ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 917/565/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання - Сотник А.С.,

учасники справи:

прокурор - Виконуючий обов`язки першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області,

представник Офісу генерального прокурора - Янківський С.В. (посвідчення №054707 від 10.01.2020),

позивач - Комунальне підприємство "Полтава-сервіс",

представник позивача - не з`явився,

позивач - Полтавська міська рада,

представник позивача - не з`явився,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Оллан"

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Полтавської області (про залишення позову без розгляду) від 29.07.2021

у складі судді: Ціленко В.А.

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021

у складі колегії суддів: Тихий П.В. (головуючий), Терещенко О.І., Шутенко І.А.,

у справі за позовом

Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської міської ради та Комунального підприємства "Полтава-сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство Оллан"

про стягнення 102 541,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий зміст вимог

1. Керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, м. Полтава в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради (далі - КП "Полтава-сервіс") та Полтавської міської ради звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллан" (далі - ТОВ "Оллан", Відповідач) з вимогами про стягнення 102 541,68 грн. заборгованості за користування місцями розташування рекламних засобів протягом 01.01.2020- 31.01.2021, відповідно до умов Договору № Д335 від 23.05.2013.

2. В обґрунтування наявності підстав для представництва держави органами прокуратури в суді у цій справі, прокуратура вказує наступне:

- органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах, є КП "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради, на яке покладено виконання функцій щодо регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами у місті Полтаві та стороною Договору № Д335;

- Полтавська міська рада як отримувач бюджетних коштів та засновник комунального підприємства є органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах;

- прокурором, у порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомлено Полтавську міську раду та КП "Полтава-сервіс" про здійснення представництва інтересів держави в їх особі шляхом звернення до суду з позовом до ТОВ "Оллан" про стягнення заборгованості в сумі 102 541,68грн.

Стислий зміст ухвали господарського суду першої інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 у справі №917/565/21 позов залишено без розгляду з посиланням на пункт 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4. Ухвала місцевого господарського суду, з посиланням на статті 19, 131-1 Конституції України, статті 53, 174 ГПК України, статтю 23 Закону України "Про прокуратуру", статтю 62 ГК України, статті 10, 11 Закону України "Про місцеве самоврядування", мотивована тим, що:

- спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору № Д335 від 23.05.2013;

- Полтавська міська рада не є стороною договору №Д335 від 23.05.2013;

- прокурор просить стягнути кошти за спірним договором на користь КП "Полтава-сервіс", а не на користь органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку, що визначення Полтавської міської ради як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є помилковим.

5. Також, суд зазначив, що пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс", яке є стороною у спірних правовідносинах, однак не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, прямо заборонено частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

6. Суд вказав на те, що наявність у КП "Полтава-сервіс" права на отримання плати за фактичне користування місцями розміщення рекламних конструкцій не є підставою для ототожнення його в спірних правовідносинах з суб`єктом владних повноважень, тоді як Відповідач не перебуває в стані підпорядкування КП "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради, а спірні правовідносини, виходячи з викладеної в позовній заяві їх матеріально-правової кваліфікації в межах статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, в силу статті 1 цього Кодексу, не сумісні зі здійсненням функцій/відносин владних повноважень - підпорядкування.

Стислий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 у справі №917/565/21 в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Полтавської міської ради скасовано.

Справу в цій частині передано на розгляд суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

8. Постанова мотивована тим, що суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права, залишивши без розгляду позов прокурора, поданий в інтересах держави в особі Полтавської міської ради, зробивши висновок про неналежність цього позивача, оскільки це є підставою для відмови в позові.

9. В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення КП "Полтава-сервіс" захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, не наведено доказів того, що підприємство не бажає здійснювати захист своїх інтересів та звертатись до суду з відповідним позовом.

10. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання прокурором визначеної статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що у будь-якому випадку свідчить про відсутність підтвердження підстав для представництва інтересів держави у суді.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Заступник керівника Харківської обласної прокуратури не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі № 917/565/21 звернувся до Верховного Суду про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 917/565/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021.

13. Ухвалою Верховного Суду від 23.11.2021 касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

14. 09.12.2021 на адресу Касаційного господарського суду від заступника керівника Харківської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків, разом з доказами сплати судового збору в сумі 2 270, 00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3098 від 01.11.2021.

15. Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 917/565/21 Господарського суду Полтавської області за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021. Засідання суду призначено на 01.02.2022, про що повідомлено учасників судового процесу.

16. 11.01.2022 до Суду від ТОВ "Оллан" надійшов відзив з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з вимогою касаційну скаргу відхилити.

17. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №917/565/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

18. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (01.02.2022) від учасників справи не надійшло обґрунтованих заяв чи клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 01.02.2022.

19. Прокурор Офісу генерального прокурора в засіданні суду 01.02.2022 повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021, передати справу №917/565/21 на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Заступник керівника Харківської обласної прокуратури)

21. В обґрунтування вимог касаційної скарги, заявник зазначає про неправильне застосування судами норм статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 4, 53, 86, 174 ГПК України, без урахування правових позицій Верховного Суду викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, постанові від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, постанові від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18, постанові від 08.09.2020 у справі № 916/2052/19, постанові від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

Доводи відповідача

(ТОВ "Оллан")

22. Відповідач доводить:

22.1. пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради, яке є стороною у спірних правовідносинах, прямо заборонено частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки Підприємство не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень;

22.2. КП "Полтава-сервіс", згідно з листами, не відмовляється вживати заходи щодо стягнення заборгованості з відповідача, втім неможливість подання відповідного позову носить тимчасовий характер з огляду на відсутність коштів на судовий збір;

22.3. у цій справі відсутні правові підстави Полтавської окружної прокуратури Полтавської області пред`являти позов в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс" та Полтавської міської ради.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

23. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

24. Як вбачається з викладеного вище, позов у цій справі заявлений керівником Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс" та Полтавської міської ради.

24.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 залишено позов без розгляду.

24.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 ухвалу від 29.07.2021 у справі №917/565/21 скасовано в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Полтавської міської ради.

Справу в цій частині передано на розгляд суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

24.3. Постанова суду апеляційної інстанції від 11.10.2021 в частині скасування ухвали місцевого господарського суду, якою залишено без розгляду позов прокурора в інтересах держави в особі Полтавської міської ради була предметом касаційного перегляду за касаційною скаргою ТОВ "Оллан" у цій же справі.

24.4. Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі № 917/565/21 скасовано в частині скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 у цій справі в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Полтавської міської ради.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 у справі №917/565/21 в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Полтавської міської ради залишено в силі.

25. Тобто, з приводу питання правомірності звернення прокуратури з цим позовом в особі Полтавської міської ради суд касаційної інстанції висловив свою правову позицію та прийняв відповідне рішення.

26. Втім, на час прийняття Верховним Судом постанови від 14.12.2021, касаційна скарга Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 залишена без руху, яка така що не відповідає вимогам статті 290 ГПК України. Касаційне провадження за вказаною скаргою відкрито (після усунення недоліків) ухвалою Верховного Суду від 22.12.2021, тобто після прийняття Верховним Судом постанови від 14.12.2021 у цій справі.

27. З огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені приписами статті 300 ГПК України, а також вимоги та доводи касаційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, які за змістом зводяться до незгоди прокурора з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у цій справі щодо наявності підстав представництва прокурора інтересів держави в особі КП "Полтава-Сервіс", предметом цього касаційного перегляду є ухвала Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі № 917/565/21 в частині рішень судів щодо наявності підстав представництва прокурора інтересів держави в особі КП "Полтава-Сервіс".

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

28. В цьому випадку на розгляд суду постало питання наявності підстав звернення прокурора в інтересах держави в особі комунального підприємства.

29. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

30. Вказані положення Конституції України відсилають до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

31. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

32. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

33. Відповідно до частин 3-5 статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

34. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі Статуту та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо захисту прав та охоронюваних законом своїх інтересів у судовому порядку, зокрема, у випадку порушення інтересів при виконанні договору оренди, або використанні майна підприємства іншою юридичною особою без достатніх на те повноважень, а отже наділено правом звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Полтавська міська рада є засновником КП "Полтава-Сервіс", яка здійснює управління підприємством у межах повноважень, визначених Статутом підприємства.

Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради є юридичною особою, якому підпорядковано КП "Полтава-Сервіс".

35. Позов прокурора, в частині звернення в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс", мотивовано тим, що Підприємство є суб`єктом владних повноважень (органом), до компетенції якого віднесені повноваження у спірних правовідносинах, на який покладено виконання функцій щодо регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої рекламі у місті Полтаві.

36. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

37. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

38. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

39. В цьому разі, на переконання прокурора порушення інтересів держави полягає у нездійсненні відповідачем плати за договором, що призводить до ненадходження коштів до місцевого бюджету, неналежного фінансування діяльності КП "Полтава-сервіс".

40. Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

41. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію.

42. Беручи до уваги положення статті 53 ГПК України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Велика Палата Верховного Суду у справі № 911/2169/20 (постанова від 06.07.2021, опублікована 22.07.2021) дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

42.1. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на положення частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

43. У пункті 76 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, підтримавши висновок Великої Палати Верховного Суду у постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, зазначила, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган;

2) у разі відсутності такого органу.

При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

44. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

45. Абзац третій частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

46. У цій справі колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, на розгляд якої було винесено питання щодо можливості подачі прокурором позову в інтересах держави в особі державного підприємства.

46.1. У справі № 911/2169/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

46.2. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 владні повноваження мають розглядатися у розрізі саме спірних відносин, тобто орган, в інтересах якого подано позов повинен мати владні повноваження у тих суспільних відносинах, на відновлення яких спрямовано позов. При цьому наявність корпоративних відносин між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством виключає наявність владних повноважень між ними або між органом місцевого самоврядування як засновником комунального підприємства та третіми особами, які здійснюють господарське правопорушення, на яке повинно реагувати комунальне підприємство як суб`єкт господарських відносин.

47. Наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але, на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Водночас державні організації (установи, заклади), на відміну від державного органу, не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та є частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому така організація має власний кошторис. Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 25.11.2020 у справі № 204/6292/18 (провадження № 61-17873св19) та від 17.06.2020 у справі № 204/7119/18 (провадження № 61-20542св19).

48. Враховуючи приписи статті 236 ГПК України (пункт 29 цієї Постанови), колегія суддів також приймає до уваги правові висновки щодо застосування норми права Верховного Суду викладені у постанові від 25.11.2021 у справі №917/269/21 (пункти 89, 90, 91), які у цьому випадку є релевантними, а саме:

«Заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20).

Оскільки комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а прокурором визначено порушення прав саме комунального підприємства як суб`єкта господарювання, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним.».

49. З урахуванням наведеного, оскільки КП "Полтава-сервіс" не є органом державної влади чи місцевого самоврядування, як відповідно і не є воно суб`єктом владних повноважень, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс" є безпідставним.

50. Враховуючи встановлене, суди першої та апеляційної інстанції, в частині що переглядається в касаційному порядку, дійшли вірного висновку про те, що у цьому випадку у прокурора відсутні законні підстави для представництва інтересів держави у цій справі.

51. З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду у справі № 912/2385/18 дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

52. Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення. Залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи, викликане недотриманням позивачем установлених законом умов порушення і нормального розвитку судового процесу.

53. Отже, встановивши після відкриття провадження у справі відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у цій справі, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про залишення без розгляду позовної заяви прокурора в інтересах держави в особі КП "Полтава-сервіс" на підставі 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо доводів касаційної скарги

54. Посилання скаржника на висновки у рішенні Господарського суду полтавської області від 31.10.2019, залишеному без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі № 917/1267/19, а також у постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 910/23333/15 колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги, оскільки такі не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

55. Щодо посилань скаржника на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 то слід зауважити, що правова позиція, викладена у зазначених постановах, є неактуальною згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

56. Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", викладеного у постановах від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі №912/2529/18, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі сформовані за інших обставин справи, а саме за відсутності звернення прокурором з позовом в інтересах держави в особі комунального підприємства.

57. Відтак, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції. За своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судами оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин.

58. Порушень норм процесуального права, які б призвели до прийняття по суті невірного рішення або є підставами для обов`язкового скасування оскаржених судових рішень (частина 1 статті 310 ГПК України), колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

59. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

61. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури, необхідність залишити ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі № 917/565/21 (в частині залишення без розгляду позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Полтава-сервіс") без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Полтавської області (про залишення позову без розгляду) від 29.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі №917/565/21 в частині залишення без розгляду позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Полтава-сервіс" залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков