ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" лютого 2022 р. Справа № 911/314/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»

на рішення державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 911/314/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»

до Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича

про стягнення 3 066, 96 грн.

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Мишак І.Ю.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»: Балаклієць А.О.

від Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича: не з`явилися

від Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): не з`явилися

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № 911/314/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» до Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича про стягнення 3 066, 96 грн. заборгованості за договором поставки № 188/14-П від 23.09.2014, з яких: 2 554, 33 грн. основного боргу, 195, 03 грн. пені, 169, 88 грн. 24 % річних та 147, 72 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Київської області від 19.03.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» задоволено частково; провадження у справі № 911/314/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» до Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 500, 00 грн. припинено за відсутністю предмету спору; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» 2 054, 33 грн. основного боргу, 194, 75 грн. пені, 169, 63 грн. 24 % річних, 147, 72 грн. інфляційних втрат та 1 827, 00 грн. - судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

06.04.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 19.03.2015 у справі № 911/314/15 видано відповідний наказ.

02.08.2019 господарським судом Київської області видано дублікат наказу господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 911/314/15.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» надійшла скарга № 93-01-04 від 20.12.2021 (вх. № 4/22 від 10.01.2022) на рішення державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій скаржник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.12.2021 у виконавчому провадженні № 66973584.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2022 розгляд вищезазначеної скарги призначено на 24.01.2022, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» та головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловську Юлію Олександрівну або іншу посадову особу Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду певні документи.

У судовому засіданні 24.01.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» надав витребувані судом документи (вх. № 1634/22 від 24.01.2022).

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.01.2022, враховуючи неявку у судове засідання представника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та невиконання ним вимог суду, з метою дотримання завдань і основних засад господарського судочинства, розгляд даної скарги відкладено на 03.02.2022.

02.02.2022 через канцелярію господарського суду Київської області від Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли заперечення б/н від 01.02.2022 (вх. № 2378/22 від 02.02.2022) на скаргу та супровідний лист б/н від 01.02.2022 (вх. № 2381/22 від 02.02.2022), до якого додано документи по справі.

Присутній у судовому засіданні 03.02.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» підтримав дану скаргу та просив суд її задовольнити.

Представники Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича, належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду скарги, у судове засідання 03.02.2022 не з`явилися та причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за відсутності представників Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Фізичної особи-підприємця Костана Дениса Михайловича за наявними в ній матеріалами.

В обґрунтування вищезазначеної скарги, скаржник посилається на те, що державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усіх належних, повних та об`єктивних дій на виконання наказу господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 911/314/15 не вчинено і всупереч положень Закону України «Про виконавче провадження» передчасно та незаконно повернено вказаний виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поданих до суду запереченнях зазначено, що доводи викладені у скарзі є необґрунтованими, оскільки однією із засад виконавчого провадження є співмірність заходів примусового виконання рішень та обсяг вимог за рішенням, а вчинення вказаних у скарзі заходів є правом державного виконавця, а не обов`язком.

Оцінивши доводи, що наведені скаржником в обґрунтування поданої ним скарги та доводи, що наведені державним виконавцем у його запереченнях на скаргу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.10.2021 відкрито виконавче провадження № 66973584 з виконання наказу господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 911/314/15.

Також, 19.10.2021 Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66973584, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Костану Денису Михайловичу, у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, 5 201, 77 грн.

Вказана постанова про арешт коштів боржника від 19.10.2021 у той же день була направлена державним виконавцем банківським установам в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису.

Крім того, відповідно до наявних у матеріалах справи документів, державним виконавцем було здійснено в електронному вигляді запити до Міністерства внутрішніх справ, Державної фіскальної служби України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

20.10.2021 від Міністерства внутрішніх справ надійшла відповідь на запит державного виконавця про те, що дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

19.10.2021 від Державної фіскальної служби України надійшли відповіді на запити державного виконавця, а саме: 1) про те, що за даними, надісланими у запиті, неможливо однозначно ідентифікувати фізичну особу; 2) фізичну особу-підприємця знято з обліку у контролюючих органах із зазначенням податкового номеру боржника.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна у вказаних реєстрах щодо боржника відомості відсутні.

26.11.2021 стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» було направлено до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) клопотання № 86-01-03 від 22.11.2021, у якому стягувач просив повідомити його про стан та хід виконання рішення господарського суду Київської області від 19.03.2015 у справі № 911/314/15, а також звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 за межі України до моменту виконання зобов`язань за рішенням господарського суду Київської області від 19.03.2015 у справі № 911/314/15.

З матеріалів справи вбачається, що вказане клопотання отримано Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.11.2021, проте жодної відповіді на нього не надано.

09.12.2021 Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в межах виконавчого провадження № 66973584, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий документ - наказ господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 911/314/15 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Будь-якої іншої документально підтвердженої інформації щодо здійснених виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66973584 суду не надано та відповідно до пояснень (вх. № 2378/22 від 02.02.2022) Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інші заходи у вказаному виконавчому провадженні не вживалися.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Згідно з ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Положеннями ст. 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 3 ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов`язки, передбачені законом.

Права та обов`язки державних виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Так, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що розгляд заяв та клопотань сторін виконавчого провадження є одним з основних обов`язків державного виконавця.

При цьому, виконавець зобов`язаний в повному обсязі та ефективно вчиняти виконавчі дії та вживати заходи щодо примусового виконання рішень. Для цього ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державного виконавця наділено певними правами, а саме виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення певних документів виконавчого провадження, які повинні в обов`язковому порядку доводитися до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець організовує розшук боржника, майна боржника шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно з ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Частиною 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Порядок притягнення осіб до відповідальності за правопорушення, вчинені під час виконавчого провадження, здійснюється відповідно до статей 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як вже зазначалося, відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з положеннями розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про наявність обставин, зазначених у пунктах 2 - 6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

З огляду на вищезазначене вбачається, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення, а також належно виконувати покладені на нього обов`язки.

Тобто, державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо розшуку майна боржника, використовуючи надані йому права та повноваження, і лише у разі якщо ці заходи виявилися безрезультатними, він повертає виконавчий документ стягувачу шляхом винесення постанови.

Разом з тим, виконавчим законодавством чітко визначено перелік дій, які виконавець повинен вчинити у разі стягнення з боржника відповідних грошових сум, під час здійснення яких він приймає певні рішення шляхом винесення постанов, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень або інших процесуальних документів, та які в обов`язковому порядку долучаються до матеріалів виконавчого провадження та фіксуються в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано суду належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів в підтвердження дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», що визначають перелік дій та заходів, які виконавець повинен вчинити при здійсненні примусового виконання рішень.

При цьому, суд звертає увагу, що посилання Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на засади виконавчого провадження щодо співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», що викладені вище.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи документи, суд вважає, що державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не було вжито належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо розшуку майна боржника у виконавчому провадженні № 66973584 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 911/314/15, а тому винесення ним постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було передбаченим.

З врахуванням викладеного та встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» № 93-01-04 від 20.12.2021 (вх. № 4/22 від 10.01.2022) на рішення державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.12.2021 у виконавчому провадженні № 66973584.

Керуючись статтями 234, 339, 342-343, 345 Господарського процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» № 93-01-04 від 20.12.2021 (вх. № 4/22 від 10.01.2022) на рішення державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.12.2021 у виконавчому провадженні № 66973584.

3. Примірники даної ухвали направити сторонам та Вишневому відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 07.02.2022.

Суддя Т.В. Лутак