СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Харків Справа № 630/832/16-а

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Ільїн О.В.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участі представників сторін:

від відповідача, Кондратенко О.С.,

від Харківської ОДА, Баранчук О.Б.,

від позивача, Мосін А.В., адвокат,

від інших, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, за вх. №3095 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 20.09.21 (повний текст складено 22.09.21, суддя Присяжнюк О.О.) у справі № 630/832/16-а

за позовом Державного підприємства "Слобожанське", м.Люботин, Харківська область,

до Люботинської міськради, м.Люботин, Харківська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Харківська обласна державна адміністрація, за участю третіх осіб

1.Товариства риболовів-любителів Верхнього Старолюботинського ставка, м.Люботин, Харківська область,

2.ГУ Держгеокадастру в Харківській області, м.Харків,

3.Виробничого управління комунального господарства Люботинської міськради Харківської області, м.Люботин, Харківська область,

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Державне підприємство «Слобожанське» (далі по тексту також ДП «Слобожанське», Підприємство, позивач) звернулося з позовом до Люботинської міської ради Харківської області (далі по тексту також Міська рада, відповідач), треті особи: Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Товариство риболовів-любителів Верхнього Старолюботинського ставка, у якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 03 лютого 2017 року, просило визнати протиправним та скасувати рішення ХІІ сесії ХХІ скликання Люботинської міської ради Харківської області від 25.12.1992 «Про вилучення земель із користування господарств радгоспів» в частині пункту 1.4 та пункту 2, які стосуються Державного підприємства «Слобожанське» .

Постановою Люботинського міського суду Харківської області від 13.06.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ХІІ сесії ХХІ скликання Люботинської міської ради Харківської області від 25.12.1992 «Про вилучення земель із користування господарств радгоспів» в частині пункту 2 щодо вилучення з Дослідного господарства «Комунар» землі під водою (ставок) площею 20,1 га. В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Люботинською міською радою народних депутатів Харківської області, при прийнятті оскаржуваного рішення, не були дотримані вимоги Земельного кодексу України 1990 року щодо наявності згоди землекористувача, а також не були враховані обставини виникнення у позивача прав землекористувача та їх існування станом на 25.12.1992.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 прийняту судом першої інстанції постанову скасовано, а позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.01.2021 року, касаційну скаргу Державного підприємства «Слобожанське» задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 року, заяву Державного підприємства "Слобожанське" про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу № 630/832/16-а за позовом Державного підприємства "Слобожанське" до Люботинської міської ради Харківської області, треті особи: Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Товариство риболовів-любителів Верхнього Старолюботинського ставка про визнання рішення протиправним та його скасування передано до Господарського суду Харківської області.

04 червня 2021року справа №630/832/16-а надійшла в провадження Господарського Суду Харківської області.

Господарським судом Харківської області 20.092021 р. прийнято рішення, яким у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на сплив строку позовної давності.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Державне підприємство «Слобожанське» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Наполягає, що він не міг дізнатися про наявність зазначеного рішення, а тому вважає, що ним не було пропущене строк позовної давності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В.

18.10.2021 Ухвалою Східного апеляційного господарського суду відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Слобожанське» м. Люботин, Харківська область на рішення Господарського суду Харківської області від 20.09.2021 у справі № 630/832/16-а

02.11.2021 р. від Товариства риболовів-любителів Верхнього Старолюботинського ставка надійшли пояснення, в яких товариство в повному обсязі визнає доказовим відзив на позов Державного підприємства «Слобожанське» до Люботинської міської ради Харківської області про скасування рішення № 03-36/2082 від 16.06.2021 р та зазначають, що у позові ДП «Слобожанське» вказано розмір землі під водою ( ставок) площею 20, 1 га, тоді як площа землі становить 27 га згідно Режиму рибогосподарської експлуатації Верхнього Старолюботинеського ставка, розташованого біля м.Люботин на території Люботинської міської ради Харківської області. Погодженого Державним агентством рибного господарства України від 10.10.2018 р. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.11.2021 від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони виклали висновки ЄСПЛ про застосування строку позовної давності.

05.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суд від Люботинської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

15.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представників. У цьому ж клопотання просили розглянути справи з врахуванням позиції , яка викладена у відзиві № 1457 від 02.11.2021 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 р. розгляд справи призначено на 23.11.2021 р.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Сгари Е.В., яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 08.12.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за наслідками якого визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 25.01.2022 р.

У судове засідання, призначене на 25.01.2022 р. з`явилися представник позивача, який підтримав свої вимоги та представник відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії статуту Дослідного господарства «Комунар», затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів №469 від 27.03.1992, Дослідне господарство «Комунар» було створено на підставі постанови Ради міністрів УСРР №732 від 23.06.1969 як експериментальна база «Комунар», а на підставі наказу по Українській академії аграрних наук України № 292 від 03.12.1991 перейменовано на дослідне господарство «Комунар». В пункті 1.2. цього Статуту зазначено, що дослідне господарство «Комунар» являється сільськогосподарським підприємством, що є експериментально-виробничою базою Української науково-дослідного інституту ґрунтознавства і агрохімії ім. О.Н. Соколовського.

25 грудня 1992 року Люботинською міською радою народних депутатів було прийнято рішення про вилучення земель із користування господарств радгоспів. Зокрема, у пункті 1.4. цього рішення вказано про вилучення з дослідного господарства «Комунар» орної землі площею 96,8 га, а в пункті 2 цього ж рішення про вилучення інших сільськогосподарських угідь з дослідного господарства «Комунар» площею 92,9 га, в тому числі: сіножати - 35,7 га, пасовища - 14,7 га, ліси - 18,2 га, під водою (ставок) - 20,1 га, болота - 4,2 га.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею №ХР-25-07-000343 від 10.10.1994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №60, Дослідному господарству «Комунар» було надано в постійне користування 1820,90 га землі в межах згідно з планом землекористування. Те, що вказаний державний акт обліковується та являється дійсним, підтвердило Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в своєму листі від 10.03.2017.

За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.03.2017, в Управлінні Держгеокадастру у Харківському районі Харківській області обліковується проект землеустрою експериментальної бази «Комунар» (ДГ «Комунар»), розроблений в 1986 році республіканським проектним інститутом по землеустрою «Укрземпроект», Харківська філія.

З метою отримання державного акту на право постійного користування землею Дослідним господарством «Комунар» було отримано від Харківської філії інституту по землеустрою технічний звіт про корегування картографічних матеріалів минулих років по землекористуванню, розроблених в 1986 році.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України №815 від 13.06.2002 цілісний майновий комплекс дослідного господарства «Комунар» був переданий з сфери управління Української академії аграрних наук України до сфери управління Харківської обласної державної адміністрації.

Згідно зі Статутом, затвердженим розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації №144 від 22.04.2016, позивач являється правонаступником Державного сільськогосподарського підприємства «Комунар», утвореного в результаті реорганізації Дослідного господарства «Комунар» Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства і агрохімії ім. О.Н. Соколовського» на підставі розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації №692 від 30.12.2005.

За наявною в розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області статистичної звітності форми 6-зем станом на 01.01.2016 за позивачем на території Люботинської міської ради Харківської області обліковується землекористування в складі 472,95 га, до яких входять в тому числі водні об`єкти площею 19,2344 га.

Як вказує позивач, з листа Люботинської міської ради Харківської області від 28.10.2016 йому стало відомо про те, що частину земель було вилучено на підставі рішення міської ради ХІІ сесії ХХІ скликання Люботинської міської ради Харківської області від 25.12.1992 "Про вилучення земель із користування господарств радгоспів".

З таким рішенням позивач не погодився з тих підстав, що діючі на момент прийняття міською радою рішення норми Земельного кодексу України не допускали вилучення земель сільськогосподарських науково-дослідних установ для несільськогосподарських потреб, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Як убачається з тексту рішення по справі. суд першої інстанції погодився з доводами позивача про протиправність прийнятого відповідачем рішення, про те відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки відповідачем, під час розгляду справи, було заявлено про його застосування.

Позивач не погодився з висновком суду першої інстанції та наполягає у апеляційній скарзі, що строк позовної давності ним пропущена не було.

Інші сторони по справі рішення не оскаржували, а тому суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 Цивільного кодексу України закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Стаття 261 Цивільного кодексу України регулює початок перебігу позовної давності.

Так, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ( ч.1 ст.261 ЦК України)

Згідно з приписами частин 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд з`ясовує та зазначає в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство «Слобожанське» є правонаступником Державного сільськогосподарського підприємства "Комунар" утвореного в результаті реорганізації Дослідного господарства «Комунар» національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського.

Державна реєстрація ДП «Слобожанське», згідно загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України проведена 22.01.2001 року, нова редакція статуту позивача із посилання на правонаступництво ДСП «Комунар» зареєстроване 22.04.2016 року.

Утворення ДСГ «Комунар» в результаті реорганізації Дослідного господарства «Комунар» національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського проведено на підставі розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 30.12.2005 року.

Згідно постанови Кабінету міністрів України №815 від 13.06.2002 року дослідне господарство «Комунар» передано зі сфери управління Української академії аграрних до сфери управління Харківської обласної державної адміністрації.

У відповідності до п. 3 Інструкції про інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 р. N 69, з подальшими змінами та доповненнями, яка діяла на час передачі ДСГ «Комунар» до сфери управління іншого державного органу, проведення інвентаризації є обов`язковим, зокрема, при передачі підприємств та їх структурних підрозділів (на дату передачі). Інвентаризація може не проводитися лише у разі передачі підприємств та їх структурних підрозділів в межах одного органу, до сфери управління якого входять ці підприємства; ліквідації (реорганізації) підприємства.

Пунктом 5 вище зазначеної Інструкції встановлено, що у випадках, коли проведення інвентаризації є обов`язковим, інвентаризації підлягають також майно і матеріальні цінності, що не належать підприємству.

В матеріалах справи міститься акт приймання - передачі цілісного майнового комплексу дослідного господарства "Комунар" Національного наукового центру "«Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" до сфери управління обласної державної адміністрації, від 09.02.2005 року, в якому міститься також підпис директора ДСГ «Комунар» щодо передачі майна .

Судова колегія зазначає, що відповідно до п.3 Інструкції про інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, складанню вище зазначеного акту повинно було передувати проведення інвентаризації, під час якої сторони повинні були виявити, що частина майна, яка обліковується на балансі та підлягає передачі, фактично знаходиться розпорядженні інших осіб.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час проведення приймання-передачі майна у 2005 році ДСГ «Комунар» мав змогу та обов`язок знати про стан своїх майнових прав та дізнатися про порушення свого цивільного права.

За таких обставин, твердження заявника апеляційної скарги, ( ДП «Слобожанське») про те, що порушення своїх прав він дізнався лише у жовтні 2016 р. коли було виявлене оскаржуване рішення Люботинської міської ради від 25.12.1992 року є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене та наявність у справі заяви відповідача про застосування строку позовної давності, судова колегія також приходить до висновку, що в даному випадку позивачем пропущений строк позовної давності без поважних причин, а тому у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення ХІІ сесії ХХІ скликання Люботинської міської ради Харківської області від 25.12.1992 «Про вилучення земель із користування господарств радгоспів» в частині пункту 1.4 та пункту 2, слід відмовити через сплив строку позовної давності.

Відповідно приписів ст. 275 Господарського процесуального кодексу України Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку. судом першої інстанції рішення по справі було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Слобожанське", м.Люботин, Харківська область, на рішення Господарського суду Харківської області від 20.09.2021 у справі № 630/832/16-а залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської облдасті від 20.09.2021 у справі №630/832/16-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.02.22

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.В. Ільїн