ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1320/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., в приміщенні суду в м. Черкаси у порядку письмового провадження розглянув справу за позовом Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю МЧМ про стягнення 7667 грн. 25 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Черкаська міська рада звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МЧМ (далі-відповідач) про стягнення, на підставі угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 21.12.2007 року, 7667 грн. 25 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті за фактичне користування у період з 01.07.2019 року по 31.07.2021 року земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і використовується ним під приміщення офісу площею 118,2 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1320/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, ухвала Господарського суду Черкаської області від 30.09.2021 року адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернена суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, 2.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Дослідивши наявні у справі № 925/1320/21 письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

21.12.2007 між позивачем - Черкаською міською радою, як землевласником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "МЧМ", як землекористувачем, укладено угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків (далі Угода, а.с.11), відповідно до п. 1 якої землекористувач, що з 23.07.2007 року використовує земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням вимог статті 125 та 206 Земельного кодексу України, чим завдає збитків землевласнику, протягом 1-го місяця зобов`язується добровільно відшкодувати кошти в poзмірі 1622 грн. 49 коп. до 10-го числа місяця наступного за звітним на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 код 13050200 в управлінні державного казначейства в Черкаській області МФО 854018 ОКПО 22809222 за період з 23.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Сторони погодили усі істотні умови Угоди, зокрема, такі:

п. 2. землекористувач зобов`язується щомісячно з 01.01.2008 року відшкодовувати на зазначений вище розрахунковий рахунок збитки завдані використанням земельної ділянки з порушенням вимог статей 125 та 206 Земельного кодексу України в poзмірі 306 грн. 69 коп. грн. згідно рішення Черкаської міської ради від 08.02.2007 року № 2-516 „Про міський бюджет на 2007 pік". В разі наявності витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Черкаси земельну ділянку, яка використовується Землекористувачем з порушенням вимог статей 125 та 206 Земельного кодексу України, плата сплачується в poзмірі плати за оренду землі, розрахованому згідно рішення Черкаської міської ради від 31.05.2007 року № 2-613 „Про плату за оренду землі";

п. 5. угода діє з моменту її реєстрації в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради до державної реєстрації землекористувачем документів, що посвідчує право на земельну ділянку, за умови повної сплати суми зазначеної в п. 1, 2 угоди.

Угода підписаний представниками обох сторін, скріплена їхніми печатками та зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 21.12.2007 року за № 357.

Вказані вище обставини також були встановлені у рішенні Господарського суду Черкаської області від 13.08.2019 року у справі № 925/840/19, в якому позов Черкаської міської ради задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю МЧМ 9814 грн. 09 коп. боргу на підставі угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 21.12.2007 року за період з 01.11.2016 року по 30.06.2019 року, 1921 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 06.09.2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів про припинення дії цієї Угоди чи її розірвання, визнання недійсною в установленому порядку сторонами суду не подано.

Відповідно до розрахунку Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради від 23.09.2021 року №1504/18-08 (а. с. 12) заборгованості відповідача по орендній платі за земельну ділянку по вул. Смілянська, 2 згідно угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 21.12.2007 року № 357, відповідачу за період з 01.07.2019 року по 31.07.2021 року нараховано 7667 грн. 25 коп. плати за користування земельною ділянкою, яка відповідачем не сплачена, вимога про її стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли з угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 21.12.2007 року, зареєстрованої в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради за № 357 від 21.12.2007 року, підписаної сторонами. Вимоги позивача витікають із їх прав і обов`язків за цією угодою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним.

Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання за угодою від 21.12.2007 року щодо плати за користування об`єктом комунальної власності у період з 01.07.2019 року по 31.07.2021 року у розмірі 7667 грн. 25 коп. (306 грн. 69 коп.х25міс.=7667 грн. 25 коп.). Наявність і розмір спірної заборгованості позивачем доведено належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому вимога позивача підлягає задоволенню у судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до умов Угоди, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов`язання щодо сплати коштів за користування земельною ділянкою, тому позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЧМ, , місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 2 на користь Черкаської міської ради, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36:

7667 грн. 25 коп. боргу (рахунок: UA0023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/18010600; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу орендна плата за землю з юридичних осіб);

2270 грн. судових витрат з зарахуванням на рахунок UA0086317, банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, .

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.01.2022 року.

Суддя Грачов В.М.