УХВАЛА

02 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 922/2416/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Радіонова О. О., Зубченко І. В., Чернота Л. Ф.

від 22.12.2021

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

про визнання недійсними рішень наглядової ради та загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", в якому просив:

- визнати недійсним рішення наглядової ради Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" від 24.03.2021, оформлене протоколом засідання № 38-2021 від 24.03.2021;

- визнати недійсним рішення наглядової ради Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" від 23.04.2021, оформлене протоколом засідання № 39-2021 від 23.04.2021;

- визнати недійсним рішення річних загальних зборів Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", проведених дистанційно 29.04.2021, оформлене протоколом від 06.05.2021.

Позов обґрунтований порушенням процедури скликання та проведення річних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", приписів пункту 8.2 Статуту Товариства, статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", а також порушенням прав ОСОБА_1 , якого фактично було позбавлено права голосу внаслідок порушення процедури скликання річних загальних зборів акціонерів Товариства від 29.04.2021.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.10.2021 у справі № 922/2416/21 позов задоволений повністю.

Постановою від 22.12.2021 Східний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2021 у справі № 922/2416/21. Ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив повністю.

12 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 922/2416/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що підставами касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 922/2416/21 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявності виключних випадків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу, скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги статті 56 Закону України "Про акціонерні товариства" та пунктів 8.5 та 17.16 Статуту Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" і не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 910/19433/17 та від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18.

Разом із цим, в обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних відносинах, ОСОБА_1 не зазначив конкретну норму (норми) права щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її застосування. Отже скаржником не дотримано вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, і належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу, шляхом зазначення щодо якої саме норми (норм) права відсутній висновок Верховного Суду.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги ОСОБА_1 без руху, Суд наразі не розглядає клопотання про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 922/2416/21.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 922/2416/21 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко