ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4887/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", м.Вінниця,
до Управління освіти Чугуївської міської ради, м.Чугуїв Харківської області,
про стягнення 199843,30 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", м.Вінниця, 10.12.2021 звернулось до Господарського суду з позовною заявою до Управління освіти Чугуївської міської ради, м.Чугуїв Харківської області, про стягнення з відповідача 199843,30 грн заборгованості за спожиту електричну енергію. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору про постачання електричної енергії споживачу № ХРК-85 від 03.06.2021 та приписів чинного законодавства, не сплатив за спожиту електричну енергію протягом серпня, вересня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/4887/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 05.01.2022, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що Управління освіти Чугуївської міської ради є бюджетною установою. У зв`язку із підвищенням тарифу додатковою угодою № 2 від 01.09.2021, коштів, виділених з бюджету для оплати за спожиту електроенергію, не вистачило. Також відповідач зазначив, що позивачем постійно порушувалися умови Договору. Зокрема, у наданих ним позивачу для оплати документах було невірно вказано тариф на електричну енергію, без урахування змін, внесених додатковою угодою від 01.09.2021, у зв`язку з чим відповідач не мав підстав оплачувати невірно оформлені розрахунки. Крім того, відповідачем вживалися заходи щодо погашення частини заборгованості у межах коштів, що залишилися на Договорі, а саме позивачу було запропоновано розділити рахунок за серпень на 2 частини, але позивач на цю пропозицію не відповів.

У судове засідання, яке відбулося 01.02.2022, сторони не з`явились.

12.01.2022 позивачем було подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, за наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі.

Відповідач про причину неявки в судове засідання суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018 № 429), починаючи з 01.01.2019.

03.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Управлінням освіти Чугуївської міської ради (відповідач) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № ХРК-85.

Згідно з п. 2.1 Договору, постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб об`єктів споживача.

Відповідно до п. 3.1 Договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до Договору. Електрична енергія постачається споживачу цілодобово відповідно до Додатку № 4 "Відомості фізичних величин споживання електричної енергії".

Приймання-передача товару, поставленого постачальником споживачеві у відповідному місяці оформлюється щомісячними Актами приймання-передачі товару та отриманням рахунків від постачальника (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору, період постачання електричної енергії за Договором: з 01.07.2021 по 31.08.2021.

Додатковою угодою до Договору від 31.08.2021 № 1 постачання електричної енергії продовжено сторонами до 30.09.2021, шляхом внесення змін у п. 2.5 Договору.

Відповідно до Додатку № 3 до Договору, ціна за спожиту електричну енергію за 1 кВт/год. без урахування тарифів на її розподіл становить 2,149982 грн, в тому числі ПДВ 20% - 0,358330 грн.

Додатковою угодою до Договору від 01.09.2021 № 2 ціну за спожиту електричну енергію за 1 кВт/год. без урахування тарифів на її розподіл визначено в розмірі 2,329529 грн, в тому числі ПДВ 20% - 0,388255 грн. Визначено застосувати даний тариф з 01.08.2021.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.12 Договору).

Розрахунки споживача за Договором здійснюється в наступному за звітним періоді на поточний рахунок постачальника протягом 15 банківських днів з моменту отримання рахунку про оплату електричної енергії (п. 5.14 Договору).

Датою виконання зобов`язань споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування споживачем на поточний рахунок Постачальника грошових коштів (п. 5.15 Договору).

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. ПРРЕЕ).

Обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку (п. 5.11. Договору).

Факт постачання електричної енергії відповідачу та її обсяг, підтверджується актами прийняття - передавання товарної продукції - активної електричної енергії.

Відповідно до Акту приймання-передачі товарної продукції - активної електричної енергії № ХРК-85/259363/1, в серпні 2021 року відповідачу поставлено 27565 кВт*год. електричної енергії за ціною 2,33 грн за 1 кВт*год. з ПДВ, на суму 64213,46 грн.

Відповідно до Акту приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № ХРК-85/294380/1, в вересні 2021 року відповідачу поставлено 58222 кВт*год. електричної енергії за ціною 2,33 грн за 1 кВт*год. з ПДВ, на суму 135629,82 грн.

Рахунки та Акти приймання-передачі товарної продукції - активної електричної енергії відповідачу направлялися листом від 25.10.2021 № 1.13-184500 через АТ "Укрпошту". Відповідно до номеру відстеження, відповідач отримав рахунки 02.11.2021.

За умовами Договору, споживач повинен був здійснити оплату в строк до 23.11.2021. Однак, свої зобов`язання за договором відповідач не виконав.

Постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору (п. 7.1 Договору).

Споживач (відповідач) зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії (п. 6.2 Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині поставок електричної енергії до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 13.1.2 Договору).

Як свідчать матеріали справи, відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію протягом серпня, вересня 2021 року на суму 199843,30 грн не сплатив.

25.10.2021 листом за вих. № 1.13-184500 позивач звернувся до відповідача з вимогою оплати заборгованості за Договором. Проте, вимога позивача залишилася без задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на відсутність відповідного бюджетного фінансування.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, серед загальних засад цивільного законодавства встановлено свободу договору.

При цьому, частиною 1 статті 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 627 ЦК України, якими визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

У Договорі постачання електричної енергії від 03.06.2021 № ХРК-85 сторони узгодили нову вартість електроенергії та прямо передбачили обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

При цьому, ст. 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач, укладаючи Договір про постачання електричної енергії споживачу та беручи на себе зобов`язання оплачувати вартість спожитої електричної енергії, мав усвідомлювати (свідомо допускати) можливість настання вказаних вище обставин.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Чугуївської міської ради (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 131; ) - заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 199843,30 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2997,65 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "03" лютого 2022 р.

Суддя Н.М. Кухар