ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2022 р. Справа № 924/1138/21

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Гладій С.В., при секретарі судового засідання Шевчук І.А., розглянувши матеріали справи

за позовом громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" м. Київ

приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" с. Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області

про стягнення 74325,53 грн.

Представники сторін:

від позивача: Сербуль О.Ю. - адвокат згідно довіреності від 01.07.2021р.

від відповідача : не з`явився

від третіх осіб: не з`явилися

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" м. Київ звернулася з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" с. Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про стягнення 74325,53 грн., з яких: 66240,00 грн. основного боргу, 2273,31 3% річних та 5812,22 грн. інфляційних втрат, заявлених з підстав неналежного виконання договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-244/09/19-Н від 24.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.12.2021р.

Ухвалою суду від 06.12.2021р. відкладено підготовче засідання на 11.01.2022р.

Ухвалою суду від 11.01.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1138/21 до судового розгляду по суті на 24.01.2022р.

Ухвалою суду від 24.01.2022р. відкладено розгляд справи на 07.02.2022р.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав.

Статтею 202 ГПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Треті особи своїх представників до суду не направили, будь-яких пояснень, клопотань або заяв не подали.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

24.09.2019р. між ТОВ „Діамант Плюс" (відповідач/користувач) та громадською спілкою „Українська ліга авторських та суміжних прав" (суміжна ОКУ) та приватною організацією „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська ОКУ) та приватною організацією „Українська ліга авторських і суміжних прав (Організація) укладено договір № КБР-244/09/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, згідно якого користувач доручає Організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Згідно п. 1.2. договору сторони останнього передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до авторської ОКУ та суміжної ОКУ, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторських прав та суміжних прав.

Відповідно до п.2.1 договору критерії, за якими відбирались контрагенти (організації колективного управління) у яких Користувач отримує дозвіл щодо публічного виконання в сфері авторського права та в сфері суміжних прав: наявність репрезентативності (великої кількості майнових прав в управлінні) та акредитації (якщо така вже є у відповідній сфері). В результаті контрагентами Користувача були обрані наступні організації колективного управління: для публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань - Суміжна ОКУ (громадська спілка „Українська ліга авторських та суміжних прав"); для публічного виконання творів - Авторська ОКУ (приватна організація „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами».

Згідно п. 3.1 договору договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (з автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором.

В силу п. 3.2. договору договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за користування об`єктами авторського права укладається строком на 1 (один) рік (з автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором.

Відповідно до п. 3.3 договору за договорами, зазначеними в п. 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому, користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права) в розмірі що зазначений в додатку № 3 до цього договору на рахунок ПО УЛАСП. ПО УЛАСП може надсилатися Користувачу рахунок-фактура в електронній формі, підписаний із використанням електронного цифрового підпису за допомогою системи електронного документообігу.

Згідно п. 3.4 договору механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це правило стосується кожного з дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір з додатками до нього.

Згідно п. 3.5 договору отриманий організацією від користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується організацією на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ. Пропорції щодо перерахування на Суміжну ОКУ та на Авторську ОКУ дотримуються Організацією завжди в рівних частинах (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу Користувача має отримати Суміжна ОКУ, а інші 50% Авторська ОКУ.

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав на виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав оформлений у вигляді Додатку №1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною. (п. 4.1 договору.)

Згідно п. 4.2 договору договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права оформлений у вигляді Додатку №2 до цього Договору і є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо у Додатках №1 та №2 до цього договору. Строк дії цього договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток №1 та Додаток №2 до цього договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких Користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав, визначені в Додатку №3 до цього договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в Додатку №3 та Додатках №1 та №2 відповідно стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) Користувачем на рахунок Організації встановлений цим договором та Додатком№3 до нього при цьому порядок сплати винагороди роялті Організації (від імені і за рахунок Користувача) на користь Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ встановлений також відповідно Додатками №1 та №2 до цього договору. Сторони можуть укладати інші додатки та додаткові угоди до цього договору.

У разі виникнення заборгованості Користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською ОКУ до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Авторською ОКУ, окремо Суміжною ОКУ до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Суміжною ОКУ, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Пунктом 5.5 договору Організація отримавши від Користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права, має перерахувати 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок Авторської ОКУ, а інші 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок Суміжної ОКУ. Авторська ОКУ та/або Суміжна ОКУ матиме право вимагати від Організації сплати винагороди (роялті) тільки в тому обсязі, в якому Організація таку винагороду фактично отримав від Користувача.

Даний договір підписаний всіма чотирма сторонами та скріплений печатками авторської, суміжної ОКУ та Організацією

26.09.2019р. між Користувачем, від імені якого діє Організація, та громадською спілкою „Українська ліга авторських та суміжних прав" (Суміжна ОКУ) підписано Додаток №1 до договору - договір про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав.

Відповідно до п. 1.1 додатку №1 всі права і обов`язки за договором про надання дозволу на використання об`єктів прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав (Ліцензійна угода) стосується строку - 1 рік (із відповідною пролонгацією). При цьому зазначений строк пролонгується на умовах цієї Ліцензійної угоди. За цією Ліцензійною угодою встановлюється оплата за отримання дозволу щодо 1-го (року) шляхом виплати щомісячних платежів (розстрочених платежів) із врахуванням порядку, передбаченого основним договором (Договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах та додатках до нього).

Згідно п. 3.1 додатку №1, користувач здійснює (на території) використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а суміжна ОКУ надає стосовно території користувачу на умовах визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) суміжній ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 26.09.2020р., а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 5.1 додатку №1.).

У випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1. дати, дія цієї ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення. (п. 5.2 додатку №1.).

27.09.2019р. між Користувачем, від імені якого діє Організація, та приватною організацією „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами " (Авторська ОКУ) підписано Додаток №2 до договору - договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права.

Відповідно до п. 1.1 додатку №2 всі права і обов`язки за договором про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права (Ліцензійна угода) стосується строку - 1 рік (із відповідною пролонгацією). При цьому зазначений строк пролонгується на умовах цієї Ліцензійної угоди. За цією Ліцензійною угодою встановлюється оплата за отримання дозволу щодо 1-го (року) шляхом виплати щомісячних платежів (розстрочених платежів) із врахуванням порядку, передбаченого основним договором (Договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах та додатках до нього).

Згідно п. 3.1 додатку №1, користувач здійснює (на території) використання в комерційній діяльності об`єктів авторського права шляхом їх публічного виконання, а Авторська ОКУ надає стосовно території користувачу на умовах визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів авторських прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) Авторській ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 24.09.2020р., а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 5.1 додатку №2.).

У випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1. дати, дія цієї ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення. (п. 5.2 додатку №1.).

24.09.2019р. сторонами договору підписано Додаток №3, відповідно до умов якого визначено заклад, у якому Користувач здійснює використання об`єктів суміжних прав та об`єктів авторського права. Також сторонами погоджено наступний розмір Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права: 3680грн. Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок Організації відповідно до умов основного договору. Передбачено, що він сплачується не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він с плачується).

Додаток № 4 до основного договору - форма звіту відповідача. Додаток № 5 - угода щодо питань обробки персональних даних в процесі взаємодії.

Відповідач не сплачував за договором кошти за період з вересня 2019р. по серпень 2020р. включно (за перший рік дії договору), з 27 вересня 2020р. по 31.08.2021р. (за другий рік дії договору) та з 27 вересня 2021р. по 31 серпня 2022р. (за третій рік дії договору), тому заборгованість по договору становить 66240,00 грн., що стало підставою для нарахування 3% річних за період з 09.10.2019р. по 01.11.2021р. у сумі 2273,31 грн. та інфляційних втрат за період з 09.10.2019р. по 01.11.2021р. у сумі 5812,22 грн., у зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке:

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525,526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-244/09/19-Н з додатками за своєю правовою природою є ліцензійним договором.

Відповідно до ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

У п. 5.1. Договору сторони передбачили, що у разі виникнення заборгованості Користувача за цим Договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською ОКУ до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Авторською ОКУ, окремо Суміжною ОКУ до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Суміжною ОКУ, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Тому, позивач наділений правом на подання позову про стягнення заборгованості за Договором з Користувача (відповідача).

Як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, з другого місяця дії Договору відповідач не здійснював оплату за авторські та суміжні права на умовах, визначених у Договорі з додатками.

Враховуючи вищезазначені договірні положення, сторони визначили два альтернативні способи оплати, один з яких здійснюється шляхом розстрочки місячними платежами, а інший (в разі не активації першого способу) - річна оплата у вигляді повної передоплати (оплата за один рік).

Строк оплати (єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права) за першим способом, згідно умов Договору, наступає не пізніше 15-ти днів з дати підписання основного договору, тобто 09.10.2019р.

Дата сплати Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права, який не було сплачено, настала 09.10.2019 року. З цієї дати до дати написання позовної заяви минуло більше ніж 2 (два) місяці. Відповідно, це означає, що механізм (режим) розстрочки є таким, що вже не діє відповідно до п.3.4. Договору про правомірне використання, строк оплати для Відповідача на поточний момент настав щодо 1 (одного) повного року.

Оскільки, механізм (режим) розстрочки є таким, що вже не діє, відповідно до п.3.4. Договору про правомірне використання, Відповідач має сплатити за цей період «у вигляді повної передоплати».

Отже, за перший рік дії Договору, у Відповідача виникла така заборгованість:

3680,00 грн. X 12 (кількість місяців у першому році дії договору, за які не була здійснена оплата послуг) = 44160,00 грн.

Окрім цього, як зазначалося раніше, відповідно до п.3.1 і 3.2 Договору про правомірне використання, ліцензійні договори, що укладалися Відповідачем (Додаток 1 та Додаток 2 до Договору) є договорами, укладеними на 1 (один) рік із автоматичною пролонгацією.

У відповідності до ліцензійних договорів (Додаток 1 та Додаток 2 до Договору про правомірне використання:

« 5.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 24.09.2020 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання.

5.2. У випадку, якщо жодна із Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про припинення дії цієї Ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п.5.1 дати, дія цієї Ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення...».

Як зазначає позивач, та, що не було спростовано відповідачем, від відповідача не надходило належного повідомлення про припинення у строк, передбачений Ліцензійними угодами. Отже, договір було пролонговано на 1 (один) рік з „24" вересня 2020 року до „31" серпня 2021 року та з „24" вересня 2021 року до „31" серпня 2022 року. .

Оскільки, механізм (режим) розстрочки є таким, що вже не діє, відповідно до п.3.4. Договору про правомірне використання, Відповідач має сплатити за цей період «у вигляді повної передоплати». При цьому, сплата має проходити не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється. А зважаючи на те, що Договір було пролонговано, і механізм (режим) розстрочки вже не діє, не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до подовження договору.

Дата сплати щодо платежу щодо другого року дії Договору - року, дія Договору у який є автоматично пролонгованою, настала 27.08.2020 року.

Дата сплати щодо платежу щодо третього року дії Договору - року, дія Договору у який є автоматично пролонгованою, настала 27.08.2021 року.

Отже, відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, Відповідач має заборгованість за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року включно (перший рік дії Договору), а також за другий та третій рік дії Договору (який було пролонговано відповідно до умов Договору про правомірне використання).

Відповідно, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає:

3680,00 грн. X 12 (кількість місяців у першому році дії договору, за які не була здійснена оплата послуг) = 44 160,00 грн. (сума заборгованості за перший рік дії Договору).

3680,00 грн. X 12 (кількість місяців у другому році дії договору, за які Відповідач має заборгованість) = 44 160,00 грн. (сума заборгованості за другий рік дії Договору).

3680,00 грн. X 12 (кількість місяців у третьому році дії договору, за які Відповідач має заборгованість) = 44 160,00 грн. (сума заборгованості за третій рік дії Договору).

Отже, загальна заборгованість за Договором за три роки становить: 44160 + 44160 + 44160 = 132480,00 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору про правомірне використання, отриманий ПО УЛАСП від Користувача Єдиний сукупний платіж за майнові права перераховується ПО УЛАСП на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ. Пропорції щодо перерахування на Суміжну ОКУ та на Авторську ОКУ дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу Користувача має отримати Суміжна ОКУ, а інші 50% - Авторська ОКУ.»

Отже, Позивачеві належить 50% від винагороди, що підлягає перерахуванню Відповідачем в сумі 66 240,00 гривень, та складається з наступних періодів дії Договору:

1. перший рік дії Договору, що складається з дванадцяти місяців (з вересня 2019 по серпень 2020 року включно), борг за який складається з нарахування до сплати за дванадцять місяців, дата несплати якого настала 09.10.2019 року, що складає 44160,00 * 50% = 22 080,00 грн.;

2. другий рік дії Договору, що складається з дванадцяти місяців (з вересня 2020 року по серпень 2021 року включно), борг за який складається з нарахування до сплати за дванадцять місяців (з вересня 2020 року по серпень 2021 року включно), дата несплати якого настала 27.08.2020 року, що складає 44160,00 * 50% = 22 080,00 грн.

3. третій рік дії Договору, що складається з дванадцяти місяців (з вересня 2021 року по серпень 2022 року включно), борг за який складається з нарахування до сплати за дванадцять місяців (з вересня 2021 року по серпень 2022 року включно), дата несплати якого настала 27.08.2021 року, що складає 44160,00 * 50% = 22 080,00 грн.

Отже, загальний розмір основної заборгованості дорівнює 66240,00 грн. (22080,00 грн. за перший період дії договору + 22080,00 грн. за другий період дії договору + 22080,00 грн. за третій період дії договору).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім суми основного боргу позивачем, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано відповідачу 5812,22 грн. індексу інфляції та 2273,31 грн. 3% річних.

За наявності встановленого факту несплати відповідачем платежу за Договором, перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор Ліга, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з яких сума складається з підготовки та складання позовної заяви, роздруківки, посвідчення копій документів та підготовки процесуальних документів.

Згідно з вимогами ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем було додано договір про надання професійної правничої допомоги від 01.11.21р. № 14.167-Н, укладений між адвокатським об`єднанням „Інтелкрафтс" та позивачем, згідно якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту (позивачу) професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правничу допомогу.

Відповідно до п. 1.2. договору професійна правнича допомога, що надається за цим договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом клієнта до ТОВ „Діамант Плюс" про стягнення заборгованості за договором № КБР-244/09/19-Н від 24.09.2019р.

Згідно п. 4 договору, за надання професійної правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду у наступних розмірах: підготовка позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів Клієнтів в суді першої інстанції - 20000,00 грн., без ПДВ.

Клієнт оплачує винагороду Адвокатському об`єднанню у строки, погоджені сторонами, але не пізніше дати розгляду справи по суті на відповідній стадії судового розгляду. Оплата здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної грошової суми на поточний рахунок Адвокатського об`єднання. (п. 4.2 договору).

Згідно п. 4.4 договору, за результатами надання професійної правничої допомоги на кожній стадії судового процесу складається Акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В Акті зазначається, яка саме правнича допомога була надана, та її вартість.

Відповідно до п. 5.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2022 року.

Договір підписано обома сторонами та скріплено їх печатками.

Наказ від 01.11.21р. № 14.167 виданий адвокатським об`єднанням „Інтелкрафтс" про доручення здійснення судового представництва та іншого юридичного супроводження за договором про надання професійної правничої допомоги №14.167-Н від 01.11.21р. АО „Інтелкрафтс" Хлєбнікову С.Г. та Сербуль О.Ю.;

- довіреність від 01.07.21, якою позивач уповноважив адвоката Хлєбнікова С.Г. та адвоката Сербуль О.Ю. представляти його інтереси в тому числі в судових органах;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.12.17 серії КВ № 000083 на ім`я Хлєбнікова С.Г.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.02.08 № 3228 на ім`я Сербуль О.Ю.;

- акт прийому-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті позивачем від 10.01.22, підписаний між АО „Інтелкрафтс" та позивачем про те, що адвокатським об`єднанням проведено наступні роботи по договору: підготовки та складання позовної заяви, роздруківки, посвідчення копій документів та підготовки процесуальних документів, всього на суму 20000 грн.

Вказані матеріали є належними доказами (належно оформлені) того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі адвокатом - представником адвокатського об`єднання „Інтелкрафтс" (свідоцтво, договір та наказ) згідно відповідного договору, а позивач прийняв дані послуги (згідно акту прийому-передачі), вартість яких становить 20000 грн. та зобов`язаний оплатити їх. При цьому, наявність між сторонами договору - як доказу юридичних домовленостей, що є підставами оплати адвокатських послуг (результат яких настав - ухвалено рішення) свідчить про наявність в адвокатського об`єднання (як сторони виконавця договору) процесуальної можливості примусового стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача (як замовника за договором) та обов`язку позивача щодо оплати таких послуг. Дані обставини, в свою чергу підтверджують наявність підстав для розподілу (в даному випадку стягнення з відповідача) витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає сплаті позивачем (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК).

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000 грн. є співмірними, враховуючи обсяг наданих послуг та предмет позову, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, подані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав стягнути з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" м. Київ за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" м. Київ, приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" с. Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про стягнення 74325,53 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" (32132, с. Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, код 38884741) на користь громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, 5, група приміщень 57, оф. 7, ) 66240,00 грн. (шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 коп.) основного боргу, 2273,31 грн. (дві тисячі двісті сімдесят три гривні 31 коп.) 3% річних, 5812,22 грн. (п`ять тисяч вісімсот дванадцять гривень 22 коп.) індексу інфляції, 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) судового збору та 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням ч. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення".

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.02.2022р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 6 прим.

1 - до справи

2 - позивачу - (02002, м. Київ, вул.. А. Аболмасова,5, група приміщень,57, офіс 7)(реком. з повід.) та ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_4

4 - відповідачу - (32132, с. Шарівка, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл.) (реком. з повід.)

5 - третій особі ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" - (02002, м. Київ, вул.. А. Аболмасова,5, група приміщень,57, офіс10)(реком. з повід.) та ІНФОРМАЦІЯ_2

6 - третій особі ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" - (02002, м. Київ, вул.. А. Аболмасова,5, група приміщень,57, офіс 1)(реком. з повід.) та ІНФОРМАЦІЯ_3