УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/3704/20 (916/4693/15)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" з доданими до неї матеріалами

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року

та на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року

у справі №916/3704/20 (916/4693/15)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Ріелті Груп» (чинна назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех»), 2) Публічного акціонерного товариства «Ринок Малиновський», 3) Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», 4) Публічного акціонерного товариства «Чорноморська транспортна компанія», 5) Товариства з обмеженою відповідальністю «Група управління бізнесом»

про стягнення 6 597 738,53 дол. США та 46 608 814,15 грн.

В С Т А Н О В И В:

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року провадження по справі №916/3704/20 (916/4693/15) за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ ЧОРНОМОРЕЦЬ за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Блек Сі Ріелті Груп, Публічного акціонерного товариства Ринок Малиновський, Публічного акціонерного товариства Туристично-виробнича фірма "Чорне море, Публічного акціонерного товариства Чорноморська транспортна компанія, Товариства з обмеженою відповідальністю Група управління бізнесом в частині стягнення частини процентів за користування кредитом в сумі 4 156 357 (чотири мільйона сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот сім) доларів США 70 центів, закрито. Позов Акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ ЧОРНОМОРЕЦЬ за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Блек Сі Ріелті Груп, Публічного акціонерного товариства Ринок Малиновський, Публічного акціонерного товариства Туристично-виробнича фірма "Чорне море, Публічного акціонерного товариства Чорноморська транспортна компанія, Товариства з обмеженою відповідальністю Група управління бізнесом задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ ЧОРНОМОРЕЦЬ на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" пеню за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією за період з 03.02.2015р. по 30.06.2015р. в сумі 12 389 883,96 грн., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за період з 03.02.2015р. по 30.06.2015р. в сумі 7 557 889,86 грн. та судовий збір в сумі 34 683,90рн.; всього 19 982 457, 72 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/3704/20 (916/4693/15), залишено без змін. Витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на апелянта.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2021 року заяву Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» задоволено. Змінено найменування Акціонерного товариства «Сбербанк» на найменування Акціонерне товариство «Міжнародний Резервний Банк».

11.01.2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" з доданими до неї матеріалами на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року та на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року у справі №916/3704/20 (916/4693/15), в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції; ухвалити в оскаржуваній частині нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги АТ «Міжнародний Резервний Банк» стягнути в новому розгляді з ПАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» на користь АТ «Міжнародний Резервний Банк» заборгованість у за Договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року у розмірі 6 597 738,53 дол. США проценти за користування кредитною лінією, нараховані за період з 15.07.2014р. по 02.11.2015р.; 16 637 067,93 грн - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією, нарахована за період з 31.12.2014р. по 30.06.2015р.; 29 971 746,22 грн - пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією, нарахована за період з 31.12.2014р. по 30.06.2015р.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скаржником отримано 22.12.2021 року за вх.№47613, на електронну адресу Банку. В паперовому вигляді оскаржуване судове рішення судом надіслано не було.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Предметом касаційного оскарження є постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року повний текст якої складено 20.12.2021 року (оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 22.12.2021 року) тобто останнім днем подання касаційної скарги є 10.01.2022 року.

Однак, касаційну скаргу надіслано до Верховного Суду 11.01.2022 року, що свідчить про пропуск процесуального строку.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1,2,3 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до приписів ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Верховний Суд, не приймає як належний та допустимий доказ отримання АТ "Міжнародний резервний банк" копії оскаржуваної постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року, а саме надану роздруківку за Вх.47613 від 22.12.2021 року яку неможливо ідентифікувати як лист, що був отриманий на електронну адресу скаржника.

Крім того, Суд звертає увагу скаржника, що касаційна скарга надійшла безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи №916/3704/20 (916/4693/15), що позбавляє можливості перевірити доводи щодо направлення чи не направлення Південно-західним апеляційним господарським судом копії оскаржуваного рішення скаржнику засобами поштового зв`язку та/або на електронну адресу останнього.

Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення, якщо визнає причини пропуску поважними.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Сума судового збору за подачу позовної заяви в частині оскарження становила 182 700,00 грн.,

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 365 400 грн. (182 700,00 грн. x 200% ).

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з касаційної скарги, Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" не надав доказів щодо направлення копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами іншим учасникам у справі, а саме: ПАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ», ТОВ «Укрбудспецтех», ПАТ «Ринок Малиновський», ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», ПАТ «Чорноморська транспортна компанія», ТОВ «Група управління бізнесом».

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, статті 4,7,8 Закону України "Про судовий збір" Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року та на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року у справі №916/3704/20 (916/4693/15) - залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Міжнародний резервний банк" строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 365 400 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати; надати суду докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія поштового конверту з трек-номером суду в якому надійшло оскаржуване судове рішення, чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, чи довідку органу зв`язку тощо) або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне скарження; надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам у справі.

3. Роз`яснити скаржнику у справі №916/3704/20 (916/4693/15), що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Ткаченко Н.Г.