ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/1247/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.11.2021 (суддя Закурін М.К.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни

до Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта»

про стягнення 13 171,11 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2021 року ФОП Білоконь К. М. (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовом АТ «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції (далі - відповідач) про відшкодування вартості безпідставно набутого майна в сумі 13 171,11 грн. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.11.2021).

Позов обґрунтований тим, що 09.08.2019 між Управлінням комунальної власності та ФОП Білоконь К. М. був укладений договір оренди комунального майна, приміщення першого поверху, загальною площею 133,5 м2, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Генерала Алмазова, буд. 37, корпус 1, проте фактично в цьому приміщенні знаходиться АТ «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції.

На підставі договору № 7203 від 24.01.2020, укладеного між ФОП Білоконь К. М. та АТ «Херсонобленерго», в спірне приміщення надаються послуги з розподілу електричної енергії, а за договором від 01.02.2020, укладеним з ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» - послуги з постачання електричної енергії.

За наслідками користування приміщенням відповідач здійснює споживання електроенергії, яка фактично постачається за вказаними договорами позивачу.

Позивач зазначає, що з моменту укладення договорів на постачання електроенергії відповідач спожив 4760 кВт, вартістю 11 499,53 грн., які ФОП Білоконь К. М. повинна сплачувати самостійно на виконання обов`язків за договором з ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія».

За розрахунками позивача, сума, яка підлягає сплаті відповідачем, складає 13 171,11 грн., як сума вартості спожитої електроенергії (11 499,53 грн.) та здійсненої передплати (1 671,58 грн.).

На думку позивача рішенням суду у справі № 923/1002/20 з ФОП Білоконь К. М. стягнута сума заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію, у зв`язку з цим, позивач вважає, що за таких обставин АТ «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції неправомірно набуло вартість спожитої електроенергії за рахунок позивача, а тому відповідач повинен повернути ФОП Білоконь К. М. відповідні кошти на підставі статті 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 12.11.2021 позов задоволено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач за рахунок позивача користувався електричною енергією без укладення відповідного договору та спожив її на суму 19 122,03 грн., а тому у відповідності до частини 1 статті 1212 та частини 2 статті 1213 ЦК України повинен повернути її вартість у сумі 13 171,11 грн. (сумі, заявленій Позивачем), оскільки фактично він їх набув без достатньої правової підстави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів (акт приймання-передавання майна), що підтверджують передачу майна між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та АТ «Укрпошта» в оренду.

Скаржник зазначає, що позивач отримав в оренду нежитлове приміщення загальною площею 133,5 м2 при цьому, будь-які письмові зауваження з боку позивача або застереження з боку орендодавця стосовно наявності майна чи працівників відповідача у акті приймання-передачі про прийняття оренду майна відсутні.

На думку апелянта висновок суду про встановлення факту споживання електричної енергії відповідачем за спірний період з квітня по серпень 2020 року, не підтверджений відповідними доказами, оскільки договір оренди від 22.06.2015 укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та АТ «Укрпошта» припинив свою дію ще у 2018 році.

Апелянт вважає, що позивачем не надано доказів про сплату постачальнику поставленого товару вартістю 13 171,11 грн. та направлення вимоги відповідачу в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач не набув статусу кредитора та право вимоги до відповідача про повернення товару або відшкодування його вартості.

Крім цього, відповідач вважає, що суд першої інстанції самостійно змінив предмет спору, замість повернення відповідачем позивачу майна - електроенергії або відшкодування її вартість, суд визначив, що поверненню підлягає майно - грошові кошти, які не є предметом договору постачання електроенергії.

Відзив на апеляційну скаргу до суду від позивача не надходив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2015 між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» був укладений договір оренди комунального майна №878, за умовами якого, в оренду відповідачу було передано на строк до 31.05.2018 нежитлове приміщення загальною площею 133,5 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Безроднього (нині Генерала Алмазова), буд. 37 (п. 1.1., п. 11.1. Договору) (т.1, а.с. 7-8).

22.10.2018 Управління комунальної власності Херсонської міської ради звернулось з листом за вих. № 1893-17 до Херсонської дирекції ПАТ «Укрпошта» з вимогою про звільнення приміщення за наслідками закінчення строку оренди, а листом за вих. № 1304 від 25.07.2019 відмовило у продовженні строку оренди (т.1, а.с. 15-16).

09.08.2019 між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та ФОП Білоконь К.М. укладений договір оренди комунального майна № 2105, за умовами якого останній передано в оренду до 09.08.2024 приміщення першого поверху, загальною площею 133,5 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Генерала Алмазова, буд. 37, корпус 1 (п.п. 1., 11.1. Договору) (т.1, а.с. 9-11).

За змістом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 17697663 від 09.08.2019 до Реєстру внесені відомості стосовно реєстрації відповідного права користування майном під № 32760312 (т.1, а.с. 12).

24.01.2020 між ФОП Білоконь К.М. та АТ «Херсонобленерго» був укладений договір № 7203 про надання послуг з розподілу електричної енергії, за умовами якого відповідні послуги надаються у приміщенні першого поверху, загальною площею 133,5 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Генерала Алмазова, буд. 37, корпус 1, що також підтверджується паспортом точки розподілу електричної енергії.

За змістом додатку № 2 до договору точками розподілу електричної енергії є лічильники № 62Z784 та № 62Z668 (т.1, а.с. 20-24).

03.02.2020 та 25.03.2020 Управління комунальної власності Херсонської міської ради звернулось до відповідача з листами за вих. № 5-17 та № 455/56-17 відповідно, в яких просило останнього звільнити спірне приміщення та поінформувало про укладення договору на їх оренду з ФОП Білоконь К.М. (т.1, а.с. 17-19).

Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 923/1002/20 від 09.03.2021, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 стягнуто з ФОП Білоконь К.М. на користь ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» стягнуто 17 476,52 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Вказані обставини не потребують повторного доведення у відповідності до частини 4 статті 75 ГПК України та ними фактично підтверджується наявність договірних відносин стосовно постачання електроенергії Білоконь К.М. за договором від 01.02.2020, укладеним нею з ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія».

Відповідно до листа АТ «Херсонобленерго» № 64-04/1503 від 23.09.2021 покази лічильника станом на 08.04.2021 по точці розподілу № 62Z784 склали 145394 кВт, а по точці розподілу № 62Z668 - 105748 кВт, у зв`язку з чим обсяг спожитої електроенергії за період з моменту укладення договору по 08.04.2021 по точці розподілу № 62Z784 склав 1217 кВт, а по точці розподілу №62Z668 - 3543 кВт (т.1, а.с. 74).

23.10.2021 ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» в листі № 01-012355-12 від 23.10.2021 підтвердила наявність заборгованості Білоконь К.М. за спожиту електроенергію у сумі 11 499,53 грн. (т.1, а.с. 72).

При цьому, відповідно до рахунку № 47006209 від 31.08.2020 за серпень 2020 року, який виставлений Білоконь К.М. ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» сума до сплати складає 19 122,03 грн. (т.1, а.с. 75).

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність споживання електроенергії з квітня по серпень 2020 року у точках розподілу електричної енергії № 62Z784 та № 62Z668 за адресою надання послуг, а саме адресою орендованого Білоконь К.М. приміщення, а також загальна сума заборгованості у розмірі 19 122,03 грн. При цьому, господарський суд вірно зазначив, що за змістом позовних вимог розрахувала суму заборгованості, є меншою ніж та яка підтверджена матеріалами справи і визначена ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна Компанія», тому суд, з урахуванням принципу диспозитивності сторін (стаття 14 ГПК України), вирішив спір в частині заявленої до стягнення суми.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що безпосереднім споживачем електричної енергії у точках її розподілу № 62Z784 та № 62Z668 є відповідач, який не звільнив приміщення після закінчення строку дії договору оренди. Ці обставини відповідач не спростував та не надав доказів відсутності такого споживання, а також наявності договірних відносин щодо цього з позивачем.

Тобто, позивачем доведено як сам факт набуття відповідачем електроенергії за рахунок позивача, так і факт відсутності правової підстави (у тому числі договірної), на якій вона набута.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, судова колегія, погоджується з висновком господарського суду щодо задоволення позову, оскільки матеріли справи містять достатньо доказів, що спірний товар належав позивачеві, а відповідач набув його без достатньої правової підстави, так електроенергія була спожита (використана) відповідачем, а її повернення унеможливлене самою її природою виникнення, що унеможливлює її повернення позивачу, у зв`язку з цим, відповідач повинен повернути позивачу вартість використаної електроенергії.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів (акт приймання-передавання майна), що підтверджують передачу майна між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та АТ «Укрпошта» в оренду, оскільки дійсно матеріали справи не містять акт приймання-передавання майна Управлінням в оренду АТ «Укрпошта», проте зазначене не спростовує того, що відповідач користувався та продовжує користуватися спірним орендованим приміщенням. Так матеріали справи містять достатньо доказів, того, що після закінчення строку дії договору оренди від 22.06.2015 (після 31.05.2018), відповідач продовжує займати орендоване приміщення, про що свідчать листи Управляння від 22.10.2018, 25.07.2019, 03.02.2020, 25.03.2020, в яких останнє вимагає відповідача звільнити та повернути Управлінню спірне орендоване приміщення.

Щодо доводів апелянта, що висновок суду про встановлення факту споживання електричної енергії відповідачем за спірний період з квітня по серпень 2020 року, не підтверджений відповідними доказами, оскільки договір оренди від 22.06.2015 укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та АТ «Укрпошта» припинив свою дію ще у 2018 році, судова колегія зазначає наступне.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 11.1. Договору оренди від 22.06.2015, останній діє до 31.05.2018 року. Проте, не зважаючи, що Договір оренди від 22.06.2015 припинив свою дію, відповідач продовжує користуватись спірним орендованим приміщенням, що підтверджується матеріалами справи, адже в матеріалах справи відсутній акт прийняття-передачі повернення відповідачем Управлінню комунальної власності спірного орендованого приміщення. Отже, враховуючи, що відповідач продовжує без правових підстав займати та користуватись спірним орендованим приміщенням, останній також споживає електричну енергію, яку поставляє ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна Компанія» для позивача.

Судова колегія вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції самостійно змінив предмет спору, замість повернення відповідачем позивачу майна - електроенергії або відшкодування її вартість, суд визначив, що поверненню підлягає майно - грошові кошти, які не є предметом договору постачання електроенергії, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд посилаючись на ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України зазначив, що відповідач повинен повернути позивачу вартість використаної електричної енергії, а не грошові кошти, як майно, про що помилково вказує відповідач в апеляційній скарзі.

Отже, наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,

колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 12.11.2021 року - без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.