УХВАЛА

м. Київ

26.01.2022Справа № 910/2224/21
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя: Яковенко А.В.

секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники учасників:

від заявника - не з`явилися,

ліквідатор - не з`явився,

від Фонду соціального страхування України - Огін Л.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (ідентифікаційний номер 30561920) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 № 910/2224/21 заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, засідання призначено на 24.02.2021.

23.02.2021 до суду надійшов відзив боржника, у якому останнім визнається заборгованість у заявленому ініціюючим кредитором розмірі.

23.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ПрАТ "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" про розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920). Визнано грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920) в розмірі 234 275,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920). Оприлюднено 02.03.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920). Призначено розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" (02002, м. Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, 1/2, кв. 112, ідентифікаційний номер 30561920) арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1801 від 20.06.2017). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 19.04.2021.

29.03.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

13.04.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов письмовий звіт арбітражного керуючого Захарко І.І. про надіслані кредиторам повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2021 визнано кредитором у справі № 910/2224/21 по відношенню до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 310 975,00 грн., з яких: 76 700,00 грн. - вимог першої черги, 234 275,00 грн. - вимоги четвертої черги. Зобов`язано розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро", наявну дебіторську заборгованість. Зобов`язано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 07.06.2021. Зобов`язано розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/2224/21 на 14.06.2021.

29.04.2021 до суду надійшов звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Захарка І.І. про вжиті заходи у процедурі розпорядження майном ПрАТ "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" з 24.02.2021 по 26.04.2021.

28.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна про скорочення строку процедури розпорядження майном.

28.05.2021 до суду надійшов звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Захарка І.І. про вжиті заходи у процедурі розпорядження майном ПрАТ "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро".

28.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат за підсумками процедури розпорядження майном.

28.05.2021 до суду надійшло клопотання ініціюючого кредитора про визнання ПрАТ "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

28.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява розпорядника майна про виплату грошової винагороди.

28.05.2021 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Захарка І.І. про участь у справі про банкрутство.

11.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення розпорядника майна арбітражного керуючого по справі з уточненим реєстром вимог кредиторів до ПрАТ "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 затверджено звіт арбітражного керуючого Захарка Івана Ігоровича про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат у процедурі розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський пивоварний завод "Дніпро" за період з 24.02.2021 по 27.05.2021 у розмірі 54 248,83 грн. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Захарку Івані Ігоровичу (свідоцтво арбітражного керуючого № 1801 від 20.06.2017, ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_2 ) на його рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк", номер рахунку IBAN НОМЕР_3 за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 910/2224/21 за період з 24.02.2021 по 27.05.2021 в розмірі 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн., 00 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA0015332, відкритого у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, за рахунок коштів, авансованих ОСОБА_1 у відповідності до квитанції № ПН2026269 від 05.02.2021.

Постановою Господарського суду міста Києва від 14.6.2021 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Захарко І.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на постанову господарського суду міста Києва від 14.06.2021 року у справі №910/2224/21 з доданими до неї документами не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику.

З час перебування матеріалів справи у апеляційній інстанції, до Господарського суду міста Києва надійшла заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 1 859 538,19грн. та заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 31 688,45 грн.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 вказані заяви прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.11.2021.

19.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 20.12.2021.

20.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2021 відкладено розгляд заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 1 859 538,19 грн. та заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 31 688,45 грн. у судовому засіданні на 26.01.2022.

У судове засідання, призначене на 26.01.2022, з`явився представник Фонду соціального страхування України. Інші учасники справи, у тому числі ліквідатор, у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Дослідивши заяву управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві із кредиторськими вимогами до боржника на суму 1 859538,19 грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» джерелами формування коштів Фонду соціального страхування України є у тому числі капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Капіталізація виплат майбутніх періодів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю і здоров`ю громадян, повинна проводитись в період ліквідаційної процедури банкрута, оскільки саме після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність підприємства закінчується та строк виконання всіх його грошових зобов`язань вважається таким, що настав.

Отже, з моменту визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури платежі, що мають бути виплачені потерпілим в майбутньому, підлягають капіталізації та повинні бути включені до реєстру вимог кредиторів відповідно до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства. При цьому, капіталізація платежів здійснюється у випадку ліквідації юридичної особи - страхувальника, оскільки сума капіталізованих платежів не є боргом у вигляді простроченої суми грошових зобов`язань, а є розрахунком виплат коштів потерпілим майбутніх періодів. (дана правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.07.2012 у справі № 24/269Б).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у другу чергу задовольняються вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (власників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Таким чином повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат особам, які потерпіли на підприємстві, протягом їх життя.

Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986.

Пунктом 1 Порядку визначено, що відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Відповідно до п. 2 Порядку термін «капіталізація платежів» означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Пунктом 3 Порядку визначено, що капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Пунктом 4 Порядку визначається період розрахунку капіталізації платежів, а також порядок обчислення щодо кожного платежу.

Згідно з п. 7 Порядку капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності.

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що у кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадах ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

Так, у зв`язку з визнанням Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» банкрутом, управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві було здійснено розрахунок суми капіталізованих платежів щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебувають на обліку у Фонді як потерпілі від нещасного випадку на виробництві, що сталися з ними під час перебування в трудових відносинах з Боржником, про що складено відповідні акти за формою Н-1.

Розрахунок сум платежів, що підлягають капіталізації, був здійснений з урахуванням необхідності виплати вищезазначеним потерпілим майбутніх платежів, тобто щомісячних страхових виплат, а також майбутніх витрат для забезпечення окремих потерпілих додатковими видами медичної допомоги, визначених медико-соціальною експертною комісією у відповідних висновках, доданих до заяви із кредиторськими вимогами до боржника.

Так, відповідно до складеного розрахунку капіталізованих платежів, боржник зобов`язаний сплатити кредитору 1 859 538,19 грн.

Будь-яких заперечень збоку ліквідатора стосовно заявлених кредиторських вимог у вказаному розмірі до суду не надходило.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає за доцільне визнати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві кредитором боржника на суму 1 859 538,19 грн.

Поряд з вищенаведеними вимогами, до реєстру вимог кредиторів підлягає також судовий збір у розмірі 4 540,00 грн., сплачений за подання заяви із кредиторськими вимогами до боржника.

Крім того, судом досліджено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання кредитором на суму 31 677,45 грн. та встановлено наступне.

На обгрунтування заявлених кредиторських вимог Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило, що згідно з карткою особового рахунку заборгованість Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» по списку № 2 за період з березня по липень 2021 року становить 31 677,45 грн.

Заборгованість Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виникла внаслідок несплати боржником відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів а, б - з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2009 (надалі - Інструкція) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розмір заборгованості Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» підтверджується розрахунками Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві направлялися на адресу боржника вищевказані повідомлення-розрахунки за період з березня по липень 2021 року, докази чого долучені заявленим кредитором до його заяви, а боржником, у свою чергу, рішення Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування заборгованості не оскаржувалися, заборгованість Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» у розмірі 31 677,45 грн. вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, враховуючи, що ліквідатором не долучено до матеріалів справи доказів погашення вказаної заборгованості, суд дійшов висновку про визнання Пенсійного фонду України в м. Києві кредитором Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» на суму 31 677,45 грн. з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 540,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/2224/21 по відношенню до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро»:

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві з грошовими вимогами на суму 1 864 078,19 грн., з яких: 4 540,00 грн. - вимоги першої черги, 1 859 538,19 грн. - вимоги другої черги;

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з грошовими вимогами на суму 36 217,45 грн., з яких: 4 540,00 грн. - вимоги першої черги, 31 677,45 грн. - вимоги другої черги.

2. Зобов`язати ліквідатора внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та визнаним кредиторам.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 03.02.2022

Суддя А.В. Яковенко