РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2022 року м. Чернігівсправа № 927/630/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., здійснив за правилами спрощеного позовного провадження розгляд справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС",

;

юридична адреса: пеоспект Перемоги, 65, м. Київ, 03062

адреса для листування: вул. Кіото,25 офіс 203, м. Київ, 02156;

до відповідача: Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс",

;

вул. Краснодонців,20 м. Чернігів, 14017

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

предмет спору: про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) в розмірі 18975,27 грн

без повідомлення (виклику) сторін

14.06.2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс", у якому просить суд стягнути з відповідача 18975,27 грн матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору страхування транспортного засобу внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди), винним у вчиненні якого постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 03.07.2018 року визнано громадянина ОСОБА_1 . Позивач вказує, що громадянин ОСОБА_1 на час здійснення ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем, а тому саме відповідач має відшкодувати в межах фактичних затрат позивача шкоду, заподіяну в ДТП в порядку ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України.

Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області 14.06.2021 року для розгляду справи визначено суддю Белова С.В.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.06.2021 року заявнику було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів та постановлено позовну заяву залишити без руху, позивачу встановлено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів, що підтверджують правові підстави розгляду даного спору за правилами господарського судочинства та роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) в розмірі 18 975,27 грн повернуто без розгляду разом з доданими до неї документами на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2021 скасовано ухвалу суду від 12.07.2021, а матеріали справи передано на розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області для розгляду справи визначено суддю Шморгуна В.В.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання (електронною поштою) ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України оригіналів позовної заяви та доданих до неї документів.

04.10.2021 до суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали, до якої додано оригінал позовної заяви з додатками, клопотання про витребування доказів, клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а також докази направлення відповідачу копії позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.10.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучити до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Також зазначеною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ним вчинено всі залежні від нього дії для отримання доказів щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "Фірма "Голд Транс". В ухвалі зокрема зазначено, що позивач мінімізував свої дії щодо збирання відповідних доказів, навівши доводи щодо неможливості отримання цих доказів у Пенсійному фонді України, однак міг отримати їх і іншими шляхами (позивач міг звернутися безпосередньо до відповідача за отриманням вищезазначених документів), однак доказів такого звернення позивачем до суду не надано.

Зазначеною ухвалою суду сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

27.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченням позову. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 у відповідача жодних трудових (службових) обов`язків не виконував, заперечив розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та заявив про застосування позовної давності.

08.11.2021 на адресу суду позивачем надіслано відповідь на відзив в якому зазначено, що відповідач не долучає до відзиву ніяких доказів, які б свідчили про відсутність трудових (службових) обов`язків між відповідачем та ОСОБА_1 , а також вказує на те, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Доказів на підтвердження того, що позивачем вчинено всі залежні від нього дії для отримання доказів щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "Фірма "Голд Транс" не надано.

З врахуванням положень ч.2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, 11.11.2021 року суд розпочав розгляд справи № 927/630/21 по суті.

Ухвалою суду від 22.11.2021 постановлено задовольнити самовідвід судді Шморгуна В.В. від розгляду справи №927/630/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" про стягнення 18 975,27 грн матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації), матеріали справи №927/630/21 передати до відділу документального забезпечення (канцелярія) суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/59/21 від 22.11.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/630/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/630/21.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області 22.11.2021 року для розгляду справи визначено суддю Белова С.В.

Ухвалою господарського суду від 26.11.2021 року справу №927/630/21 прийнято до розгляду, постановлено розпочати розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

20.09.2017 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 № FO- 00020008. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу BMW 520, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Застрахований ТЗ).

12.06.2018 року в с. Репехів, Жидачівського району, Львівської області відбулася дорожньо- транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ BMW 520, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ Renault Premium 340, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який, за твердженням позивача, являвся працівником ПП «ФІРМА «ГОЛД ТРАНС».

03.07.2018 року постановою Коропського районного суду Чернігівської області (справа 735/861/18) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. Отже, як вбачається з матеріалів справи, під час ДТП водієм джерела підвищеної небезпеки був водій ОСОБА_1 , власником джерела підвищеної небезпеки є ПП "Фірма "Голд Транс". Водій ОСОБА_1 визнаний винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі постанови Коропського районного суду Чернігівської області від 03.07.2018 по справі № 735/861/18.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Винятки із цього правила встановлено ч.3, ч.5 1187 Цивільного кодексу України, згідно з якими особа, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядник тощо), звільняється від обов`язку відшкодування шкоди, завданої ТЗ у випадках неправомірного заволодіння третьою особою ТЗ, завданя шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відзиві на позов Відповідач зазначає, що право керування ТЗ було передано громадянину ОСОБА_1 шляхом передавання йому реєстраційного документу на цей транспортний засіб, отже, володіння цим транспортним засобом третьою особою було цілком правомірним.

13.06.2018 року страхувальник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до Позивача з заявою про настання події (а.с.86).

Згідно рахунків № BMW-003159 від 19.06.2018 та №АР00031318 від 19.06.2018 вартість запасних частин, необхідних для ремонту, складає 126 147,81 грн та вартість ремонтних робіт складає 22 571,28 грн, загалом 148 719,09 грн.

20.06.2018 року страхувальник пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до Позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 20.06.2018 представником страхової компанії ОСОБА_3 було проведено огляд пошкодженого автомобіля BMW 520, д.н. НОМЕР_1 .

17.07.2018 року Позивачем було складено Страховий акт №19411В/01/2018 на суму 118 975,27 грн., сума несплачених страхових платежів страхувальника становить 6 028,50 грн., сума, що належить до виплати становить 112 946,77 грн.

Згідно платіжного доручення № 87207 від 19.07.2018 року позивачем сплачено на користь страхувальника страхове відшкодування в розмірі 112 946,77 грн.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 118 975,27 грн., при цьому страхова сума яка діяла на дату укладення договору № FO- 00020008 за шкоду, "і' "' заподіяну майну потерпілих становила 100 000,00 грн., Позивачем заявлено до стягнення матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) в розмірі 118 975,27 грн.

Відповідачем заперечується розмір збитків заявлених до стягнення та заявлено про сплив строку позовної давності до усіх заявлених по цій справі позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову, у тому числі, з причини спливу позовної давності.

Судом не беруться до уваги заперечення відповідача щодо пропущення строку позовної давності і відмови в задоволенні позову з цієї підстави з наступних підстав.

У п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснюється, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Отже, у випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону №1961-ІV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Враховуючи, що даний позов до суду подано засобами поштового зв`язку 11.06.2021 року (а.с.9), позовна заява надійшла до суду 14.06.2021 року, строк позовної давності позивачем не пропущено, тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не вбачається.

Частина 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем в якості доказів розміру завданих збитків додано до позовної заяви :

- Рахунок № BMW-003159 від 19.06.2018 з переліком 30 найменувань запасних частин, необхідних для ремонту, на суму 126147,81 грн, підписаного ОСОБА_4 ;

- Рахунок №АР00031318 від 19.06.2018 щодо вартості ремонтних робіт на суму 22 571,28 грн, без підпису посадової особи, що його склала (а.с.90);

- Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 20.06.2018, в якому зазначено перелік та характер пошкоджень, з зазначенням особи, що склала Акт ОСОБА_3 , без підпису посадової особи, що його склала (а.с.88).

- Звіт №86-D/89/9 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 10.06.2021 року з ремонтною калькуляцією, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу BMW520І (державний номер НОМЕР_1 ), внаслідок ДТП станом на 12.06.2018 складає 196 217,70 грн.

Судом досліджено подані докази та встановлено, що документи не підписані особою, яка вказана в них як уповноважена особа, не можуть бути належними та допустимими доказами обставин, на які посилається Позивач.

Судом додатково враховується, що Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 20.06.2018 навіть при наявності на ньому підпису уповноваженої особи не міг би бути належним доказом розміру завданих збитків, оскільки датою складання Рахунку № BMW-003159 з переліком 30 найменувань на суму 126147,81 грн є 19.06.2018, а датою складання Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якому зазначено перелік та характер пошкоджень, зазначено 20.06.2018. Отже Позивачем не надано суду документів, що стали підставою для складання переліку запасних частин відповідно до рахунку № BMW-003159 від 19.06.2018, необхідних для ремонту транспортного засобу, що в свою чергу могло б підтвердити розмір шкоди, завданого Позивачу внаслідок страхового відшкодування.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що рахунок № АР00031318 не зберігся, а тому ним на підтвердження розрахунку страхового відшкодування та вартості відновлюваного ремонту було замовлено звіт №86-D/89/9 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, яким підтверджується вартість матеріального збитку.

У відповіді на відзив від 05.11.2021 року Позивачем зазначено, що даний звіт може використовуватися тільки для визначення суми страхового відшкодування і для доказу розміру позовних вимог до винуватця ДТП у разі звернення замовника до суду, а також мета та обгрунтування вибраної бази оцінки відповідного звіту свідчить про те, що експертом визначалась вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ BMW 5201 державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження для підтвердження розрахунку страхового відшкодування та вартість відновлюваного ремонту, які були проведенні на основі рахунків № ВМW-003159 та № АР00031318 від СТО.

Суд, звертає увагу, що вище встановлено, що рахунки № BMW-003159 від 19.06.2018 та № АР00031318 від 19.06.2018 не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази розміру завданих збитків.

Судом додатково враховується, що при дослідженні рахунків № ВМW-003159 та № АР00031318 , Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), а також Звіту від 10.06.2021 р. № 86-D/89/9 судом встановлено, що зазначені документи містять суперечності, як між виявленими пошкодженнями автомобіля та необхідними для їх усунення роботами й запасними частинами, так і між самими переліками необхідних для їх усунення робіт, запасних частин та їх вартості.

Судом встановлено, що в п.29 рахунку № ВМW-003159 від 19.06.2018 вказано скло заднє (скло зд.) вартістю 10 672,58 грн, проте в таблиці пошкоджень, що зазначені в Акті огляду транспортного засобу (дефектній відомісті) та Звіті від 10.06.2021 р. № 86- D/89/9 дана запасна частина відсутня. В п. 5 Акті огляду транспортного засобу (дефектній відомісті) зазначено Окуляр передньої лівої ПТФ, проте дана запасна частина відсутня в переліку Звіту від 10.06.2021 р. № 86- D/89/9.

В п. 2 Акту огляду транспортного засобу (дефектній відомісті) та в переліку Звіту від 10.06.2021 р. № 86- D/89/9 зазначено підсилювач переднього бампера, проте в переліку рахунку № ВМW-003159 від 19.06.2018 така деталь відсутня.

Окремо судом враховано, що згідно Додатку №1 до страхового акту № 19411В/01/2018 від 17.07.2018 підставою матеріального збитку зазначено, лише рахунки № 003159 та №00031318 від 19.06.2018, що розцінюються судом як рахунки № BMW-003159 від 19.06.2018 та №АР00031318 від 19.06.2018, проте не зазначено Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

При аналізі доводів сторін суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) в розмірі 18975,27 грн та відмову у задоволенні позову.

Судовий збір покладається на позивача в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 42, 46, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано 01.02.2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/