РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2022Справа № 910/13606/21

За позовом Акціонерного товариства "Лисичанськвугілля";

до Антимонопольного комітету України;

про визнання недійсним та скасування рішення.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Осика М.І., довіреність № 30 від 12.01.22;

Від відповідача: Бабченко Ю.Ю., уповноважена особа.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Лисичанськвугілля" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 55-р/тк від 11.06.2021.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на протиправність прийняття оскаржуваного рішення та невідповідність його чинному законодавству.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі № 910/13606/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

22.10.2021 до суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

02.11.2021 до суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених відповідачем у своєму відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/13606/21 до судового розгляду по суті на 14.12.2021 р.

У судовому засіданні 14.12.2021 оголошувалась перерву в слуханні справи по суті до 25.01.2022.

Під час розгляду спору по суті 25.01.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.01.2022 р. проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 11.06.2021 № 55-р/тк:

- визнано, що AT «Лисичанськвугілля» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 17.09.2020 № 143-26.13/07-12645 (далі - Вимога 1) у встановлений ним строк;

- за вказане порушення накладено на AT «Лисичанськвугілля» штраф у розмірі

404 839 (чотириста чотири тисячі вісімсот тридцять дев`ять) гривень;

- визнано, що AT «Лисичанськвугілля» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 08.12.2020 № 143-26.13/07-16872 (далі - Вимога 2) у встановлений ним строк;

- за вказане порушення накладено на AT «Лисичанськвугілля» штраф у розмірі 404 839 (чотириста чотири тисячі вісімсот тридцять дев`ять) гривень.

Позивач не погоджується з висновками Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф у справі № 143-26.13/80-20, звернувся до Господарського суду м. Києва на підставі статі 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з позовом про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 11.06.2021 № 55-р/тк, з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що рішення № 55-р/тк позивач отримав 29.06.2021 р., останній звернувся до господарського суду з позовом про скасування оспорюваного рішення в межах строку, визначеного Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

В Антимонопольному комітеті України розглядається справа № 143-26.13/80-20 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання - вугледобувними підприємствами, зокрема акціонерним товариством «Лисичанськвугілля», передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною першою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які могли призвести до обмеження конкуренції на ринку вугільної продукції та електроенергії та порушення, передбаченого статтею 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання рішення органів Антимонопольного комітету України.

У зв`язку із цим акціонерному товариству «Лисичанськвугілля» надіслано вимогу державного уповноваженого Комітету від 17.09.2020 № 143-26.13/07-12645, в якій відповідно до статей 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» запропоновано в строк протягом 30 календарних днів з дня отримання Вимоги 1 надати Комітету інформацію щодо діяльності Товариства на ринках вугільної продукції та електроенергії, пояснення та належним чином засвідчені копії документів.

Крім цього, надіслано вимогу державного уповноваженого від 08.12.2020 № 143 -26.13/07-16872, в якій відповідно до статей 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» запропоновано в строк протягом 30 календарних днів з дня отримання Вимоги 2 надати Комітету інформацію щодо діяльності Товариства на ринках вугільної продукції та електроенергії, пояснення та належним чином засвідчені копії документів.

У кожній з Вимог 1, 2 зверталась увага Товариства на те, що копії документів необхідно надати згідно з нумерацією пунктів Вимог 1, 2, з підписом керівника Товариства або уповноваженої особи в паперовій формі, інформацію, що запитується в табличній формі, необхідно надати в електронній формі у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003) на CD-R.

Також у кожній з Вимог 1, 2 зазначалося, що відповідно до пунктів 13, 14 та 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 Закону.

З рішення відповідача вбачається, що листом від 21.10.2020 № 01/12-762 (вх. Комітету № 8-01/13799 від 26.10.2020) (далі - Лист 1) АТ «Лисичанськвугілля» надано інформацію на Вимогу 1, однак її аналіз свідчить, що Товариство надало інформацію в неповному обсязі. А саме, Товариство не надало інформації на пункти 1, 2 розділу ІІ, пункт 4 розділу IV, пункти 2 - 4, 15, 17, 18, 19, 22 розділу V Вимоги 1. На пункт 2 розділу ІІІ, пункти 1, 2, 3 розділу IV, пункти 5, 8, 12, 13, 16,20, 21 розділу V Вимоги 1 інформацію надано частково. Так, Товариство на пункти 1, 2 розділу ІІ, пункт 4 розділу ІІІ, пункти 15, 17, 19 розділу V Вимоги 1 не надало інформації та не надало документів та/або пояснень, які підтверджують відсутність можливості надання інформації. Також, АТ «Лисичанськвугілля» на пункти 2-4, 18 розділу V Вимоги 1 повідомило, що станом на теперішній час відсутня можливість надання відповідної інформації, не надавши при цьому документів та/або пояснень, які підтверджують відсутність можливості надання інформації. Проте, Товариству Вимогою 1 повідомлялося, що у разі неможливості надання відповіді на окремі питання вимоги або відповідних підтверджуючих документів необхідно зазначити про це з належним обґрунтуванням.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 протоколу Загальних зборів учасників ОРВПУ № 7 від 25.08.2020 Головуючий зборів повідомив про те, що до Ради ОРВПУ надійшла заява від ДІЇ «Укрвугілля» про його бажання приєднатися до Договору між учасниками ОРВПУ. «За» проголосували 9 вугледобувних підприємств, у тому числі і АТ «Лисичанськвугілля». Це в свою чергу свідчить, про те, що у Товариства наявна інформація, яка вимагалася пунктом 4 розділу V Вимоги 1.

Також, АТ «Лисичанськвугілля» на пункт 22 розділу V Вимоги 1 повинне було надати інформацію, що стосується рішення Комітету від 01.11.2007 № 597-р. У свою чергу, Товариство зазначило, що не може надати відповідь на це питання оскільки у його підприємства відсутні такі документи, не зазначивши причин відсутності цих документів. Незважаючи на той факт, що АТ «Лисичанськвугілля» є правонаступником ДІЇ «Лисичанськвугілля», яке є відповідачем у рішенні Комітету від 01.11.2007 № 597-р, на підпункт 22.5 Товариство взагалі не надало відповіді.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Вимоги 1 потрібно було надати інформацію, чи впливали ціни на міжнародних ринках на встановлення ціни на вугілля Товариством у період з 2006 року по вересень 2020 року. Якщо так - пояснити, яким чином, на яких саме ринках та з яких причин. АТ «Лисичанськвугілля» зазначило, що ціни на міжнародних ринках впливали на встановлення ціни на вугілля Товариством у період з 2006 року по вересень 2020 року, не надавши пояснень як саме, на яких ринках та з яких причин.

На пункт 1 розділу IV Вимоги 1 Товариство не надало інформації за період з 2006 року по 2007 рік щодо якісних показників вугілля, а за період з 2008 року по 2012 рік зазначило лише золу як якісний показник вугілля. Разом з тим, відповідно до Вимоги 1 інформацію, що запитується в табличному вигляді, необхідно було надати в електронному вигляді у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003) на оптичному диску CD-R або DVD-R (без можливості перезапису інформації) із зазначенням серії та номера диску. Інформація, подана в електронному вигляді повинна бути у читаному, непошкодженому та необмеженому форматі. Повинно бути можливим виконувати оптичне розпізнавання символів (OCR), здійснювати машинний пошук, друкувати, вирізати та вставляти. У свою чергу, Товариство надало інформацію на пункт 1 розділу IV Вимоги 1 у форматі PDF, не надавши при цьому пояснень, чому інформацію не було надано у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003) та чому її було подано в неповному обсязі.

Разом з тим, Вимогою 1 передбачалося, що на пункти 2 розділу IV, пункти 8, 12, 13, 16, 21 розділу V необхідно надати інформацію за період з 2006 року по вересень 2020 року. У свою чергу, на пункт 2 розділу IV було надано з 2007 року, проте, інформацію за 2007, 2009, 2010 роки було подано лише за грудень; за 2020 рік за серпень; за IV квартал 2017 року та за 2008, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2018, 2019 роки без будь-яких пояснень, підтверджуючих документів тощо; на пункт 8 розділу V - лише за грудень 2016 року та за 2015, 2017-2019 роки; на пункт 12 розділу V - з 2010 - 2019 роки; на пункт 13 розділу V - з 2015 року по 2018 рік; на пункт 16 розділу V - з 2015 року; на пункт 21 розділу V- за період 2006-2014 років, не надавши при цьому пояснень та/або документів, чому інформації не було подано за період, який передбачався Вимогою 1.

Відповідь на питання 3 розділу IV Вимоги 1 потрібно було надати відповідно до додатка 3 Вимоги 1 та в електронній формі у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003). Товариство надало інформацію у форматі PDF та без рядка «за весь рік», який передбачався додатком 3 Вимоги 1, без надання при цьому пояснень, чому інформації не було надано у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003) та чому її було надано в неповному обсязі.

На пункт 5 розділу V Вимоги 1 необхідно було надати копії протоколів Загальних зборів ОРВПУ, протоколів засідань Ради ОРВПУ, на яких було присутнє АТ «Лисичанськвугілля» з 2006 року по теперешній час. АТ «Лисичанськвугілля» на пункт 5 Розділу V Вимоги 1 повідомило, що АТ «Лисичанськвугілля» стало присутнє на Загальних зборах ОРВПУ, засіданнях Ради ОРВПУ з 23 травня 2019 року. Відповідно до Статуту публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ПАТ «Лисичанськвугілля» є правонаступником усіх прав та обов`язків відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля». Відповідно до Статуту акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків приватного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля».

З наявної в Комітеті інформації, отриманої від інших відповідачів у справі № 143- 26.13/80-20, ПАТ «Лисичанськвугілля» було присутнє на Загальних зборах учасників ОРВПУ і до 23.05.2019, так, зокрема на Загальних зборах учасників ОРВПУ 09.06.2016 року. Разом з тим, Товариство у відповідь на Вимогу 1 надало Комітету певну інформацію про діяльність, яка здійснювалася ВАТ «Лисичанськвугілля» та ПАТ «Лисичанськвугілля», що свідчить про наявність в АТ «Лисичанськвугілля» інформації, щодо діяльності вищезазначених товариств у попередні періоди, як у правонаступника.

Товариство на пункт 20 розділу V зазначило, що АТ «Лисичанськвугілля» не зверталося самостійно, без участі Оператора ОРВПУ, до ТЕС і ТЕЦ в період з 2006 року по теперішній час щодо реалізації вугілля. Разом з тим, у відповідь на Вимогу 1 АТ «Лисичанськвугілля» надало копії договору поставки вугілля № 111/53 від 19.09.2019, договору поставки вугілля № 111/41 від 15.08.2019, укладених між АТ «Лисичанськвугілля» та ПАТ ТЕС «Центренерго», що були укладені між відповідними суб`єктами господарювання без участі Оператора ОРВПУ.

Разом з тим , Вимогою 1 передбачалося, що у разі підписання відповіді уповноваженою особою, яка не є керівником, до відповіді має бути долучено оригінал довіреності або іншого документа, який належним чином посвідчує повноваження особи-підписанта. Товариство на деякі питання Вимоги 1, надавало відповіді, які були підписані не керівником Товариства, а іншими працівниками. Так, наприклад, відповіді на питання 1, 2 - 4, 6, 9 розділу V тощо підписані заступником директора комерційного - начальником відділу закупівель та договірної роботи В. Воликом; відповіді на питання 1, 2 розділу ІІІ тощо підписані в.о. начальника відділу планування та економічного аналізу О. Данько; відповіді на питання 22.1 - 22.4 та 23 - начальником юридичного відділу АТ «Лисичанськвугілля» - В. Бондарєвою. Таким чином, необхідно було надати оригінал довіреності або іншого документа, який належним чином посвідчує повноваження особи-підписанта або супровідний лист, у якому наводиться перелік документів, які є додатком до Листа 1, підписаний керівником Товариства. Оскільки без відповідного оформлення такі документи не є належною відповіддю на Вимогу.

Отже, у встановлений державним уповноваженим Комітету у Вимозі 1 строк, інформація від АТ «Лисичанськвугілля» до Комітету була надана в неповному обсязі.

Листом (вх. № 8-07/654 від 18.01.2021) (далі - Лист 2) Товариство надало інформацію на Вимогу 2, однак відповідачем встановлено, що Товариство надало її в неповному обсязі. А саме, АТ «Лисичанськвугілля» не надано інформації на пункти 1, 2, 5, 6.1, 7, 8, 9, 10, 11, 19, 20, 23.1 - 23.4, 27, 29 та підпункти 13.2, 23.5. На пункти 6, підпункт 24 інформацію надано частково.

Так, на пункти 1, 2, 8, 29 та підпункти 6.1, 13.2, 23.5 Вимоги 2 Товариство не надало інформації та документів/пояснень.

АТ «Лисичанськвугілля» на пункти 5, 20 Вимоги 2 зазначило, що дану інформацію в повному обсязі було надано листом від 21.10.2020 р. № 01/12-762, проте листом, на який посилається АТ «Лисичанськвугілля», не було надано інформації на дані питання, на що Комітет звернув увагу Товариства у Вимозі 2.

Щодо пунктів 9 - 11, 19, 23.1 - 23.4, 27 Вимоги 2 АТ «Лисичанськвугілля» повідомило, що інформація на дані пункти відсутня з урахуванням наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5.

Відповідно до пункту 24 Вимоги 2 необхідно було надати причини подання інформації на Вимогу 1 у неповному обсязі. Товариство зазначило, що причиною подання інформації у неповному обсязі є відсутність запитуваної інформації на підприємстві. Оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 за № 578/5 передбачено строки зберігання документів. Запитувалася інформація за період починаючи з 2006 року. Таким чином, на певний перелік документів вже закінчився термін їх зберігання. При цьому, на певні пункти Вимоги 2 Товариство надало інформацію з 2006 року включно. Крім того, Вимогою 2 повідомлялося, що якщо інформація у Товариства відсутня, зокрема, у зв`язку з тим, що була утилізована відповідно до законодавства України, надати інформацію щодо нормативно - правових актів, відповідно до яких було знищено документи та копії актів, що підтверджують знищення документів, у яких містилася така інформація. Товариством на жодне питання Вимоги 2 не було надано актів, яке підтверджують знищення документів, що свідчить про надання інформації у неповному обсязі.

Відповідно до пункту 7 Вимоги 2 потрібно було надати інформацію щодо реалізації енергетичного вугілля, видобутого Товариством, на внутрішньому ринку (обсяги та вартість реалізації вугілля в рамках Договору ОРВПУ, за прямими договорами) та на експорт в період з 2006 року по теперішній час по кожному місяцю окремо за формою, наведеною в додатку 3 Вимоги 1. АТ «Лисичанськвугілля» зазначило, що інформацію щодо реалізації вугілля, видобутого Товариством, було надано за період з 2015 р. по теперішній час за прямими договорами. Інша інформація запитувана Комітетом на підприємстві відсутня, не надавши при цьому будь-яких документів та пояснень, що підтверджували б це. Проте, Листом 1 було надано інформацію про вугілля, яке реалізовувалося, окрім прямих договорів, а саме за Договором ОРВПУ та Угодою. Крім того, відповідно до Вимоги 2 інформацію, що запитується в табличному вигляді, необхідно було надати в електронній формі у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003). Інформація, подана в електронному вигляді повинна бути у читаному, непошкодженому та необмеженому форматі. Повинно бути можливим виконувати оптичне розпізнавання символів (OCR), здійснювати машинний пошук, друкувати, вирізати та вставляти. У свою чергу, Товариство надало інформацію у форматі PDF, не надавши при цьому пояснень, чому інформацію не було надано у форматі «.xls» (Microsoft Office Excel 2003) та чому її було подано в неповному обсязі.

На пункт 6 Вимоги 2 АТ «Лисичанськвугілля» надало звіти про собівартість готової вугільної продукції лише за 2006, 2007, 2009, 2010, 2014, 2017 роки, проте відповідно до Вимоги 2 потрібно було надати за період з 2006 року по теперішній час, що свідчить про те, що інформацію на даний пункт надано в неповному обсязі. Разом з тим, Товариство не надало будь-яких пояснень/документів щодо неподання інформації за період, який передбачався Вимогою 2.

Разом з тим, Вимогою 2 передбачалося, що у разі підписання відповіді уповноваженою особою, яка не є керівником, до відповіді має бути долучено оригінал довіреності або іншого документа, який належним чином посвідчує повноваження особи-підписанта. Товариство на деякі питання Вимоги 2, надавало відповіді, які були підписані не керівником Товариства, а іншими працівниками. Так, наприклад, відповіді на питання 7, 13, 18, 22 підписані начальником ВП «УЗЗП» АТ «Лисичанськвугілля»; відповіді на питання 3-5, 12, 14, 25, 26 тощо підписані в.о. начальника відділу планування та економічного аналізу О. Данько; відповіді на питання 23.1 - 23.4, 24, 28 та 30 - начальником юридичного відділу - В. Бондарєвою. Таким чином, необхідно було надати оригінал довіреності або іншого документа, який належним чином посвідчує повноваження особи-підписанта або супровідний лист, у якому наводиться перелік документів, які є додатком до Листа 2, підписаний керівником Товариства. Оскільки без відповідного оформлення такі документи не є належною відповіддю на Вимогу 2.

Отже, у встановлений державним уповноваженим Комітету у Вимозі 2 строк інформація від АТ «Лисичанськвугілля» до Комітету була надана в неповному обсязі.

Законом України "Про захист економічної конкуренції", а саме частиною першою статті 3 встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно- правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно частини першої статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (надалі - Закон № 2210) доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Аналогічний припис міститься в пункті 12 Тимчасових правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.94 р. № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р) (зі змінами).

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких органи Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

З огляду на зазначену норму закону, обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи органу Антимонопольного комітету України повинен виконуватись суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Разом з тим, статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Так, зокрема, статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Статтею 21 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадові особи зобов`язані передавати Антимонопольному комітету України та його територіальним відділенням відомості, що можуть свідчити про порушення законодавства про захист економічної конкуренції,

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність - незалежно від того чи було в подальшому визнано недійсним рішення органу Комітету у справі, під час розгляду якої була витребувана інформація.

Відсутність законодавчих обмежень щодо підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14.08.2012 у справі № 08/03/26/64/2011.

Статтею 22 Закону України "Про антимонопольний комітет України" визначено, зокрема, що:

- вимоги органу Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання вимог органу Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Позивач не погоджуючись з висновками Комітету вказує, що АМКУ неправильно кваліфікував дії AT «Лисичанськвугілля» як подання інформації в неповному обсязі, оскільки всі наявні у нас документи були вчасно направленні Антимонопольному комітету України. За твердженнями позивача, не були надані тільки ті документи, термін зберігання яких сплив згідно переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (далі - Перелік № 578), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5».

Суд критично ставитьcя до вказаних доводів позивача, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, яким затверджено Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила), Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності. Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Отже, дії АТ «Лисичанськвугілля», що полягають у поданні інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 17.09.2020 № 143-26.13/07-12645 та від 08.12.2020 № 143-26.13/07-16872 у встановлений ним строк, є порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону, порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 цього Закону, тягне за собою накладання штрафу у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств та інформації, наданої Державною податковою службою України листом від 12.03.2021 № 2816/5/99-00-18-04-02-05, дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку AT «Лисичанськвугілля», за 2020 рік становить 809 677 тис. грн., тобто вісімсот дев`ять мільйонів шістсот сімдесят сім тисяч гривень

Розмір накладеного на AT «Лисичанськвугілля» штрафу не перевищує одного відсотка доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік, що свідчить про законність його застосування до Позивача.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Таким чином, судом встановлено, що подання позивачем інформації в неповному обсязі, правомірно визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та застосовано до позивача санкції, передбачені статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 11.06.2021 № 55-р/тк прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

З огляду на наведене позовні вимоги відхиляються повністю, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2022 р.

Суддя О.В. Мандриченко