ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Справа № 909/632/21

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Малех І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Щеглов Є.С.

від відповідача (скаржника) Буджак В.М. (в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Траян, вих.№3 від 25 жовтня 2021 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року (підписане 15.10.2021 року), суддя Шіляк М.А.

у справі №909/632/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Траян, м. Івано-Франківськ

до відповідача Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

про визнання незаконним та скасування пункту 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань" та визнання поновленим на таких самих умовах на період з 28 березня 2021 по 28 березня 2026 Договір оренди землі від 28.03.2016

в с т а н о в и в :

02 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Траян звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань" та визнання поновленим на таких самих умовах на період з 28 березня 2021 по 28 березня 2026 року Договір оренди землі від 28 березня 2016 року.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі №909/632/21 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не дотримано процедури поновлення договору, встановленої приписами статті 33 ЗУ «Про оренду землі». Вказаною статтею визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі, при цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку. Враховуючи те, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, суд першої інстанції дійшов висновку, що в спірному питанні слід керуватися все ж приписами статті 33 спеціального Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції, чинній у спірний період, а стаття 126-1 Земельного кодексу України в даному випадку не підлягає до застосування. Крім цього, суд встановив, що Договір оренди землі від 28.03.2016 сторонами укладено на 5 років, а в заяві про поновлення договору позивач просив поновити його на 10 років, при цьому, договір про оренду землі може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк, тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. У звязку з наведеним, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач звертався до відповідача не з наміром поновити договір оренди земельної ділянки, а з метою внесення змін до договору, а саме змінити строк дії договору, що є істотною умовою договору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Траян звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі №909/632/21 та прийняти нове рішення, яким задоволити позов: визнати незаконним та скасувати пункт 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань" та визнати поновленим на таких самих умовах на період з 28 березня 2021 по 28 березня 2026 року Договір оренди землі від 28 березня 2016 року. Зокрема, зазначає, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України (що визначено статтею 32-2 ЗУ «Про оренду землі»), якою передбачено, що поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору; вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Крім цього, апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що орендар звертався до орендодавця із заявою про внесення змін до договору оренди землі, оскільки така заява позивача була спрямована саме на поновлення договору оренди землі, а не зміну умов останнього.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначав, що орендар при подачі заяви про поновлення договору оренди землі змінив одну з істотних умов договору (строк дії договору), у зв`язку з чим, втратив переважне право на поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк. Поряд з тим, зазначив про відсутність підстав для визнання незаконним рішення міської ради про відмову позивачу у поновленні терміну оренди земельної ділянки.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бойко С.М., розпорядженням керівника апарату суду №62 від 24 січня 2022 року призначено проведення автоматизованої заміни складу суду у справі №909/632/21.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2022 року суддю Бойко С.М. замінено на суддю Малех І.Б.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити у повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі №909/632/21 та прийняти нове рішення про задоволення позову, з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2007 року між Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради (в тексті договору орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Траян» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В. 09.07.2007 за №462-Д, відповідно до умов якого, орендодавець передав орендарю в строкове платне володіння і користування (оренду) строком на три роки, земельну ділянку загальною площею 2,9985 га, відповідно до плану (схеми) розташування, що додається, для будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення, в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с. Микитинці по вул. Декабристів.

Договір оренди землі від 09 липня 2007 року зареєстрований у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 липня 2007 року за №13.

Згідно Довідки Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів №974/04-04 від 22 травня 2007 року, земельній ділянці площею 2,9985 га в с. Микитинці, район річки Бистриця-Надвірнянська, землекористувач ТОВ фірма «Траян», присвоєно кадастровий номер :15:003:0021.

16 березня 2011 року на підставі рішення 35 сесії п`ятого демократичного скликання Микитинецької сільської ради від 22 липня 2010 року між Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради (в тексті договору орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Траян» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в строкове платне володіння і користування (оренду) строком на п`ять років земельну ділянку загальною площею 2,9985 га, відповідно до плану (схеми) розташування, що додається, для будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення в с. Микитинці по вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської).

Договір оренди землі від 11 березня 2011 року зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Івано-Франківську, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 травня 2011 року за №00116.

28 березня 2016 року на підставі рішення 5 сесії сьомого демократичного скликання Микитинецької сільської ради від 15 березня 2016 року між Микитинецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради (в тексті договору орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Траян» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав орендарю в строкове платне володіння і користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 2,9985 га, відповідно до плану (схеми) розташування, що додається, для будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення в с. Микитинці по вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської).

Договір оренди землі від 28 березня 2016 року та право оренди земельної ділянки кадастровий номер :15:003:0021 площею 2,9985 га в с. Микитинці в районі річки Бистриці-Надвірнянської зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року, номер запису про речове право 13967719, реєстраційний номер об`єкта 01, зі строком дії 5 років, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У п.6 договору оренди землі сторони погодили, що останній укладено на п`ять років та після закінчення строку дії договору оренди орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Поряд з тим, судом встановлено, що на орендованій земельній ділянці знаходяться належні ТОВ фірма «Траян» на праві власності введені в експлуатацію згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 17 жовтня 2013 року №ІФ 73, багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями громадського призначення (корпуси № 1, 2, 3) та незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок з закладами громадського призначення, будівництво якого продовжується на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 26 квітня 2016 року №ІФ 20.

Крім цього, судом встановлено, що 01 лютого 2021 року Микитинецька сільська рада Івано-Франківської міської ради припинена в результаті її реорганізації, а її правонаступником є Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, до якої перейшли всі права та обов`язки Микитинецької сільської ради.

15 лютого 2021 року через центр надання адміністративних послуг ТОВ фірма «Траян» звернулось до Івано-Франківського міського голови із заявою про поновлення терміну дії Договору оренди землі (земельної ділянки розташованої в м. Івано-Франківську, с. Микитинці, вул. Декабристів, площею 2,9985 га для будівництва багатоповерхових будинків, кадастровий номер :15:003:0021) на 10 років.

Пунктом 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29 квітня 2021 року «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Траян» відмовлено у поновленні терміну оренди земельної ділянки, площею 2,9985 га в с. Микитинці, вул. Декабристів (район р. Бистриці Надвірнянської), для будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення, кадастровий номер :15:003:0021.

У липні 2022 року ТзОВ «Траян» звернулося до суду з цим позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань" та визнання поновленим на таких самих умовах на період з 28 березня 2021 по 28 березня 2026 року Договір оренди землі від 28 березня 2016 року.

Право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.ч.1, 9 ст.93 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. (ч.2 ст.33 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно з ч.3 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

В силу ч.4 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі»).

Поряд з тим, частиною 6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19, стаття 33 Закону №161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Частини п`ята та шоста статті 33 Закону №161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

-за загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону №161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду;

-спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону №161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону №161-XIV додаткової угоди, підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19).

У п.6 договору оренди землі сторони погодили, що останній укладено на п`ять років та після закінчення строку дії договору оренди орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом встановлено та сторонами не заперечується факт звернення орендаря до орендодавця із заявою про поновлення строку дії договору оренди землі в межах строку, передбаченого договором, однак зі зміненою істотною умовою (строк дії договору): замість 5 років, орендар просив продовжити дію договору оренди землі на 10 років.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4 ст.33 ЗУ «Про оренду землі»).

З огляду на наведене, враховуючи зміну орендарем істотної умови договору та заперечення з боку орендодавця щодо такої зміни, колегія суддів не вбачає підстав для визнання незаконним та скасування пункту 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань", яким позивачу відмовлено у поновленні договору оренди на запропонованих орендарем умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірному випадку також і відсутні підстави для застосування ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі». Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справі №159/5756/18, від 21.11.2018 у справі №530/212/17 зазначила, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Оскільки судом встановлено наявність відмови орендодавця у поновлення договору оренди землі, і така відмова визнана судом правомірною (враховуючи зміну орендарем істотної умови договору строку його дії), у спірному випадку відсутні підстави для поновлення договору оренди землі на підставі ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Крім цього, у пунктах 69, 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19 сформульовано такий висновок: "Якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону №161-ХІV, то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №908/299/18 (пункти 65-67) і від 29 вересня 2020 року у справі №378/596/16-ц (пункти 76-77)). Позивач звернувся до суду за захистом права на поновлення договору оренди землі з вимогою визнати такий договір поновленим на тих самих умовах, тобто обрав неефективний спосіб захисту права".

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з цим позовом за захистом права на поновлення договору оренди землі з вимогою визнати такий договір поновленим на тих самих умовах, позивач обрав неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав, позаяк задоволення такої позовної вимоги фактично є констатацією судом обставин продовження орендних правовідносин, а не зміною правовідношення судом та поновленням договору в судовому порядку в розумінні статей 16 та 651 Цивільного кодексу України. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 922/856/21).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТзОВ «Траян» до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту 49.4 рішення Івано-Франківської міської ради №184-8 від 29.04.2021 "Про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань" та визнання поновленим на таких самих умовах на період з 28 березня 2021 по 28 березня 2026 року Договір оренди землі від 28 березня 2016 року.

Щодо посилань скаржника на ст.126№ Земельного кодексу України, колегія суддів вважає такі безпідставними та зазначає наступне:

16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 №340-IX, згідно з пунктом 8 якого внесені зміни до Закону України «Про оренду землі».

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім, зокрема, підпунктів 2, 7-9 пункту 8, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону, тобто з 15.07.2020.

Так, підпунктом 7 пункту 8 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» доповнено Закон України «Про оренду землі» статтею 32І щодо поновлення договорів оренди землі та передбачено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126№ Земельного кодексу України.

Статтю 33 Закону України «Про оренду землі» викладено у наведеній у підпункті 8 пункту 8 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» редакції.

Згідно з підпунктом 9 пункту 8 Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: "Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126№ Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126№ Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення" (Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №922/856/21).

Інші доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними та спростовані судом вище.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі №909/632/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Траян» без задоволення.

Матеріали справи №909/632/21 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 26 січня 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Малех І.Б.