ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

07 лютого 2022 року м. ХарківСправа № 922/436/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову (вх. № 436 від 03.02.2022) у справі

за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова , в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг", м. Харків
про визнання незаконним та скасування рішення з одночасним припиненням права власності; усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою за вих. № 55-590вих.22 від 02.02.2022 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг", м. Харків, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Гаспаряна Г.А. від 14.06.2019 індексний номер рішення 47358836 щодо внесення змін до реєстраційного запису про право власності на об`єкт нерухомого майна багатоквартирний житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) стосовно зміни на багатоквартирний житловий будинок літ."Л-4", що складається з 54 квартир та нежитлових приміщень цокольного поверху №№1-18, 1-го поверху №№1-15, 2-го поверху №№1-21, 3-го поверху №№1-12, з одночасним припиненням права власності;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Зоткіна С.В. (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47939375 від 25.07.2019) щодо зміни до об`єкту нерухомого майна - багатоквартирний житловий будинок літ."Л-4", що складається з 54 квартир, Загальна площа (кв.м): 6144.1 кв.м., житлова площа (кв.м): 1267кв.м. змінено на багатоквартирний житловий будинок літ."Л-10", що складається з 216 квартир, Загальна площа (кв.м): 15058.8, житлова площа (кв.м): 4209.6, з одночасним припиненням права власності;

- усунути перешкоди у користуванні територіальною громадою належною їй земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ «Маяк інвест холдинг» () повернути Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради земельну ділянку розташовану за адресою: м. Харків, вул. Юлія Чигирина, 13, що має координати поворотних точок «СК-63»: (наведена система координат СК-63 прокурором в позові) з приведенням її у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного захоплення, включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що будівництво на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Харків, Чигирина, 13 та яка не сформована (кадастровий номер не присвоєно) проводиться відповідачем самочинно, зазначена земельна ділянка самовільно захоплена, відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, які перебувають на вказаній ділянці, внесені незаконно на підставі неналежних документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано прокурору строк у п`ять днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

Одночасно із позовною заявою прокурором було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачу - ТОВ «Маяк інвест холдинг» () та іншим особам проведення будівельних робіт, шляхом зобов`язання не здійснювати (не проводити) будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці, розташованої за адресою: за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили. Окрім того, в заяві прокурор просить накласти арешт у формі заборони на відчуження, заборони на зміну, в тому числі поділу, об`єднання об`єкту, зміни опису об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 - літ. «Л-10» за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, загальною площею 15058.8, кв.м. до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у даній справі в порядку ст. 136, ст. 137 ГПК України, прокурор зазначав, що вивченням Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова інформації з відкритих джерел, виявлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13 у м. Харкові, здійснюється будівництво Житлового комплексу «IT-Парк Manufactura».

Разом з тим, вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності та в користування жодній особі не відводилась.

Вивченням даних реєстру дозвільних документів, який розміщений на сайті https://e-constmction.gov.ua встановлено, що інформація про документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, зокрема щодо об`єкту за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, 13 відсутня.

Також, прокурором у заяві вказано, що моніторингом відкритих даних у Реєстрі містобудівних умов та обмежень Харківської міської ради (http://registry.uga.kharkov.ua/) та Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (https://e-constnictioii.gov.ua/mistbudсг) містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва по вул. Чигирина Юлія, 13 не виявлено.

Будівництво фактично ведеться без дозвільних документів.

Отже, прокурором в заяві наголошено про те, що будівництво на вказаній земельній ділянці прямо порушує права та інтереси Харківської міської ради.

Так, прокурором вказано, що ТОВ "Маяк інвест холдинг" фактично самовільно захопило земельну ділянку та здійснює на ній самочинне будівництво житлового комплексу.

На переконання прокурора, здійснення будівельних робіт на спірній земельній ділянці з будівництва житлового комплексу унеможливить в подальшому не тільки виконання рішення суду, але й взагалі призведе до неможливості поновлення порушених інтересів держави через повернення незаконно захопленої земельної ділянки. Крім того, не вжиття заходу забезпечення позову фактично призведе до нівелювання вимог земельного законодавства в частині обов`язковості надання земельних ділянок органом місцевого самоврядування.

Отже, прокурор вважає, що доцільним та ефективним засобом забезпечення позову буде саме заборона відповідачу та іншим особам проведення будівельних робіт, шляхом зобов`язання не здійснювати (не проводити) будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці, розташованої за адресою: за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили. Також, прокурор вважає, що доцільним засобом забезпечення позову буде накладення арешту у формі заборони на відчуження, заборони на зміну, в тому числі поділу, об`єднання об`єкту, зміни опису об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 - літ. «Л-10» за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13, загальною площею 15058.8, кв.м. до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Суд, розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, зазначає наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена і у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, і у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 року у справі № 904/2285/19.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом установлено, що на обґрунтування підстав для забезпечення позову прокурор вказує про те, що будівництво на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Харків, Чигирина, 13 та яка не сформована (кадастровий номер не присвоєно) проводиться відповідачем самочинно, зазначена земельна ділянка самовільно захоплена, відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів, які перебувають на вказаній ділянці, внесені незаконно на підставі неналежних документів.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 22.11.2021, складеним головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Марковим А.Ю. в межах повноважень щодо здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, згідно ст. 189 ЗК України, проведеним на місцевості обстеженням земельної ділянки встановлено, що по вул. Чигирина Юлія, 13 здійснюється будівництво багатоповерхових житлових будинків. Відповідно до описової частини акту, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані нежитлові приміщення в літ. «Л-13» по вул. Чигирина Юлії, 13, корпус 2 за ТОВ «Маяк інвест холдинг» та багатоквартирний житловий будинок літ. «Ж-2» по вул. Чигирина Юлія, 13, корпус 3 зареєстровано за ТОВ «РІЕЛТІ ЛЮКС».

Отже, з`ясування обставин щодо кола осіб, в фактичному користуванні яких перебуває спірна земельна ділянка та правомірність такого користування, як і правомірність здійснення на спірній земельній ділянці зазначеного прокурором будівництва, є предметом розгляду позовних вимог прокурора у даній справі.

Правова оцінка доводам прокурора та наданим на їх підтвердження документам, буде надана судом під час розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду переконливі докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, та яким прокурор підтверджує самовільне захоплення ТОВ «Маяк інвест холдинг» земельної ділянки, прокурор посилається на протокол огляду від 09.12.2021. Також, на обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на акт обстеження земельної ділянки від 22.11.2021 за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13.

Дослідивши докази, на які керівник Шевченківської окружної прокуратури посилається у своїй заяві, суд зазначає, що виходячи зі змісту протоколу огляду від 09.12.2021, будівельний майданчик, на якому встановлено проведення будівельних робіт із залученням будівельної техніки, розташований за адресою: м. Харків, вул. Чигирина, 13.

Водночас, посилання прокурора на проведення будівельних робіт за вказаною адресою саме відповідачем - ТОВ "Маяк інвест холдинг" вказаний протокол не містить.

Отже, вказане не підтверджує доводи прокурора про те, що земельна ділянка є самовільно захопленою ТОВ «Маяк інвест холдинг» та саме на цій земельній ділянці, ТОВ «Маяк інвест холдинг» здійснює будівництво житлового комплексу та проводяться будівельні роботи.

Отже, наданий прокурором протокол огляду від 09.12.2021 та фотозйомка за допомогою мобільного телефону, будівель, будівельного майданчику не дають змоги ідентифікувати земельну ділянку як об`єкт, а також встановити, що будівельні роботи проводяться саме ТОВ «Маяк інвест холдинг» та саме на цій земельній ділянці, яка є предметом спору у даній справі.

Щодо посилань прокурора на акт обстеження земельної ділянки від 22.11.2021 за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, 13, суд зазначає наступне.

У вказаному акті головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Марковим А.Ю. встановлено, що по вул. Чигирина Юлія, 13 на земельній ділянці площею 0,4894 га розташовані будівлі. На земельній ділянці площею 0,8219 га розташовано багатоповерхову будівлю та розпочато будівництво іншої будівлі. Зазначені земельні ділянки не сформовані (кадастрові номери не присвоєно), межі не встановлені.

Проте, суд зазначає, що з вказаного акту не вбачається, що на земельній ділянці проводяться підготовчі чи будь-які будівельні роботи саме відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк інвест холдинг».

В акті обстеження земельної ділянки від 22.11.2021 головним спеціалістом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.11.2021 № 285915644 право власності на нежитлові приміщення в літ. «Ж-1», літ «Д-10», літ. «Е-5», літ. «К-1», літ. «В-1», літ. «Г-1» по вул. Чигирина Юлія, 13, зареєстроване за фізичними та юридичними особами.

При цьому, суд вважає, що вказаним актом обстеження головний спеціаліст відділу обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, підтвердив здійснення будівельних робіт на земельній ділянці.

Натомість, проведення будівельних робіт за вказаною адресою саме ТОВ «Маяк інвест холдинг», вказаний акт не підтверджує.

До того ж, надані до вказаного акту фотознімки не підтверджують, що на огородженій земельній ділянці будівельні роботи проводяться саме ТОВ «Маяк інвест холдинг». Крім того, фотознімки не містять дати їх створення, отже, встановити період здійснення будівельних робіт не вбачається можливим.

Враховуючи викладене, наданий акт підтверджує, що на земельній ділянці проводяться будівельні роботи, проте, вказаний акт не доводить, що на вказаній земельній ділянці будівельні роботи проводяться саме відповідачем.

Інших доказів, що підтверджують використання земельної ділянки відповідачем, що мають підтвердити необхідність застосування заходів забезпечення позову, прокурором до заяви не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що докази, подані прокурором не дають суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову, оскільки не підтверджують проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці саме відповідачем у справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наданими до заяви про забезпечення позову доказами, прокурором не підтверджено підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Також, суд також звертає увагу, що в акті обстеження земельної ділянки від 22.11.2021 головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Марковим А.Ю. встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані нежитлові приміщення в літ. «Л-13» по вул. Чигирина Юлія, 13, корпус 2 за ТОВ «Маяк інвест холдинг» та багатоквартирний житловий будинок літ. «Ж-2» по вул. Чигирина Юлії, 13, корпус 3 зареєстровано за іншою юридичною особою, яка не є учасником справи - ТОВ «РІЕЛТІ ЛЮКС».

Отже, за наведених обставин у разі задоволення заяви про забезпечення позову можуть бути порушені права та охоронювані законом інтереси цієї особи, яка не є учасником цього судового процесу.

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів держави чи позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 42, 136-140, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову (вх. №436 від 03.02.22) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, встановленими ст. 256-257 ГПК України.

Ухвала підписана 07.02.2022 р.

Суддя Є.М. Жиляєв

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.