ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" лютого 2022 р. Справа № 914/1264/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Гриців В.М.,

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу санаторію Нафтуся Прикарпаття б/н та дати

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 суддя: Сухович Ю.О.

м. Львів

про повернення зустрічної позовної заяви

в межах справи № 914/1264/21

за позовом Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача санаторію Нафтуся Прикарпаття, Львівська області, Дрогобицький район, м. Дрогобич

про стягнення 988 604,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Західного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга санаторію «Нафтуся Прикарпаття» б/н та дати на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 про повернення зустрічної позовної заяви в межах справи № 914/1264/21.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 з підстав, що визначені ч. 2 ст. 260 ГПК України апеляційну скаргу санаторію Нафтуся Прикарпаття б/н та дати на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 про повернення зустрічної позовної заяви в межах справи № 914/1264/21 залишено без руху, а скаржнику рекомендовано усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Вказана ухвала суду направлена апелянту 12.11.2021, проте, 22.12.2021 року на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою за "за закінченням терміну зберігання" 16.12.2021.

Згідно з ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України визначено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В Рішенні Європейського суду з прав людини "В`ячеслав Корчагін проти Росії" зазначено: «Незважаючи на те, що матеріали справи, що надходять до Суду, не містять конкретних доказів, таких як поштові відмітки, що стосуються відправлення рішення суду, сам заявник визнав у національному провадженні, що ці рішення суду були направлені на його адресу і потім були повернуті суду як не доставлені. Тому немає сумніву, що з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса. В межах конкретної судової стадії провадження проти заявника сторонами не заперечувалося, що повідомлення про винесення рішення і власне рішення було надіслано на зареєстровану адресу заявника. Що стосується поведінки національних органів влади в даній справі, Суд зазначає, що вони діяли відповідно до законодавства, надсилаючи повідомлення на зареєстровану адресу проживання. Також інформація, яка стосується призначених слухань, була своєчасною та адекватно доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) суду. Таким чином суд демонстрував достатню старанність, щоб дозволити заявнику, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень, що стосуються підприємців, визначитися з провадженням проти нього, а саме стосовно процедури оскарження у справі.».

Апелянтом (відповідачем) у справі є санаторію Нафтуся Прикарпаття, яке зазначаючи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресу: 82186, Львівська обл., Дрогобицький район, село Модричі, ВУЛИЦЯ КУРОРТНА, будинок 1, мало усвідомлювати, що на вказану адресу може надходити кореспонденція пов`язана із його діяльністю та у випадку зміни такої адреси, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в установленому порядку, відомості про зміну місця реєстрації.

Крім цього, на поштовому конверті, в якому була скерована апеляційна скарга зазначено відправника санаторій Нафтуся Прикарпаття та адреса 82186, Львівська обл., Дрогобицький район, село Модричі, вулиця Курортна, будинок 1.

Слід також зазначити, що згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 28.01.2019 року у справі № 915/1015/16, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а тому повернення поштовим відділенням зв`язку поштового конверта з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного повідомлення апелянта.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Згідно із ч.ч. 1,3 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин."

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Так, ухвала Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.11.2021 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/100990532), а тому апелянт або його представник міг ознайомитися з текстом ухвали суду та усунути недоліки вказані в ухвалі суду від 05.11.2021 року.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду, то скаржник, подавши касаційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно вимог статті 43 ГПК України, повинен був стежити за рухом поданої ним скарги та за результатом розгляду її судом, а саме відкриттям провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.

Проте на час постановлення цієї ухвали від скаржника не надходило заяви про усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі від 05.11.2021 у даній справі.

Як зазначалося вище, 22.12.2021 на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою за "за закінченням терміну зберігання" 16.12.2021.

Статтею 5 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ч. 1, 4, 6, 7 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на вказане, апеляційний господарський суд зазначає, що 10-денний строк, наданий ухвалою суду від 05.11.2021 для усунення недоліків апеляційної скарги, закінчився - 28.12.2021 із врахуванням положень ст.116 та ст. 242 ГПК України.

Однак, станом на 01.02.2022, скаржник вимог ухвали від 05.11.2021 не виконав, недоліків встановлених при поданні апеляційної скарги не усунув, а саме не сплатив судового збору в розмірі 2 270,00 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що станом на 01.02.2022 апелянтом не усунуто недоліків апеляційної скарги, які викладені в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2021, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про повернення апеляційної скарги на підставі ч. 6 ст. 260 ГПК України.

За змістом ч. 7 ст. 260 ГПК України, про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

повернути санаторію «Нафтуся Прикарпаття» апеляційну скаргу б/н та дати на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 про повернення зустрічної позовної заяви в межах справи № 914/1264/21.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді: В.М. Гриців

Г.Г. Якімець