ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
24.01.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2021/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Антоніка С.Г.,
суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.
секретар судового засідання: Грачов А.С.
розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2021/21
за позовом: Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича, ( АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Кравцов Андрій Віталійович, ( АДРЕСА_2 )
про зобов?язання прийняти товар та стягнення 80 821,00 грн.
До господарського суду Запорізької області звернулася Фізична особа-підприємець Ванін Сергій Іванович з позовом до Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради про зобов`язання прийняти товар та стягнення 80 821, 00,00 грн. за Договором поставки №153-20 від 28.08.2020.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради прийняти у відповідності до умов договору поставки №153-20 від 28.08.2020 від Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича товар за кодом: ДК 021:2015 " 42910000-8" - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:2015 " 42912330-4" Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)) асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком №1 до цього Договору, у визначеному договором місці поставки: Україна, 71502, Запорізька обл., місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8, протягом 14 календарних днів з дня набрання чинності рішення суду та оплатити його вартість у відповідності до умов Договору поставки №153-20 від 28.08.2020. Стягнуто з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича 2270 грн. 00 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Просило скасувати вищезазначене рішення та відмовити в позові в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.12.2021 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2021р. у справі № 908/2021/21 залишено без змін.

20.12.2021 від Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 21 000, 00 грн..

05.01.2022 на запит Центрального апеляційного господарського суду надійшла справа №908/2021/21.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2022 прийнято клопотання Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича щодо відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу у справі №908/2021/21; призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 24.01.2022 на 14:40 год.

Розглянувши заяву та додані до неї копії документів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги, судова колегія зазначає наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2021р. у справі № 908/2021/21 Фізичною особою-підприємцем Ваніним Сергієм Івановичем було зазначено про те, що позивачем були понесені додаткові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у Центральному апеляційному господарському суді апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2021 по справі №908/2021/21, підготовкою відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні. Вартість цих витрат складає 20 000,00 грн., із розрахунку 2 000,00 грн. за годину роботи адвоката із підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу, заяви в порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та 5 000,00 грн. за участь в судовому засіданні у Центральному апеляційному господарському суді та ін. Просив покласти судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, на Відповідача в повному обсязі.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копію Додаткової угоди №6 від 28.10.2021 до Договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020, копію Акту №16 від 09.12.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020 та Додаткової угоди №6 від

7 жовтня 2020р. між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" та Фізичною особою Ваніним С.І. укладений Договір №07-10/20 від 07.10.2020 про надання правової допомоги.

28.10.2021 між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" та Фізичною особою Ваніним С.І. укладена Додаткова угода №6 до Договору №07-10/20 від 07.10.2020 про надання правової допомоги, якою визначений об`єм правової допомоги, детальний опис та її вартість.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2 Додаткової угоди №6 сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги визначається у цій додатковій угоді та складається з основної суми винагороди за надання з боку Адвокатського об`єднання правової допомоги Клієнту у господарському Суді апеляційної інстанції, а також, із винагороди за досягнення позитивного результату для Клієнта (Гонорару успіху). Вартість юридичних послуг (гонорару), як основна сума винагороди, враховуючи складність справи, ціну позову, час, який буде витрачений адвокатом на надання послуг, значенням справи для Клієнта, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші обставини.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.12.2021 №16 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги №07-10/20 від 07.10.2020 та Додаткової угоди №6 від 28.10.2021 на загальну суму 21 000,00 грн. загальна вартість наданої правової допомоги становить 21 000,00 грн., а саме:

6000 грн. (2000 грн. за 1 год. правової допомоги * 3 год.) - ознайомлення з практикою господарського суду у подібних правовідносинах; консультація; підготовка, складання та підготовка до відправки відзиву на апеляційну скаргу до Центрального апеляційного господарського суду

6000 грн. (2000 грн. за 1 год. правової допомоги * 3 год.) - підготовка, складання та підготовка до відправки апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду на додаткове рішення суду першої інстанції по справі №908/2021/21;

1000 грн. (2000 грн. за 1 год. правової допомоги * 0,5 год.) - складання та підготовка до відправки заяви в порядку статті 197 ПІК України;

5000 грн. (5000 грн. за 1 судове засідання) - участь у судовому засіданні по справі №908/2021/21 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;

3 000 грн. гонорар успіху.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Відповідно до п.1 ч.4, ч.ч.6, 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначено в ч.4 ст.129 Кодексу. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

До того ж Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів констатує, що справа не є складною, результат вирішення справи не впливає на репутацію сторони та справа немає публічного інтересу.

Витрати відповідача в сумі 21 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію розумності їх розміру.

Відзив на апеляційну скаргу займає дві сторінки та складається з цитування резолютивної частини рішення суду і норм Господарського процесуального кодексу, тому час витрачений на її підготовку та складання та вартість цієї послуги є явно завищеними та не співмірними.

Апеляційна скарга на додаткове рішення не є складною і вартість зазначених послуг є також не співмірною.

Також є завищеною вартість участі в судовому засіданні - 5 000 грн., оскільки по-перше, представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції власними засобами і, по-друге тривалість засіданні складала 20 хвилин.

Що стосується гонорару успіху в розмірі 3 000 грн., то колегія суддів виходить з того, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема при укладенні ними договору, який передбачає сплату адвокату гонорару, про який йдеться у даному випадку, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковими для суду. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 .

Також, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху" та в якому указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням обставин даної справи, критерію реальності та розумності колегія суддів вважає, що обґрунтованим буде стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене заява Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича підлягає частковому задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст..129, 221, 244, 282 - 284 Господарського кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8) на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича, ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07.02.2022

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов