УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/2141/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 (головуючий суддя - Барбашова С.В., судді: Медуниця О.Є., Пелипенко Н.М.) та рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 (суддя Суслова В.В.)

у справі №922/2141/21

за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державний концерн "Укроборонпром",

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" (далі - ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова"), про стягнення з ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" на користь Міністерства оборони України штрафних санкцій у розмірі 1909394,40 грн за порушення строків виконання умов Державного контракту від 19.09.2007 №247/2/07-9.

Господарський суд Харківської області рішенням від 09.09.2021 у справі 922/2141/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду, задовольнив клопотання відповідача - ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" щодо зменшення штрафних санкцій на 99%; позов задовольнив частково; стягнув з ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції у розмірі 19093,94 грн за порушення строків виконання умов державного контракту від 19.09.07 №247/2/07-9; стягнув з ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил витрати зі сплати судового збору у розмірі 28640,92 грн; в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 1890300,46 грн - відмовив.

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернулась 23.12.2021 (згідно з даними на поштовому конверті) до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1) поновити строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/2141/21; (2) скасувати зазначене судове рішення у цій справі та прийняти нове рішення, яким задовільнити повністю позов Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1909394,40 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.01.2022 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Стратієнко Л.В., Кібенко О.Р.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом частини третьої статті 292 ГПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними, вона залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 (повний текст складено 29.11.2021), строк на оскарження якої відповідно до ГПК України закінчився 20.12.2021.

23.12.2021, про що свідчать відомості відділу поштового зв`язку на конверті, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 288 ГПК України, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернулась з касаційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/2141/21 отримано 03.12.2021.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що додана до матеріалів касаційної скарги Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, зокрема, копія першого аркуша постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/2141/21 з відміткою про реєстрацію вхідної кореспонденції за вх. №4654 від 03.12.2021, не може свідчити про вручення оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 03.12.2021, оскільки дата реєстрації у внутрішньо-обліковій документації юридичної особи не підтверджує дату вручення.

Отже, в порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України, скаржником до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Такими доказами можуть бути: (1) поштовий конверт з трек-номером, у якому копія оскаржуваного судового рішення надійшла скаржникові; (2) витяг (копія) електронного повідомлення; (3) рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повертається до відповідного суду після вручення судового рішення та долучається до матеріалів справи.

Нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження; учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Ураховуючи зазначене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України, відповідно до якої заявник має право навести інші підстави для поновлення процесуального строку, які унеможливили здійснення відповідних процесуальних дій у встановлений строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Абзацом першим частини третьої статті 292 ГПК України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

В тексті касаційної скарги Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил зазначає перелік постанов Верховного Суду, в яких наведено висновки щодо можливості зменшення розміру стягнення неустойки (стаття 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України). Таке посилання саме по собі не підтверджує дотримання скаржником вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України щодо зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Звертається увага скаржника, що зазначення про наявність правових позицій Верховного Суду, має наводитись з чітким посиланням і обґрунтуванням підстав, унормованих у відповідному пункті (пунктах) частини другої статті 287 ГПК України.

Оскільки скаржник не вказав правову підставу касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 287 ГПК України, відповідно до частини другої статті 292 ГПК України касаційну скаргу слід залишити без руху.

На виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №922/2141/21 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Крім того, за змістом пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу.

Відповідно до прохальної частини касаційної скарги скаржник в якості предмету касаційного оскарження визначив лише рішення суду апеляційної інстанції та просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю. Однак з вступної та мотивувальної частини касаційної скарги Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил вбачається, що скаржником оскаржується рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/2141/21.

Разом з тим, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями статтею 308 ГПК України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень зазначеної статті дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (передати справу повністю або частково на новий розгляд, ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції тощо).

Проте подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає, оскільки вступна та мотивувальна частини не відповідають її прохальній частині, тобто скаржнику необхідно уточнити з якими саме судовими рішеннями він не погоджується і які він просить скасувати.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №922/2141/21 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, а саме: (1) подання Суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку; (2) подання Суду касаційної скарги у новій редакції, в якій скаржник має вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав), із уточненням вимог касаційної скарги, а саме прохальної частини; (3) уточнення з якими саме судовими рішеннями скаржник не погоджується і які він просить скасувати.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та нову редакцію касаційної скарги слід подати до Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви та касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Підстави, наведені у клопотанні Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №922/2141/21, визнати неповажними.

2. Касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у справі №922/2141/21 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для звернення із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, що якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі не буде подано скаржником в зазначений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

5. Роз`яснити Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, що невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С. В. Бакуліна

Судді О. Р. Кібенко

Л. В. Стратієнко