СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/4652/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гетьман Р.А. , суддя Тихий П.В.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №3897Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 (ухвалу постановлено суддею Бураковою А.М. 09.12.2021 у приміщенні Господарського суду Харківської області, повний текст ухвали підписано 09.12.2021) у справі №922/4652/21

за позовом ОСОБА_2 , м. Харків

до 1. ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_2 .Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег", Харківська область, Красноградський район, смт. Зачепилівка,

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Лізинг", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко Ігор Миколайович, м. Гребінівка

про визнання недійсним акту приймання-передачі частки, стягнення частки, визначення розміру статутного капіталу товариства та визначення розміру часток учасників

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4652/21 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено; до вирішення справи № 922/4652/21 по суті вжито заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" () у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); заборони ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи передавання у заставу належної їй частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" () у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн.; заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо змін до відомостей відносно частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" () у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4652/21 про забезпечення позову ОСОБА_2 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції, не досліджуючи докази, вже встановив обставини про протиправне заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ «Мадег». Як на обставину, що свідчить про протиправність заволодіння часткою суд послався на договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Мадег». Разом з цим, на думку заявника апеляційної скарги, зазначені документи не тільки не свідчать про протиправність заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ «Мадег», а навпаки, вказують на законність набуття права власності спочатку за ОСОБА_3 , а в подальшому ОСОБА_1 .

Крім того, безпідставним заявник апеляційної скарги вважає посилання суду першої інстанції на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 у справі №953/2623/21, оскільки зазначене рішення не набрало законної сили та оскаржується в апеляційному суді. Отже будь-яких фактичних даних, які б підтверджували зазначені у позові обставини не має, а суд, застосувавши захід забезпечення позову під час вирішення питання в цьому не пересвідчився та помилково задовольнив заяву ОСОБА_2 .

Крім того, заявник апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала не містить обставин, що ОСОБА_1 вживала заходів, з метою відчуження належної їй частки. Також, ухвала не містить обґрунтування та мотивування, яким чином не вжиття забезпечення позову створить небезпеку правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4652/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 05.01.2022.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 у зв`язку із відпусками суддів Білоусової Я.О. та Тарасової І.В., які входили до складу колегії суддів, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 02.02.2022.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТОВ "Мадег" та ТОВ "Вектор Лізинг" про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю та розмірів часток учасників товариства, стягнення з відповідача (витребування з його володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, в якій просить:

- визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Мадег" від 29.01.2021, посвідчений ПН ГНО ПО Іщенко І.М. , реєстровий № 85, 86;

- стягнути (витребувати) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7%, у сумі 137305,00 грн.;

- визначити розмір статутного капіталу ТОВ "Мадег" у розмірі 1961500,00 грн.;

- визначити розмір частки учасника ТОВ "Вектор Лізинг" у ТОВ "Мадег" у розмірі 93%, у сумі 1824195,00 грн.;

- визначити розмір частки учасника ОСОБА_2 у ТОВ "Мадег" у розмірі 7%, у сумі 137305,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 у справі №953/2623/21 та вказує, що ОСОБА_3 , відчужуючи 29.01.2021 частку у статутному капіталі ТОВ "Мадег" на користь ОСОБА_1 , діяв без передбачених на те законом підстав, а тому акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Мадег" від 29.01.2021, посвідчений приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., реєстровий №85, 86, є недійсним. Також, позивач зазначає, що законним власником частки у розмірі 7% у статутному капіталі ТОВ "Мадег", доля якої залишилася невирішеною на цей час, та яка до цього часу залишається в безпідставному протиправному володінні ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 на підставі чинного та дійсного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" від 15.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М., реєстровий № 310.

Також, позивач звернувся з заявою про забезпечення позову , в якій просив:

- накласти арешт на частку в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи передавання у заставу належної їй частки в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн.;

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо змін до відомостей відносно частки в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що на цей час ОСОБА_1 , має вільну можливість розпоряджатись часткою у розмірі 7% у статутному капіталі, а також вчиняти негативні дії щодо ТОВ "Мадег", і у разі відчуження цієї частки вказане призведе до неможливості відновлення порушених прав позивача або істотно ускладнить відновлення цих прав. Без вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи реальну одноособову можливість ОСОБА_1 вільно відчужити частку у статутному капіталі товариства чи її частину та з огляду на суттєвий ризик того, що ефективний захист або поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких останній звернувся до суду, може бути суттєво ускладненим та призвести до необхідності подання інших позовів, правомірним та доцільним є вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обґрунтовано належними доказами імовірність утруднення виконання рішення господарського суду у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову повинно відповідати наступним умовам: 1) відповідний спосіб забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору та не має вирішувати спір по суті; 2) цей засіб має не порушувати прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, які не беруть участі у справі; 3) конкретний вид забезпечення позову повинен дійсно виключати утруднення при виконанні рішення або виключати можливість дій, які може вчинити особа під час розгляду справи, завдавши шкоди правам та інтересам заявника.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачають вчинення такої реєстраційної дії як накладення/зняття арешту корпоративних прав (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно у корпоративному спорі може узгоджуватися, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2021 у справі № 910/16800/20).

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_2 спрямовані на повернення у власність частки у розмірі 7% у статутному капіталі ТОВ «Мадег», яка вибула з його власності, як зазначає позивач, на підставі недійсного договору купівлі - продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а в подальшому була передана ОСОБА_3 безоплатно у власність ОСОБА_1 за актом приймання передачі.

До вказаної заяви позивачем, зокрема, додані договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" від 27.03.2020, акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" від 29.01.2021.

Колегія суддів вважає, що заявлений захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 ; заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи передавання у заставу належної їй частки в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн. та заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо змін до відомостей відносно частки в статутному капіталі ТОВ "Мадег" у розмірі 7% номінальною вартістю у сумі 137305,00 грн., що належить ОСОБА_1 , перебувають у логічному зв`язку з позовними вимогами про витребування цієї частки.

Також, колегія суддів вважає, що зазначені заходи забезпечення позову є адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та/або значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки, у випадку подальшого відчуження спірної частки в статутному капіталі Товариства, позивач не зможе захистити своє порушене право в межах цього судового провадження без інших звернень до суду до нових учасників товариства.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення з тих підстав, що оскаржувана ухвала не містить обставин того, що ОСОБА_1 вживала заходів з метою відчуження належної їй частки, а також не містить обґрунтування та мотивування, яким чином не вжиття забезпечення позову створить небезпеку правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, колегія суддів зазначає, що в цьому випадку, з урахуванням обставин, покладених в основу вимог заявника, подання доказів, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, не є визначальною умовою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки до ухвалення рішення і набуття ним чинності відповідач може у будь-який момент безперешкодно відчужити свою частку, зокрема шляхом укладення договору дарування, і при цьому він може не здійснювати жодних дій, які б могли опосередковано свідчити про намір вчинити дарування частки, як-то отримувати згоду від інших учасників тощо.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову. У разі зміни власника спірної частки позивача буде позбавлено оперативного, вчасного захисту та поновлення корпоративних прав, які він вважає порушеними, та виникне необхідність нового звернення до суду з іншим позовом.

Крім того, обрані позивачем заходи забезпечення позову не обмежують відповідача в реалізації його корпоративних прав та не перешкоджають господарській діяльності товариства, а лише запроваджують тимчасові обмеження, існування яких сприятиме поновленню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Необхідно також зазначити, що скаржник не зазначає які саме його права, свободи та інтереси порушуються внаслідок застосування зазначених заходів забезпечення позову, адже за змістом його доводів, викладених в апеляційній скарзі, відсутність доказів існування обставин, які вказували на наявність у відповідача наміру відчужити частку, обумовлено саме відсутністю наміру останнього на вчинення відповідних дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4652/21 - без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.12.2021 у справі №922/4652/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.02.2022.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя П.В. Тихий