ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2022 р. Справа№ 920/1348/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Адамант 15"

на рішення Господарського суду Сумської області

від 03.03.2021 року (повний текст складено 09.03.2021)

у справі № 920/1348/20 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Сумської міської ради

до Приватного підприємства "Адамант 15"

про стягнення 67 495,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада (далі-позивач) звернулася до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного підприємства "Адамант 15" (далі-відповідач, скаржник), відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 67495 грн. 40 коп. за використання 61/100 частини земельної ділянки кадастровий номер :06:025:0025 загальною площею 0,11118га, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Черкаська, 9 за період з 01.01.2018 по 30.11.2020; а також покласти на відповідача судовий збір.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Адамант 15" на користь Сумської міської ради 67 495,40 грн за використання 61/100 частини земельної ділянки кадастровий номер :06:025:0025 загальною площею 0,1118 га, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Черкаська, 9 за період з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року та 2102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Адамант 15" оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вирішити питання щодо залучення до справи третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача. Витребувати з Сумської міської ради відомості в редакції, викладеній в прохальній частині апеляційної скарги.

Також, скаржник звернувся із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 року у справі №920/1348/20, обґрунтовуючи заяву тим, що повний текст складено 09.03.2021, судове рішення було отримано представником відповідача 28.05.2021 та ознайомлено з матеріалами справи.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що грошові вимоги позивача до відповідача і період дії договірних відносин , основаних на договорі оренди земельної ділянки, не ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства та є безпідставними.

Водночас, зазначає, що на земельній ділянці :06:025:0025 знаходиться нерухоме майно двох юридичних осіб, а тому укладання договору оренди земельної ділянки без участі ПП «Архдекор» призведе до порушення прав вказаного суб`єкта господарювання.

Також, вказує, що на сьогоднішній день склалася ситуація, яку може виправити виключно Сумська міська рада шляхом належного виконання власних обов`язків та належної організації підконтрольних служб.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 справу № 920/1348/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Сулім В.В., судді Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 заяву про самовідвід суддів Суліма В.В., Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., від розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 року у справі №920/1348/20 задоволено. Матеріали справи №920/1348/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 справу №920/1348/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1., судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20. Встановлено іншим учасникам справи строк для подання оформленого відповідно до ст. 263 ГПК України відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 діб з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.07.2021.

На підставі службової записки головуючого судді від 20.07.2021 та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) та входить до складу суду у відпустці з 12.07.2021 по 25.07.2021 включно, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/1348/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 замінено склад колегії суддів у справі № 920/1348/20 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1., судді Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.02021 справу № 920/1348/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1., судді Станік С.Р., Шаптала Є.Ю. Розгляд справи призначено на 07.09.2021 без виклику учасників справи.

06.09.2021 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли письмові пояснення.

Судове засідання 07.09.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснюється після виходу судді з відпустки (13.09.2021).

08.09.2021 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 розгляд справи призначено на 19.10.2021.

30.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника позивача Сумської міської ради Ромась І.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Господарському суді Сумської області.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці з 20.09.2021 по 03.10.2021 вирішення клопотання представника позивача - Сумської міської ради Ромась І.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції здійснюється після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.02021 в задоволенні клопотання представника позивача Сумської міської ради Ромась І.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції о 14 год. 50 хв. 19.10.2021 відмовлено.

18.10.2021 від представника відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про поворот виконання рішення.

На підставі службової записки секретаря судової палати Суліма В.В. та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 рішенням Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 , з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1348/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2020 проведено повторний перерозподіл: зменшено склад колегії судді до головуючого судді (судді-доповідача) для забезпечення проведення повторного автоматизованого розподілу згідно з Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019, у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1..

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 року у справі №920/1348/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді : Михальська Ю.Б., Шаптала Є.Ю.

Суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 08.11.2021 по 19.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що предметом розгляду у справи №920/1348/20 є вимоги про стягнення 67 495,40 грн, вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.

З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

ПП «Адамант 15» було створено шляхом виділу з ТОВ «ВКФ «Строймаг» та є його правонаступником (дата державної реєстрації Відповідача - 01.03.2016).

Згідно з актом приймання-передачі основних засобів, внесених до статутного капіталу від 01.03.2016 Відповідач є власником нерухомого майна за адресою м. Суми, вул. Черкаська, 9, загальною площею 313,6 м2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказане нерухоме майно складає 61/100 від загального складу майна (517,8 м2), що раніше належало ТОВ «ВКФ «Строймаг».

Право власності на зазначену частку майна було зареєстровано за відповідачем 15.03.2016.

24.12.2016 на підставі договору про поділ нежитлового приміщення № 372 від 11.04.2016 зазначена частка майна була виведена в одиницю, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Зазначене майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності: кадастровий номер :06:025:0025 площею 0,1118 га.

До цього моменту зазначена ділянка перебувала в оренді ТОВ «ВКФ «Строймаг» на підставі договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 (державна реєстрація договору - 19.03.2015). Термін дії договору встановлено до 29.10.2019.

Відповідач, набувши право власності на нежитлове приміщення, набув права користування і земельною ділянкою, на якій розміщується його майно.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.4 Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, департамент здійснює управління майном комунальної власності територіальної громади міста Суми та забезпечує реалізацію державної політики у сфері регулювання земельних відносин у межах, визначених Сумською міською радою та цим положенням, і є її уповноваженим органом з питань управління майном комунальної власності та земельними ресурсами.

На виконання повноважень Департаментом 30.06.2020 за № 06.01-16/1374 на адресу відповідача було направлено лист щодо усунення порушень земельного законодавства шляхом вжиття заходів по укладенню з Сумською міською радою договору оренди частини земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Черкаська, 9, що перебуває у користуванні відповідача.

У своїх листах відповідач наполягав на тому, що не може укласти договір оренди, оскільки земельна ділянка не повернута попереднім орендарем. Департамент, в свою чергу, повідомляв відповідача про те, що договір оренди з попереднім орендарем був припинений 29.10.2019 та на новий термін не продовжувався.

У зв`язку з цим, Департаментом було проведено розрахунок збитків за користування відповідачем частиною земельної ділянки за період з 01.01.2018 по 30.09.2020 (67 495 грн. 40 коп.) та повідомлено про це відповідача листом від 22.10.2020 № 06.01- 16/2116. Також в листі відповідачу було запропоновано відшкодування збитків шляхом укладення договору про добровільне відшкодування збитків. Відповідь на зазначений лист позивачем отримана не була.

Будь-яких дій, спрямованих на укладення договору оренди, відповідачем не вчинялось.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на вказану земельну ділянку договір оренди відповідач з позивачем не укладав, відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави, тому, відповідно до положень статей 1212 - 1214 ЦК України, повинен відшкодувати Сумській міській раді всі доходи, які остання могла б одержати від оренди земельної ділянки.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 обґрунтовано тим, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, у звязку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант 15", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом ст. ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Нормами статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Судом першої інстанції вірно встановлено та перевірено колегією суддів, що відповідач є власником нерухомого майна загальною площею 313,6 кв.м. за адресою: м. Суми, вул. Черкаська, 9, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 236982164 від 15.12.2020).

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,1118 га, кадастровий номер :06:025:0025, на якій розташоване нежитлове приміщення, належить до комунальної форми власності.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому, відповідно, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування зазначеною земельною ділянкою, зокрема: укладення відповідного договору оренди з Сумською міською радою та державної реєстрації такого права.

Колегія суддів зазначає, що Договір оренди, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» припинив свою дію відносно попереднього Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Строймаг» в момент відчуження нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці.

Водночас, зазначений договір оренди земельної ділянки, припинено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Строймаг», однак дiє на тих самих умовах щодо Приватного підприємства "Адамант 15" та Приватного підприємства «Архдекор», як осіб, яка набули права власності на частки нерухомого майна (61/100 та 39/100 вiдповiдно), розміщеного на земельній ділянці кадастровий номер :06:025:0025.

Крім того, оскільки договір оренди з відповідачем не був укладений та зареєстрований, то в даному спорі вирішується питання, щодо стягнення з вiдповiдача безпідставно збережених коштів.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та перевірено колегією суддів, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, мав заплатити за користування нею, а також, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що рішенням Господарського суду Сумської області від 04.03.2021 у справі №910/1353/20 стягнуто з Приватного підприємства «Архдекор» на користь Сумської міської ради 43149,40 грн. за використання 39/100 частини земельної ділянки кадастровий номер :06:025:0025.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку щодо задоволення позову.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Адамант 15" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Стосовно заяви Приватного підприємства "Адамант 15" про поворот виконання рішення суду, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вiдповiдно до ч. 1 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю;4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант 15" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 залишено без змін, підстави для задоволення заяви Приватного підприємства "Адамант 15" про поворот виконання рішення суду у колегії суддів відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант 15" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/1348/20 - залишити без змін.

Матеріали справи №920/1348/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

Ю.Б. Михальська