням та підписанням накладної №52642303 від 17.01.2021р. Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» засвідчило, що маса вантажу (нетто) у вагоні №61398558 становила 61100 кг.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу приписів п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ст.86 наведеного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.13, 86, 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом заявником повинно бути доведено, що визначена відповідачем у накладній №52642303 від 17.01.2021р. маса вантажу у вагоні №61398558 не відповідала дійсній масі вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як встановлено судом, під час прибуття вагону №61398558 на попутну станцію Волноваха Донецької залізниці, останньою була проведена перевірка маси вантажу у вказаному вагоні, за результатами якої виявлена невідповідність фактичної маси вантажу тій масі вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №52642303 від 17.01.2021р., внаслідок чого, 18.01.2021р. здійснено переважування вантажу, який слідував, що відображено в комерційному акті №486202/40 від 18.01.2021р.

Згідно із цим комерційним актом контрольне переважування вагону №61398558 здійснювалось на справних 150 т тензометричних вагах станції Волноваха Донецької залізниці (держповірка 18.03.2020р., контрольний огляд-повірка 15.09.2020р.); за результатами переважування виявилось наступне: вагон №61398558: брутто 86400 кг, тара 23600 кг, нетто 62800 кг, що більше ваги, зазначеної в документі на 1700 кг.

Одночасно, за змістом вказаного комерційного акту навантаження вантажу нижче рівня бортів на 10-20 см, шапкоподібне, з природними технологічними скосами; вантаж засніжений, сніговий покрив не порушено; течі вантажу немає; вагон бездвірний, розвантажувальні люка закриті на запірний механізм; вагон технічно справний.

Комерційний акт попутної станції Волноваха Донецької залізниці №486202/40 від 18.01.2021р. зареєстровано на станції призначення Кривий Торець Донецької залізниці під №486202/40/32, відповідно до п.62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом №147-Ц від 04.06.2003р. Укрзалізниці.

Враховуючи положення п.12 Правил складання актів, станцією призначення Кривий Торець Донецької залізниці в розділі «Є» комерційного акту №486202/40/32 зроблено відмітку «При перевірці ваги вантажу різниці проти даного акта не виявлено».

За правилами п.10 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України (далі Правила складання актів), комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Згідно з п.12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил.

Таким чином, у п.10 Правил складання актів імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акта.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.64 та ч.3 ст.65 Господарського кодексу України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Наданий в обґрунтування позовних вимог комерційний акт №486202/40 від 18.01.2021р. на попутній станції Волноваха Донецької залізниці підписали: заступник начальника станції Довгопольська Г.В., комерційні агенти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . При цьому, у вказаному акті наявна відмітка, що посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт, повноважень на вчинення таких дій позивач надав, в тому числі, такі документи:

1) накази №200 від 21.02.2020р., №925 від 30.12.2020р. начальника структурного підрозділу «Станція Волноваха» Єрошенка М.П., за змістом яких визначено, зокрема, наступне:

- відповідальна особа за складання комерційних актів інженер станції Волноваха ОСОБА_3 ;

- за відсутності в штатному розписі станції Волноваха штатної одиниці начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відповідальною особою, яка має право підпису в комерційних актах, складених на станції Волноваха є ОСОБА_3 ;

- відповідальні особи, які мають право підпису в комерційних актах, складених на станції Волноваха начальник станції ОСОБА_4 , головний інженер ОСОБА_5 , заступник начальника станції (з комерційної та вантажної роботи) Довгопольська Г.В., заступник начальника станції (з оперативної роботи) Шалімов С.С.;

2) посадову інструкцію заступника начальника станції ОСОБА_6 ;

3) посадову інструкцію агента комерційного (з розшуку вантажів та багажу) ОСОБА_1 ;

4) витяг зі штатного розпису структурного підрозділу станції Волноваха Регіональної філії «Донецька залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця».

На станції призначення Кривий Торець Донецької залізниці у розділі «Є» комерційного акту №486202/40/32 від 18.01.2021р. свої підписи поставили: ДС ОСОБА_7 , агенти комерційні ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , начальник навантаження Шевченко.

На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт, повноважень на вчинення таких дій позивач надав такі документи:

1) наказ №38/ДС від 15.01.2021р. начальника станції ОСОБА_7 , згідно з яким відповідальними особами за підписання комерційних актів визначено: 1 підпис начальник станції ОСОБА_7 , при його відсутності заступник начальника станції ОСОБА_10 , 2 підпис агент комерційний ОСОБА_8 , при її відсутності агент комерційний ОСОБА_11 , 3 підпис агент комерційний, який працює в зміні;

2) витяг зі штатного розпису структурного підрозділу станції Краматорськ Регіональної філії «Донецька залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» (станом на 01.02.2021р.);

3) накази №35/ос від 23.02.2016р., №56/ос від 28.10.2013р., №163/ос від 09.10.2016р. залізниці, зі змісту яких вбачається перебування ОСОБА_7 на посаді начальника станції, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на посадах комерційних агентів.

За змістом наявної у матеріалах справи копій витягів із штатних розписів попутної станції та станції призначення посади начальників вантажного району (завідувачів вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) на станціях відсутні.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги зміст п.п.10, 12 Правил складання актів, суд дійшов висновку, що комерційний акт підписаний особами, повноваження яких підтверджені належним чином.

Разом з цим, вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Крім того, судом враховано, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, в комерційному відношенні без порушень. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу в накладній саме відправником. При цьому, Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» всупереч вимог ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено, а судом не встановлено наявності обставин оскарження відправником відомостей, які відображені у комерційному акті.

Відповідно до наявного в матеріалах справи технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №26 станції Волноваха Донецької залізниці (на якому здійснювалось зважування маси вантажу у вагоні №61398558 на попутній станції) дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 27.12.2017р.; міжповірочний інтервал ЗВВТ 12 місяців; інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 6 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, державна повірка здійснювалась 18.03.2020р., контрольний огляд перевірка здійснювалась 15.09.2020р., ваги придатні для зважування. Тобто, ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. Доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що станом на дату складання комерційного акту №486202/40 від 18.01.2021р. засіб вимірювальної техніки був повірений як того вимагають норми чинного законодавства.

Крім того, відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки №602 станції Кривий Торець, повірка вказаних ваг здійснювалась 03.09.2020р. і 15.12.2020р. відповідно, ваги були визнані придатними для застосування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №61398558 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №52642303.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Як вказує позивач та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №61398558 становила 8839 грн, внаслідок чого з урахуванням приписів ст.118 Статуту залізниць України розмір штрафу становить 44195 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення штрафу в сумі 44195 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Викладені у відзивах №1981 від 31.08.2021р., №2074 від 09.09.2021р. Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» заперечення до уваги судом не приймаються, оскільки стосуються відправлення, яке відбулось 27.12.2020р. на підставі залізничної накладної №52328358 у вагоні №65223372, тоді як у розглядуваному випадку позивачем заявлено вимоги про стягнення штрафу за невірно зазначену інформацію про масу вантажу у вагоні №61398558, який відправлено за залізничним документом №52642303 від 17.01.2021р.

З тих же підстав суд не враховує твердження відповідача щодо відсутності у підписантів комерційного акту повноважень на вчинення відповідних дій від імені залізниці.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2270 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м.Вугледар, вул.Магістральна, 4, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, код ЄДРПОУ ВП 40150216) штраф у розмірі 44195 грн, а також судовий збір в сумі 2270 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 13.01.2022р.

Повний текст рішення складено 24.01.2022р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця