ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" січня 2022 р. Справа № 926/4807-б/21

М.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», с. Мокіївці, Шепетівський район, Хмельницька область №1701/22-01 від 17.01.2022

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2021 (суддя Бутирський А.А.) про відкриття провадження

у справі №926/4807-б/21

за заявами ініціюючого кредитора Фермерського господарства «КВС», с. Борщівська Турка, Снятинський район, Івано-Франківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Мирне», с. Дністрівка, Дністровський район, Чернівецька область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2021 у справі №926/4807-б/21 відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ «АТЗТ Мирне»; визнано грошові вимоги ФГ «КВС» у розмірі 93 365,54 грн., з них: 62 700,00 грн. заборгованості за поставлений товар, 5 648,15 грн. 3 % річних, 14502,51 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 4194,88 грн. пені, 6320,00 грн. судових витрат на правничу допомогу; введено процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Поповича Дмитра Миколайовича.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ «Серединецьке», яке станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали ще не було учасником у справі №926/4807-б/21 про банкрутство ТОВ «АТЗТ Мирне», звернулося до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою. В поданій апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що є потенційним кредитором боржника, а тому відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «АТЗТ Мирне» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів матиме негативний вплив на відновлення платоспроможності ТОВ «Серединецьке», яке також перебуває в процедурі банкрутства.

За змістом ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 254 цього Кодексу, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу.

Зокрема, п. 17 ч.1, ч. 2 ст. 255 ГПК України передбачено право на оскарження ухвал у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 5 ст. 41 ГПК України). У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Судом враховується, що з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до ст. 1 якого учасниками у справі про банкрутство є сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут)), арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Кредитори (в розумінні абзацу 10 ч. 1 ст. 1 КУзПБ, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство), з моменту подання заяви, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 45 КУзПБ, можуть скористатися правами, передбаченими абзацом 1 ч. 6 названої статті, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (аналогічна правова позиція викладена у пункті 56.20 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, 11.01.2022 ТОВ "Середенецьке" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою з грошовими вимогами до боржника у сумі 38 459 038,38 грн.

Таким чином, оскаржувана ухвала безпосередньо стосуються інтересів ТОВ "Середенецьке", зокрема, з огляду ще й на таке.

Відповідно до ч. 13, 14 ст. 45 КУзПБ одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі господарським судом вводиться процедура розпорядження майном на строк, визначений ч. 2 ст. 44 цього Кодексу,.

З моменту відкриття провадження у справі, зокрема: пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом;

Згідно з положеннями ст. 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що хоча станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство потенційні кредитори боржника ще не є учасниками справи, однак з аналізу наведених норм КУзПБ вбачається, що постановлена ухвала стосується прав та інтересів вказаних осіб. Оскільки ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, такі кредитори не мають можливості задовольнити свої вимоги інакше, аніж в процедурі банкрутства на конкурентній основі, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість оскарження ТОВ «Серединецьке» ухвали Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2021 у справі №926/4807-б/21 на підставі ч. 2 ст. 254 ГПК України.

Водночас в апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому покликається на те, що копію оскаржуваної ухвали суду він не отримував, оскільки не був учасником справи, а про її існування випадково довідався із Єдиного державного реєстру судових рішень 06.01.2022. Апеляційну скаргу подано 17.01.2022.

Розглянувши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, частини 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Так, згідно частин 1, 2 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необхідно зазначити, що важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Враховуючи наведене та те, що апеляційну скаргу подано в межах десяти днів з моменту ознайомлення із копією оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання апелянта та поновити строк на апеляційне оскарження.

Судом встановлено, що апеляційна скарга подана за формою та змістом, які визначені статтею 258 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 119, 234, 256, 262 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити строк на апеляційне оскарження.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», с. Мокіївці, Шепетівський район, Хмельницька область №1701/22-01 від 17.01.2022 на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2021 у справі №926/4807-б/21.

3. Учасникам у справі подати суду обґрунтовані відзиви на апеляційну скаргу не пізніше 11.02.2022. До відзиву додати докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам у справі.

4. Господарському суду Чернівецької області надіслати матеріали справи №926/4807-б/21 на адресу Західного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК