РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.02.2022Справа № 910/6296/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ»

до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН»

про стягнення 19 649, 30 грн,

За участі представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» про стягнення 19 649, 30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № APCS69135 від 21.10.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

17.05.2021 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він заперечує проти доводів позову та просить відмовити у його задоволенні. Свої доводи обґрунтовує тим, що ним виплачено суму страхового відшкодування, виходячи з відомостей, зазначених у аварійному сертифікаті № 83-D/78/2 від 05.11.2020, а відтак, на переконання відповідача, вимоги позивача, які ґрунтуються на відомостях звіту № 1439/06-20 від 23.07.2020, якими розмір матеріального збитку визначено в більшому розмірі, є безпідставними.

17.05.2021 від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому він просить призначити судову автотоварознавчу експертизу та поставити перед експертом таке питання: «Яка вартість матеріального збитку, завданого Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, без ПДВ ?».

18.05.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-02/16904 від 13.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 суд вирішив розгляд справи № 910/6296/21 здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 13.07.2021.

У підготовче засідання 13.07.2021 сторони не прибули, хоча були повідомлені про дату час та місце підготовчого засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 відкладено підготовче засідання до 03.08.2021. Також запропоновано позивачеві надати пояснення з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

У підготовче засідання 03.08.2021 представник позивача не прибув, у зв`язку з чим представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 позов залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 скасовано з направленням справи № 910/6296/21 для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 продовжено розгляд справи, підготовче засідання призначено на 18.01.2022.

18.01.2022 від позивача надійшла заява, у якій він просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи не заперечував.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 представник відповідача не підтримав раніше подане клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з чим суд відмовив у задоволенні даного клопотання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.02.2022.

В судове засідання 01.02.2022 представники сторін не з`явились, про дату і час судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АК ПЛЮС» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № APCS69135, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 24.06.2020.

Так, відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2020 року в справі № 521/11912/20, 24 червня 2020 року о 01 годині 10 хвилин у м. Одесі по вулиці Овідіопольська дорога, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та її зміну не витримав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до рахунку-фактури № 0207/20 від 02.07.2020 та акту виконаних робіт від 02.07.2020, оформлених фізичною особою-підприємцем Желяско М.С., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження після ДТП склала 52 615, 95 грн без ПДВ, з яких вартість робіт 27 286, 00 грн, вартість запчастин б/в та витратних матеріалів 25 329, 95 грн.

На замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Никотиним Д.Е. було складено звіт № 1439-06-20 про оцінку транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля - 110 628, 85 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,7, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без урахування ПДВ - 50 134, 58 грн.

Страховими актами № 54-14327560 від 27.07.2020 та № 54-14531443 від 30.07.2020 дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 24.06.2020, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 45 657, 48 грн та 4 477, 10 грн відповідно, що загалом складає 50 134, 58 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 455 від 27.07.2020 на суму 700, 00 грн, № 456 від 27.07.2020 на суму 44 957, 48 грн та № 457 від 30.07.2020 на суму 4 477, 10 грн позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 50 134, 58 грн.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН»» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 2606189 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 130 000, 00 грн, франшизи - 0, 00 грн.

У зв`язку з чим, позивач направив відповідачеві претензію (заяву) № 28-09/02-02 від 28.09.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 134, 58 грн.

На замовлення відповідача, аварійним комісаром Д.Ю. Видутою було складено аварійний сертифікат № 83-D/78/2 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля - 124 166, 72 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,7, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без урахування ПДВ - 29 785, 28 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 5881 від 11.12.2020, відповідач сплатив позивачеві 30 485, 28 грн страхового відшкодування, яке складається із вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без урахування ПДВ у сумі 29 785, 28 грн та 700, 00 грн на евакуацію пошкодженого автомобіля.

Невиплата страхового відшкодування у повному обсязі зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2020 року в справі № 521/11912/20 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Судом встановлено, що відносини між ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН», як страховиком та власником автомобіля «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , як страхувальником врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 2606189.

Таким чином, положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

У відповідності до вищевказаних норм, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) ним врегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом ст. 14 цього Закону страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У відповідності до ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 полісу страхування цивільно-правової відповідальності серії АО № 2606189, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача із претензію (заявою) № 28-09/02-02 від 28.09.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 134, 58 грн, виплаченого позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.06.2020.

Положеннями статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону № 1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, дана стаття передбачає необхідність врахування зносу, але не передбачає порядок його розрахунку.

Частинами 1 та 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

На виконання цієї норми, спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика).

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах № 910/3650/16 і № 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17 від 14.05.2018 № 910/5092/17.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики при визначені розміру коефіцієнта зносу КТЗ береться до уваги не тільки строк експлуатації останнього (7 років - для інших легкових КТЗ), а також враховується винятки, зокрема, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Матеріалами справи підтверджується, що строк експлуатації автомобіля «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вироблений не у країнах СНД, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди перевищував 7 років.

Згідно із п. 7.36 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз= Ц с х (1- Ез), де:

Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн;

Ц с - ціна нової складової частини, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до звіту № 1439-06-20 про оцінку транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без урахування ПДВ визначено у розмірі 50 134, 58 грн.

Доречи, у наданому відповідачем аварійному сертифікаті № 83-D/78/2 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , коефіцієнт фізичного зносу також визначено у розмірі 0,7.

Тобто, визначення розміру коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не є спірним.

Поряд із цим, суд не приймає до уваги наданий відповідачем аварійний сертифікат як належний доказ по справі, оскільки вказане дослідження проведене без огляду пошкодженого транспортного засобу, в той час як у відповідності до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

При цьому, суд зауважує, що Законами України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки такий звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 та від 03 липня 2019 року у справі № 910/12722/18.

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

У зв`язку із наведеним, суд вважає, що при розрахунку вартості відновлювального ремонту слід виходити із суми витрат на заміну деталей, визначеної у рахунку виконавця послуг з відновлювального ремонту № 0207/20 від 02.07.2020, у якому вартість робіт складає 27 286, 00 грн, а вартість запчастин та витратних матеріалів складає 25 329, 95 грн.

Відтак, вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за розрахунком суду, становить 7 598, 99 грн. (25 329, 95 грн х (1-0,7).

Таким чином, для визначення розміру страхового відшкодування, вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу становить 35 584, 99 грн, з яких: 7 598, 99 грн - вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, 27 286, 00 грн - вартість робіт та 700, 00 грн - витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст. 12, 22, 27 Закону № 1961-IV, з огляду на те, що полісом серії АО № 2606189 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000, 00 грн і франшизу в сумі 0, 00 грн, беручи до уваги те, що відповідачем сплачено 30 485, 28 грн страхового відшкодування, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 5 099, 71 грн (35 584, 99 грн - 30 485, 28 грн).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача 5 099, 71 грн.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2021, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 178, 30 грн (589, 15 грн + 589, 15 грн).

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96; ідентифікаційний код 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» (49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2; ідентифікаційний код 33248430) 5 099, 71 грн (п`ять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 71 коп) страхового відшкодування та 1 178, 30 грн (одна тисяча сто сімдесят вісім гривень 30 коп) судових витрат зі сплати судового збору.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Рішення в повному обсязі складено 01.02.2022.

Суддя О.С. Комарова