УХВАЛА

м. Київ

02.02.2022Справа № 910/1115/22

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України»

до 1) Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області

2) Сумської обласної державної адміністрації

3) Національної академії аграрних наук України

про визнання права власності на земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулося Державне підприємство «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (далі - позивач) з позовом до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (далі - відповідач-1), Сумської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2) та Національної академії аграрних наук України (далі - відповідач-3) про визнання права власності на земельні ділянки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 01.01.2022 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 2 481,00 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

- визнати за ним право постійного користування земельними ділянками загальною площею 3111,3749 га, розташованими на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області;

- визнати за ним право постійного користування земельними ділянками, розташованими на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, у кількості 33 шт (згідно з наведеним переліком) загальною площею 2601,9791 га, у тому числі, але не виключно, шляхом державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, позивач повинен був сплатити судовий збір в загальному розмірі 84 354,00 грн (2 481,00 * 34), адже кожна з наведених у переліку 33-х земельних ділянок має власний кадастровий номер та є окремим об`єктом нерухомого майна, а крім того, позивач заявляє ще одну позовну вимогу про визнання за ним права користування земельною ділянкою загальною площею 3111,3749 га, однак, як свідчить долучена до позовної заяви квитанція № 0.0..1 від 14.01.2022, позивач сплатив судовий збір в розмірі 9 080,00 грн, тобто в меншому розмірі, ніж це передбачено законом.

Таким чином, оплаті підлягає частина судового збору в розмірі 75 274,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В порушення наведених норм подана позивачем позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач пояснює та обґрунтовує порушення його прав відповідачем-2 (Сумською обласною державною адміністрацією) та відповідачем-3 (Національною академією аграрних наук України).

Поряд з наведеним суд вказує, що спірні земельні ділянки розташовані у Сумській області, а отже, за правилами виключної підсудності, встановленими ч. 3 ст. 30 ГПК України, згідно з якими спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини, спори щодо таких земельних ділянок належить розглядати в Господарському суді Сумської області.

Однак, включення Сумської обласної державної адміністрації до складу відповідачів по даній справі згідно з приписами ч. 5 ст. 30 ГПК України змінює правила виключної підсудності, оскільки визначає, що спори, в яких відповідачем є обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Проте, як уже було зазначено судом, позивач не вказав, які, на його переконання, дії Сумської обласної державної адміністрації свідчать про порушення або невизнання прав позивача на спірні земельні ділянки.

Крім того, у позовній заяві позивачем зазначено таких учасників судового процесу, як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та Фонд державного майна України.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Однак, позивачем у позові не зазначено правових підстав залучення вказаних осіб до участі у справі як третіх осіб, а також не зазначено, на які права чи обов`язки визначених ним у позові третіх осіб може вплинути рішення, прийняте судом в межах даного спору.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд вказує, що позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зміст позовних вимог викладено не повно, а позовні вимоги, звернені до відповідача-2 та відповідача-3, відсутні.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати за ним право постійного користування земельними ділянками загальною площею 3111,3749 га, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області (пункт 2 прохальної частини позовної заяви).

Однак, наведена позовна вимога не містить переліку спірних земельних ділянок (загальна площа яких становить 3111,3749 га), зазначення кадастрових номерів та площ таких земельних ділянок.

Разом з тим, суд звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й однозначно.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати за ним право постійного користування земельними ділянками, розташованими на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області у кількості 33 шт (згідно з наведеним переліком) загальною площею 2601,9791 га, у тому числі, але не виключно, шляхом державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 3 прохальної частини позовної заяви).

Щодо вищенаведеної позовної вимоги суд вказує, що визнання за певною особою права користування певним майном не відбувається шляхом здійснення державної реєстрації такого права у державних реєстрах. Здійснення державної реєстрації певного права у відповідному державному реєстрі є наслідком виникнення/визнання/встановлення такого права у особи, при цьому зобов`язання суб`єкта, уповноваженого на ведення та внесення змін до відповідного державного реєстру, здійснити державну реєстрацію відповідного права є самостійним способом захисту порушених або оспорюваних прав.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» без руху.

2. Встановити Державному підприємству «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору у визначених законом порядку та розмірі (доказів доплати судового збору в сумі 75 274,00 грн);

- пояснень щодо того, які дії Сумської обласної державної адміністрації, на переконання позивача, свідчать про порушення або невизнання нею прав позивача на спірні земельні ділянки (зміст позовних вимог до відповідача-2);

- пояснень щодо того, які дії Національної академії аграрних наук України, на переконання позивача, свідчать про порушення або невизнання нею прав позивача на спірні земельні ділянки;

- обґрунтування залучення Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та Фонду державного майна України до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів;

- заяви, в якій позовні вимоги будуть викладені коректно та у повному обсязі, з викладенням позовних вимог до відповідача-2 та відповідача-3.

Ухвала набирає законної сили 02.02.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Удалова