ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"08" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/58/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригуза П.Д., дослідивши матеріали справи за заявою фізичної особи

Боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Кредитори - згідно конкретизованого списку,

в с т а н о в и в:

Фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулася 25.01.2022 до Господарського суду Закарпатської області із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, посилаючись на наявність заборгованості перед кредиторами - фінансовими установами, розмір якої є приблизним понад 329415,68грн.

Перевіривши зміст заяви та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність порушень, що унеможливлюють прийняття цієї заяви до розгляду з огляду та ухвалою від 26.01.2022 заяву залишено без руху, встановлено фізичній особі ОСОБА_1 строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали суду на усунення недоліків заяви шляхом подання до суду:

- доказів внесення на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області 37215,00грн авансування боржником винагороди арбітражному керуючому;

- документів, що підтверджують наявність (відсутність) статусу фізичної особи - підприємця.

На електронну адресу суду від ОСОБА_1 07.02.2022 надійшла заява про усунення недоліків, в якій вона просить прийняти заяву до розгляду без виконання вимог господарського суду.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 , так як і в заяві про відкриття справи про неплатоспроможність, покликається на зміст пункту 37 Постанови ВС у справі № 910/726/20 від 19.11.2020 року, про те що «Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи», а отже враховуючи, що надання такої Угоди з арбітражним керуючим є саме мирним врегулюванням правовідносин щодо оплати його послуг, то питання виплати такої винагороди (в тому числі порядок та розмір оплати) повинно перебувати та врегульовуватись лише у площині відносин, саме між арбітражним керуючим та боржником.

Також, вона зауважує та просить врахувати наявну судову практику інших місцевих господарських судів, які приймають до розгляду заяви боржників, якими надаються до справи не докази сплати авансового внеску для винагороди арбітражному керуючому, а наведені вище договори з арбітражним керуючим про розстрочення платежів.

Суд зазначає, що наведена заявницею судова практика місцевих господарських судів, так само як і місцевого Господарського суду Закарпатської області при прийнятті заяв боржників-фізичних осіб про неплатоспроможність, ґрунтується на матеріальній спроможності заявника-боржника забезпечити в майбутньому витрати провадження у справі про неплатоспроможність для виплати винагороди арбітражного керуючого, що є імперативною вимогою закону. Висновки про наявність такої спроможності аналізуються в кожному конкретному випадку, зокрема, наявністю у боржника майнових активів (нерухомості, транспорту та ін.), доходів, що забезпечують виконання плану реструктуризації, сплата заявником частини коштів на вказаний у законі депозитний рахунок господарського суду.

У цій же заяві, що розглядається, заявниця зазначає про відсутність у неї будь-яких активів (майна) за рахунок якого можна було би погашати вимоги кредиторів, а поточні доходи, що вона отримує щомісяця, є недостатніми навіть для задоволення видатків на її особисті потреби, не говорячи про інтереси кредиторів в отриманні часткового задоволення вимог та про витрати процедури провадження у справі.

Коштів на депозитний рахунок заявницею не перераховано навіть частково.

Окрім того, наданий заявницею план реструктуризації боргів не містить відомостей про розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів через відсутність доходів для цієї мети.

Суд зазначає, що надавши заявниці строк для усунення недоліків, суд саме зобов`язував заявницю виконати вимогу закону про сплату наведених вище коштів як передумову для прийняття цієї заяви до розгляду.

Заявниця не надала до заяви передбачених ч. 12 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Суд роз`яснив заявниці наслідки невиконання нею вимог суду про виправлення недоліків заяви, отже за наведених обставин і правових підстав суд застосовує наслідки невиконання вимог суду щодо невиправлення недоліків заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 174, 234-235, 254-255 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 25.01.2022 із доданими до неї матеріалами - повернути без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 08.02.2022 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза