ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1540/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третіх осіб: не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»

до Приватного Акціонерного Товариства «ЕКСПЕРИМЕНТ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав»,

2) Приватна організація «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами»

про стягнення 38 400, 36 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 10, ) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «ЕКСПЕРИМЕНТ» (18029, м. Черкаси, вул. Ярославська, буд. 26, ) про стягнення заборгованості за договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах № КБР-137/06/19-Н від 01.06.2019 (Договір) у розмірі 38 400, 36 грн: 34 800,00 грн основний борг, 1 071,99 грн 3 % річних, 2 528,37 грн інфляційні нарахування та понесених судових витрат: сплаченого судового збору, витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконує грошове зобов`язання за укладеним договором. Правовими підставами визначив статті 526, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України (ЦК України), статті 230-232 Господарського кодексу України, посилаючись, зокрема, на обов`язковість умов укладеного між сторонами договору.

Відповідно до норм п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) у порядку спрощеного позовного провадження підлягають розгляду справи у спорах щодо захисту інтелектуальної власності, де розмір стягнення грошової суми не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначено на 23 грудня 2021 року; залучено до участі у справі на стороні позивача Громадську спілку «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, ) та Приватну організацію «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 1, ) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору; вирішено проводити судове засідання для Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» у режимі відеоконференції.

Позивач та треті особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Уповноважені представники учасників справи у призначене судове засідання 23.12.2021 не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року розгляд справи по суті відкладено на 01 лютого 2022 року.

29 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

12 січня 2022 року від відповідача надійшло клопотання, у якому він просить визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та надати додатковий строк (поновити строк) на подання відзиву на позов та відзив на позов.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Так, ухвалою від 22.11.2021 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов.

Поштове відправлення з ухвалою господарського суду від 22.11.2021 було направлене відповідачу за адресою: 18029, м. Черкаси, вул. Ярославська, буд. 26, що вказана у позовній заяві та відповідно до рекомендованого повідомлення вручене адресату 25.11.2021.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідач в обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначив, що ухвала була отримана не уповноваженою особою, передана відповідачу 22.12.2021, після чого він уклав договір про надання правничої допомоги. Крім того, відповідач не отримував копію позовної заяви.

З метою повного та всебічного розгляду справи, дотримання принципу змагальності сторін, відповідач просить надати додатковий строк на подання відзиву на позов.

Приймаючи до уваги, що причини наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строків на подання відзиву є поважними, суд, для забезпечення конституційного права відповідача на судовий захист, дійшов висновку щодо задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, у зв`язку з чим, приймає до розгляду відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву на позов, відповідач заперечує позовні вимоги, оскільки:

1) У позивача відсутнє порушення його права, за захистом якого він звернувся з позовною заявою. Позивач є особою, яка виконує допоміжну функцію за договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач, між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності та правом на подання позову про стягнення заборгованості з користувача (відповідача) не наділена.

2) Правом на подання позову про стягнення заборгованості з користувача (відповідача) не наділена, оскільки відповідно до п. 5.1 Договору сторони передбачили, що у разі виникнення заборгованості користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо авторською організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед авторською організацією, окремо суміжною організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед суміжною організацією, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Окрім того, єдиний місячний сукупний платіж за майнові права за січень 2020 року був сплачений відповідачем на рахунок позивача відповідно до умов Договору 27.12.2019 платіжне доручення № 182 на суму 1 200,00 грн.

Починаючи з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» назва Постанови в редакції Постанови КМ № 215 від 16.03.2020 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 215 від 16.03.2020, була заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, тощо), в тому числі відповідача на території ресторації «Аніс», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Ярославська, 26, що є взаємовиключними відносно сплати роялті (винагороди) за використання в комерційній діяльності об`єктів авторського та суміжних прав шляхом їх публічного виконання.

01 червня 2020 року відповідач передав приміщення ресторації «Аніс», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Ярославська, 26 в оренду ТОВ «Аніс Маркет Груп», про що позивач був повідомлений. Отже, відповідач в своїй комерційній діяльності на території використання об`єктів авторського та суміжних прав шляхом їх публічного виконання не здійснює, а відповідно до виконання умов Договору сплата роялті (винагороди) здійснюється саме за використання в комерційній діяльності об`єктів авторського та суміжних прав.

У відзиві заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

01 лютого 2022 року від відповідача надійшли письмові пояснення, у яких відповідач зазначив постанови судів апеляційної інстанції, якими переглядалися рішення зі спорів про стягнення заборгованості за таким видом договорів, для застосування правових позицій. При цьому, відповідач зазначив, що правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах відсутні.

01 лютого 2022 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні, що відбулося 01.02.2022 за відсутності учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

01 червня 2019 року між Приватним Акціонерним Товариством «ЕКСПЕРИМЕНТ» (користувач, відповідач),

Громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» (суміжна ОКУ, третя особа 1), що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав та інших правовласників в сфері суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління,

Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська ОКУ, третя особа 2), що здійснює колективне управління майновими правами суб`єктів авторського права та інших правовласників в сфері авторського права та є організацією колективного управління,

Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (організація, позивач), як особа, що виконує допоміжну функцію за цим Договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує Користувач між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності

(всі разом сторони, і кожна окремо сторона) було укладеного Договір № КБР-137/06/19-Н-юр про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах.

Сторони уклали цей договір з метою здійснення єдиних виплат за отримання дозволів на публічне виконання як об`єктів авторського права (товарів), так і об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Відповідно до мов Договору Сторони узгодили:

Пункт 1.1: користувач доручає організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Пункт 1.2: сторони цим договором передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторського права та суміжних прав.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав та договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладаються строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійними договорами.

Пункт 3.3: за договорами, зазначеними в п. 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому Користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі також «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в Додатку № 3 до цього Договору (з урахуванням інших положень Договору) на рахунок організації (Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»):… організацією може надсилатися користувачу рахунок-фактура в електронній формі, підписаний із використанням електронного цифрового підпису за допомогою системи електронного документообігу.

Особливості дії механізму розстрочки зазначені в п. 3.4. цього Договору.

Згідно з пунктом 2 Додатку № 3 до Договору сторонами погоджено наступний розмір Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права: 1200,00 грн (одна тисяча двісті гривень 00 копійок) за заклад Користувача. Винагорода (Роялті) не може бути меншою ніж встановлено законодавством. Розмір платежів визначений відповідно до інформації, що була надана Користувачем. У пункті 3 закріплено, що Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується користувачем на розрахунковий рахунок організації відповідно до умов основного договору. Він сплачується не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він сплачується).

Пункт 3.4: механізм розстрочки передбачений цим Договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього Договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим Договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав, і це право стосується кожного із дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей Договір із додатками до нього.

Пункт 3.5: отриманий організацією від користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується організацією на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ. Пропорції щодо перерахування на Суміжну ОКУ та на Авторську ОКУ дотримуються організацією завжди в рівних частках (50 % на 50 %). Тобто 50 % від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна ОКУ, а інші 50 % Авторську ОКУ.

Відповідно до пунктів 5.1 Додатку 1 та Додатку 2 до Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 01 червня 2020 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкції та будь-яких інших зобов`язань до їх повного виконання.

Умовами розділу 4 Договору визначено структуру договірних відносин між сторонами:

договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав оформлений у вигляді Додатку № 1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною (пункт 4.1 Договору);

договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права оформлений у вигляді Додатку № 2 до цього Договору і є його невід`ємною частиною (пункт 4.2 Договору);

надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо у додатках № 1 і № 2 до цього Договору. Строк дії Договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток № 1 і Додаток № 2 до цього Договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав, визначені в Додатку № 3 до Договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в Додатку № 3 та в Додатках № 1 та № 2 відповідно стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок організації встановлений цим Договором та Додатком № 3 до нього, при цьому порядок сплати винагороди (роялті) організації (від імені і за рахунок користувача) на користь Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ встановлений також відповідно Додатками № 1 та № 2 до цього Договору. Сторони можуть дооформити інші додатки та додаткові угоди до цього Договору (пункт 4.3 Договору).

Пункт 5.1: у разі виникнення заборгованості користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською ОКУ до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Авторською ОКУ, окремо Суміжною ОКУ до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Суміжною ОКУ, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Договір з додатками до нього скріплений підписами його сторін.

Як зазначає позивач, за відповідачем у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору утворилась заборгованість у розмірі 34 800,00 грн, з яких за період грудень 2019 - травень 2020 у розмірі 6 000,00 грн, за період червень 2020 - травень 2021 у розмірі 14 000,00 грн та за період червень 2021 - травень 2022. Вказані обставини стали підставою для звернення із позовом до суду.

Предметом спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, а також відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства України про ліцензійні зобов`язання.

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 3-6 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Пунктом 5.1 Договору сторони передбачили, що у разі виникнення заборгованості користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською ОКУ до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Авторською ОКУ, окремо Суміжною ОКУ до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед Суміжною ОКУ, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Отже, позов про стягнення заборгованості з відповідача за Договором з додатками може бути поданий окремо Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторською ОКУ), Громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» (суміжною ОКУ) або спільний позов у разі досягнення домовленості між авторською ОКУ та суміжною ОКУ.

Приватна організація «Українська ліга авторських та суміжних прав», як особа, яка виконує допоміжну функцію за цим договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності, правом на подання позову про стягнення заборгованості з користувача (відповідача) не наділена.

В матеріалах справи відсутні докази щодо врегулювання відносин між визначеними у наведеному пункті особами, в тому числі щодо уповноваження організації на стягнення в судовому порядку заборгованості, яка існує у користувача (відповідача) перед Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ.

Позивач є стороною договору без жодного спеціального статусу, її права та обов`язки як сторони встановлені особами, що підписали договір. Матеріали справи не містять доказів укладання позивачем договору з відповідачем, третьою особою 1 та третьою особою 2 як організація колективного управління або акредитована організація колективного управління.

Відповідно до на п. 1.1 Договору позивач уповноважений діяти від імені відповідача по укладенню договорів, а відповідно до п. 3.5 Договору отриманий від користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховувати на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ.

Отже, у випадку несплати/ несвоєчасної сплати платежів порушуються права та інтереси Авторської чи Суміжної ОКУ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За ст. 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

За ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 року у справі № 913/271/19.

Позивачем не доведено порушення його права, за захистом якого було пред`явлено позов, оскільки Приватна організація «Українська ліга авторських та суміжних прав» є особою, яка виконує лише допоміжну функцію за договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності та правом на подання позову про стягнення заборгованості з користувача (відповідача) не наділена.

Таким чином, є безпідставною позовна вимога Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» про стягнення коштів на умовах договору № КБР-137/06/19-Н-юр про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 08 лютого 2022 року.

Суддя О.В. Чевгуз