ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відкриття провадження у справі про банкрутство

25 січня 2022 року м.Харків Справа № 913/903/21

Секретар судового засідання Пата А. С.
У засіданні брали участь:
від кредитора: представник не прибув;
від боржника: представник не прибув;
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" (далі ТОВ "ФК "Експрес Фінанс") звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою без номеру від 30.11.2021, в якій просить:
- призначити арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво №1954 від 15.10.2020) розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард".
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 справа передана на розгляд судді Масловському С.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.12.2021 заяву без номеру від 30.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків поданої заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали суду.
У судовому засіданні 18.01.2022 постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 25.01.2022 о 12 год 30 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
Вивчивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про необхідність відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард", м. Алчевськ, Луганська область, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).
У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).
Додатковим рішенням Господарського суду Луганської області від 23.11.2015 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк 430367,67 грн. заборгованості за строковими процентами за кредитним договором № К-2004054 від 19.07.2011.
Виправлено помилку в 2-му абзаці наказу господарського суду Луганської області №913/643/15 від 26.10.2015, та викладено його в наступній редакції:
Зі змісту вказаного рішення вбачається, що факт видачі відповідачу кредиту підтверджено матеріалами справи. В свою чергу, відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надав.
31.01.2020 між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Оферта було укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким останній набув право грошової вимоги за кредитним договором №К-2004054 від 19.07.2011 та за усіма договорами забезпечення (застава/іпотека) з усіма доповненнями та змінами до боржника ТОВ Авангард.
02.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Оферта та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Експрес Фінанс було укладено договір про відступлення права вимоги (про зміну кредитора у зобов`язанні), відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Експрес Фінанс перейшло право вимоги за кредитним договором № К-2004054 від 19.07.2011, укладеним з ТОВ Аванград та Іпотечним договором №К2004054/8-1 від 19.07.2011 із усіма додатками та доповненнями.
Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Експрес Фінанс зазначено, що воно є кредитором відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард за вищевказаним договором та договорами, що їх забезпечують.
В силу статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є пріоритетним джерелом права для національного суду, тому суд вважає безсумнівними факти, встановлені судом при розгляді справи №913/643/15.
Як зазначає заявник, вказане судове рішення не виконано. Вказує, що розмір кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" визнано Господарським судом Луганської області у справі №913/643/15, які у загальному розмірі складають 68409989 грн 66 коп.
Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.
Боржником до суду не надано підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання, строк яких настав, та погасити заборгованість перед заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс".
Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що вимоги заявника ТОВ "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" до боржника ТОВ "Авангард" у розмірі 68409989 грн 66 коп. обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають визнанню.
Щодо вимог заявника у вигляді інфляційних нарахувань за весь час існування заборгованості та 3% річних, господарський суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ст.1 КУзПБ грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно зі статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 509, 524, 533-535 ЦК грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
За змістом статей 86, частини 5 статті 236, статті 237 ГПК господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15).
Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" просило визнати грошові вимоги у вигляді інфляційних нарахувань за весь час існування боргу в розмірі 33878235,11 грн, 3% річних від суми заборгованості за кредитом в розмірі 5183329,00 грн, 3% річних від суми прострочених відсотків в розмірі 966453,00 грн.
Судом встановлено, що в рішенні Господарського суду Луганської області від 13.10.2015 у справі №913/643/15, в підставу якого заявник зазначає про наявність підтверджених грошових вимог, зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард" систематично здійснювало оплату заборгованості за кредитом за період з липня 2012 по липень 2014, та сплачувало відсотки за користування кредитом по серпень 2015.
В той же час, розрахунок заборгованості у рішенні Господарського суду Луганської області у справі №913/643/15 було здійснено станом на 13.08.2015 та було стягнуто суму заборгованості за строковим кредитом, за простроченим кредитом, суму заборгованості за простроченими відсотками, 3% річних від суми простроченого кредиту, суму 3% річних від суми прострочених відсотків та штрафи.
Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" розрахунок 3% річних був здійснений за весь час існування саме правовідносин між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард", а саме з 19.07.2011 (дати укладення кредитного договору) до 30.11.2021 (день звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство), а не з дня виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання.
При цьому, з наданого розрахунку 3% річних вбачається, що заявником здійснено нарахування 3% річних в сумі 2128763 грн 71 коп., в той час, в прохальній частині заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" заявлені грошові вимоги у вигляді 3% річних в сумі 5183329,00 грн.
За таких обставин, за розрахунком суду, зробленого за допомогою Юридичної інформаційно пошукової системи Законодавство, сума 3% річних за період з 14.08.2015 по 30.11.2021 складає 12926676 грн 68 коп. але враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених грошових вимог, загальний розмір 3% річних, який є законним, обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, та який підлягає визнанню складає 5183329 грн 00 коп.
Щодо вимог заявника у вигляді інфляційних нарахувань за весь час прострочення боргу, господарським судом зазначено наступне.
Згідно зі статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" розрахунок інфляційних втрат також був здійснений за весь час існування правовідносин між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард", а саме з 19.07.2011 (дати укладення кредитного договору) до 30.11.2021 (станом на день звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство), а не з дня прострочення виконання грошового зобов`язання.
При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" також не були враховані приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, якими передбачено право кредитора на нарахування інфляційних втрат за прострочення виконання порушення грошового зобов`язання, а не за факт укладання кредитного договору та виникнення кредитних правовідносин.
В той же час, господарський суд звертає увагу, що заявником було здійснено розрахунок інфляційних втрат зокрема на суму заборгованості по кредиту та 3% річних по кредиту, що є порушенням ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки 3% річних не є складовою грошового зобов`язання, а отже унеможливлює нарахування інфляційних втрат на відсотки річних.
Також, господарським судом зазначено, що з наданого розрахунку інфляційних нарахувань вбачається, що заявником здійснено нарахування втрат від інфляції на суму 1862004 грн 32 коп., в той час, в прохальній частині заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" заявлені грошові вимоги у вигляді інфляційних нарахувань в сумі 33878235,11 грн.
Суд, перевіривши за допомогою Юридичної інформаційно пошукової системи Законодавство, наданий кредитором розрахунок інфляційних втрат, зазначає, що кредитором не вірно визначено період за який нараховуються інфляційні втрати та не вірно визначена базова величина для нарахування інфляційних втрат, замість вірної суми заборгованості за кредитом 57540000,00 грн за період з серпня 2015 по листопад 2021, розрахунок здійснено на всю суму заборгованості за рішенням суду, в тому числі на суму відсотків річних 68409989,66 грн за період з серпня 2011 по листопад 2021.
За розрахунком суду, зробленого за допомогою Юридичної інформаційно пошукової системи Законодавство, сума інфляційних втрат за період з серпня 2014 по листопад 2011 на суму боргу 57540000,00 грн складає 41621835 грн 84 коп. але враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених грошових вимог, загальний розмір інфляційних втрат, який є законним, обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, та який підлягає визнанню складає 33878235 грн 11 коп.
Щодо вимог заявника у вигляді 3% річних за простроченими відсотками за кредитом в розмірі 966453 грн 00 коп., господарський суд зазначає, що в порушення приписів ст. 74-77 Господарського процесуального кодексу України заявником не було надано належних доказів обґрунтування заявлених вимог у вигляді 3% річних за простроченими відсотками в розмірі 966453 грн 00 коп., та не було надано суду належного розрахунку вимог із зазначенням суми заборгованості та періоду нарахування 3% річних, з якого можна встановити дату початку заборгованості та кінцеву дату здійснення розрахунку, враховуючи, що кредитором було здійснено розрахунок 3% річних на суму заборгованості, яку вже було стягнуто за рішенням Господарського суду Луганської області від 13.10.2015 у справі №913/643/15,.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" у вигляді 3% річних за простроченими відсотками за кредитом в розмірі 966453 грн 00 коп. не є доведеними належними та допустимими доказами, а тому визнанню не підлягають.
Згідно з ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
Враховуючи вищевикладене, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи №913/903/21, підтверджують обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про:
відкриття провадження у справі про банкрутство;
визнання вимог кредитора та їх розмір;
введення мораторію на задоволення вимог кредиторів;
введення процедури розпорядження майном;
призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати;
вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави;
строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду;
дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду;
строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.
З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, у відповідності до ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі боржника на офіційному вебпорталі судової влади України.
Таке повідомлення має містити ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи, найменування та адресу господарського суду, номер справи, дату офіційного оприлюднення повідомлення, відомості про розпорядника майна (ім`я, місцезнаходження), строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли внаслідок відмови боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу.
Зважаючи на вищезазначені положення статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд дійшов висновку про необхідність введення процедури розпорядження майном на 170 календарних днів, до 14.07.2022 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Вирішуючи питання щодо призначення розпорядника майна у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.
Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.
Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.
Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.
Одночасно із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Експрес Фінанс" просило суд призначити розпорядника майном арбітражного керуючого Беркут Максима Сергійовича (свідоцтво №1954 від 15.10.2020, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Також, до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство додано заяву арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича №02-01/09 від 12.04.2021 про участь у справі про банкрутство.
З огляду на вищевикладене, керуючись приписами п. 21 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд Луганської області вважає за необхідне призначити розпорядником майна у справі №913/903/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" арбітражного керуючого Беркут Максима Сергійовича (свідоцтво №1954 від 15.10.2020, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Що стосується встановлення розміру основної грошової винагороди, то відповідно до ч.2 ст. 30 Кодексу розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Враховуючи те, що довідка про середньомісячну заробітну плату керівника боржника у справі відсутня, господарський суд вважає за доцільне встановити основну грошову винагороду розпоряднику майна у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, авансованих кредитором на депозитний рахунок господарського суду Луганської області, яка відносяться до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство.
Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 28, 30, 39, 41, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -
4. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард".
5. Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 14.07.2022.
6. Розпорядником майна призначити арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво №1954 від 15.10.2020, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ).
7. Встановити основну грошову винагороду розпоряднику майна в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів, авансованих кредитором на депозитний рахунок господарського суду.
Грошова винагорода сплачується розпоряднику майна в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
У разі якщо процедура триватиме після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
8. Зобов`язати розпорядника майна до 14.03.2022 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати на затвердження господарському суду реєстр вимог кредиторів до 14.03.2022.
9. Призначити попереднє засідання суду на 16.03.2022 о 12 годині 00 хв.
10. Зобов`язати розпорядника майна не рідше одного разу на місяць надавати господарському суду (комітету кредиторів) звіт про свою діяльність з моменту призначення господарським судом.
11. Зобов`язати розпорядника майна підготувати та надати в межах строку процедури розпорядження майном господарському суду аналіз фінансово - господарської діяльності, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.
12. Зобов`язати боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна, та провести аудит фінансової звітності.
13. Зобов`язати розпорядника майна провести в строк до 25.03.2022 інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації.
Копію даної ухвали надіслати: боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, відповідного органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.02.2022.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ