ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м.Дніпро Справа № 904/854/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Пономаренко Н.А. (поза межами суду)

від відповідача: Муравський В.В. (ЦАГС)

від відповідача: Савчук Ю.М. ( поза межами суду)

від третьої особи: Кошарна С.С. (ЦАГС)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року (суддя Васильєв О.Ю.) у справі № 904/854/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальнітсю Сварог-Дністер, с.Куча

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Серединецьке , с. Мокіївці

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер-2019 (ТОВ Дністер-2019), м.Шепетівка

про стягнення 2 266 016, 89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Агротек звернувся (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 19.05.21р. та заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.21р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер із позовом про стягнення суми недоотриманих відсотків виходячи з процентної ставки 70% у розмірі 2 266 016,89 грн. за період з 23.03.19 р. по 07.02.20р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року у справі № 904/854/20 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агротек звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року по справі №904/854/20 скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом було не в повній мірі досліджені обставини справи та надані докази, наслідком чого стала невірна оцінка обставин, які стосуються чинності поруки, що стало причиною відмови в позові.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що відповідач був обізнаний про наявність Додаткової угоди № 2 від 13.07.2016 року до Договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 року, але при цьому судом не надано оцінки обсягу зобов`язань, який існував на момент укладання Додаткової угоди № 2 та був нею визначений.

Апелянт посилається на те, що відповідач поручився перед Позивачем за виконання позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке не всього обсягу зобов`язань, які були визначені Договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 року, а лише за той їх обсяг, який існував станом на дату укладення Договору поруки, тобто станом на 30.03.2018 року ця сума складала 280 277,87 доларів США, що обумовлено пунктами 1 та 2 Додаткової угоди № 2, яка є меншою від загального обсягу зобов`язань Третьої особи 1 перед Позивачем яке було визначене Договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 року (з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №2), і яке складало 296 912,57 доларів США.

Тож, неповне дослідження матеріалів та обставин справи полягає в тому, що судом першої інстанції встановлено, що Відповідач був обізнаний про наявність Додаткової угоди №2 від 13.07.2016 року до Договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 року, але при цьому судом не надано оцінки обсягу зобов`язань, який існував на момент укладання Додаткової угоди № 2 та був нею визначений.

Апелянт зазначає, що зроблений судом висновок про те, що уклавши Додаткову угоду №3, був збільшений обсяг грошового зобов`язання поручителя, є помилковим, оскільки внесення зміни до Графіку внесення лізингових платежів жодним чином не збільшило обсяг зобов`язань поручителя, на підтвердження чого в п.З Додаткової угоди №3 сторонами визначено, що станом на 30.03.2018р. розмір зобов`язання (в тому числі простроченого) складав 194 881,54 доларів США, тобто меншим від первісного зобов`язання, яке існувало за Договором фінансового лізингу та на підтвердження саме цього й була укладена відповідна додаткова угода.

На думку апелянта, господарський суд дійшов передчасного висновку про те, що порука за Договором поруки припинилась до 30.03.2018, а тому до цих правовідносин не може бути застосовано положення ч. 1 ст. 559 ЦКУ в редакції, яка набула чинності з 04.02.2019, та про те, що поручитель не був обізнаний про укладення додаткової угоди, оскільки, як вважає апелянт, обидві юридичні особи контролювались одним і тим самим контролером (бенефіціаром) - ТОВ "Сварог-Дністер", яке не могло бути необізнаним щодо факту та умов укладення ТОВ "Серединецьке" додаткової угоди № 3 від 30.03.2018, оскільки укладання цієї додаткової угоди було санкціоноване тією ж особою.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021року у справі № 904/854/20, та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек».

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року у справі № 904/854/20, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 03.11.2021 року о 09:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро , пр. Дмитра Яворницького,65, зал засідань № 207.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2021року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек відкладено на 25.11.2021рік на 09:30 годину.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2021року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек відкладено на 15.12.2021рік на 12:00 годину.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2021року оголошено перерву в судовому засіданні до 18.01.2022 на 09:30 годин.

Через відпустку судді Антоніка С.Г. та з урахуванням п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, судове засідання, призначене на 18.01.2022 року, не відбулось, у зв`язку з чим справа призначена до розгляду на 25.01.2022.

Товариством з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек залишити без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року у справі № 904/854/20 залишити без змін, у зв`язку з тим, що доводи ТОВ «Агротек» грунтуються на припущеннях та не спростовують факти, що Поручитель не поручався за зобов`язаннями, які визначені додатковою угодою №3 від 30 березня 2018 року до договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11 березня 2015 року, а тому порука ТОВ «Сварог-Дністер» за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30 березня 2018 року є припиненою з 30 березня 2018 року у відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України в редакції, яка діяла на момент укладення договору поруки.

У зв`язку з тим, що порука є припиненою з 30 березня 2018 року - ТОВ «Сварог-Дністер» вільний від будь-яких зобов`язань за договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11 березня 2015 року із врахуванням додаткової угоди №2 від 13 липня 2016 року, оскільки вимога (в судовому порядку) кредитором за договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11 березня 2015 року була подана після 30 березня 2018 року.

В судовому засіданні 25.01.2022року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати, а представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги просив залишити її без задоволення, а рішення без змін.

В судовому засіданні 25.01.2022року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.15р. між ТОВ Агротек (лізингодавець) та ТОВ Серединецьке (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу №8АФ-15, відповідно до п. 1.1. якого лізингодавець зобов`язується передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу (трактор John Dееrе 8335R, 2013 року випуску, ціною 250 000,00 доларів США), а лізингоодержувач прийняти предмет лізингу (майно) та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору всі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього договору та додатку №2 Графік внесення лізингових платежів до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі.

Згідно з п. 7.2. договору : у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений у графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 70% річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п.11.1. строк дії договору встановлено сторонами з 11.03.15р. по 20.12.17р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором (т.1, а.с.26-27).

Додатком №1 до цього договору є специфікація майна ,в якій наведено його найменування - трактор John Dееrе 8335R , вартістю 250 000 $. (т.1, а.с.28).

Відповідно до Графіку внесення лізингових платежів, що є додатком №2 до договору, перший лізинговий платіж, який повинна була здійснити третя особа - 20.04.15р., а останній - 20.12.17р.; загальна сума лізингових платежів -275 367,45 $ ( т.2, а.с.12).

13.07.16р. між ТОВ Агротек (лізингодавець) та ТОВ Серединецьке (лізингоодержувач) укладено додаткову угоду №2 до договору фінансового лізингу, якою був збільшений платіж як винагорода (комісія) лізингодавцю за отримане у лізинг майно з 62 867,45 $ до 84 412,57 $, викладено у новій редакції Графік внесення лізингових платежів (загальна сума лізингових платежів збільшилася з 275 367,45 $ до 296 912,57 $ ), а також внесено зміни в п. 7.2. договору шляхом викладення його у наступній редакції: У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) (т.1,а.с.31).

Цією додатковою угодою № 2 ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" погоджено загальний розмір зобов`язань ТОВ "Серединецьке" перед ТОВ"Агротек" станом на момент її укладання (13.07.2016) 280 277,87 доларів США, який складається:

- із заборгованості станом на 13.07.2016 по сплаті чергових лізінгових платежів згідно графіку внесення лізінгових платежів за вересень 2015 червень 2016 в розмірі 99 745,77 доларів СІІІА (п. 2 Додаткової угоди №2),

- та платежів за Графіком внесення лізингових платежів, починаючи з 20.07.2016 по 20.12.2017 у загальному розмірі 180 532,10доларів США (п.1 Додаткової угоди №2).

30.03.18р. між ТОВ Агротек (лізингодавець) та ТОВ Серединецьке (лізингоодержувач) укладено додаткову угоду №3 до договору фінансового лізингу, якою був збільшений платіж як винагорода (комісія) лізингодавцю за отримане у лізинг майно з 84 412,57 $ до 94 790,76 $, внесено зміни до Графіку внесення лізингових платежів (перший платіж 20.04.15р., останній 20.06.19р.), а також враховуючи зміну строків платежу за графіком, подовжено строк дії договору до 20.06.19 р. включно (т.1, а.с.32).

У п.3 цієї додаткової угоди сторони визначили прострочену заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів за лютий 2016 - грудень 2017 року в розмірі 194 881,54доларів США, яка складається з: суми, що компенсує частину вартості предмету лізингу -162 477,34 доларів США, платежу як винагороди (комісії) за отримане у лізинг майно - 8 476,29 доларів США, штрафних санкцій - 23 927,91 доларів США лізингоодержувач зобов`язується сплатити у наступному порядку:

1) 105 443,39 доларів США в строк до 20.11.2018;

2) 52 721,69 доларів США в строк до 20.03.2019;

3) 26 360,85 доларів США в строк до 20.05.2019;

4) 10 355,61 доларів США в строк до 20.06.2019.

Загальний розмір зобов`язань ТОВ "Серединецьке" перед ТОВ"Агротек" станом на момент укладання Додаткової угоди №3 (30.03.2018) становив 205 259,73 доларів США.

Цей загальний розмір зобов`язань складався з:

- простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів за лютий 2016 - грудень 2017 року в розмірі 194 881,54 (п. 3 Додаткової угоди);

- платежів за Графіком внесення лізингових платежів, починаючи з 20.11.2018 року по 20.06.2019 у розмірі 10 378,19 доларів США (п.1 Додаткової угоди №2).

30.03.18р. між ТОВ Агротек (лізингодавець), ТОВ Сварог-Дністер (поручитель) та ТОВ Серединецьке (лізингоодержувач) укладено договір поруки №2П/8АФ-15, предметом якого є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.15р., а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.15р. (надалі за текстом основний договір).

Відповідно до п. 1.3. вищезазначеного договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має. Для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя на внесення таких змін. Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадках неможливості виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за основним договором лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно, повідомивши поручителя про прострочення лізингоодержувачем своїх зобов`язань за основним договором протягом 2-х робочих днів з моменту прострочення лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання.

Відповідно до пунктів 3.1.1., 3.1.2. договору поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня від дати отримання письмової вимоги лізингодавця про прострочення лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання або листа лізингодавця про неможливість виконати зобов`язання за основним договором, виконати відповідне зобов`язання шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості лізингоодержувача за основним договором на рахунок лізингодавця. Поручитель зобов`язаний у разі невиконання лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання відповідати перед лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення.

Згідно з п. 6.2. договору поруки сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється, якщо лізингодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 6.3. договору поруки: у тому разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім) ( т.1,а.с.34).

Від імені ТОВ Сварог-Дністер (поручитель) цей договір було підписано директором товариства Олійником А.А., який діяв на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ Сварог-Дністер (протокол №29/03-2018/СД від 29.03.18 р.), яким (поміж-іншим) було уповноважено його укласти та підписати договір поруки з метою гарантування виконання ТОВ Серединецьке своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.15р. (зі змінами та доповненнями), що укладені між ТОВ Агротек та ТОВ Серединецьке (копія цього протоколу загальних зборів була надана представником ТОВ Сварог-Дністер до матеріалів справи № 904/1478/19 за участю тих же сторін, та в подальшому залучена до матеріалів цієї справи,т.4, а.с. 95-100).

01.03.19р. ТОВ Агротек направив на адресу ТОВ Серединецьке (лізингоодержувач) повідомлення №2802/19-2019/2юр від 28.02.19р. та рахунок №2802/2019/2 від 28.02.19р. із вимогою щодо виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу з оплати лізингових платежів в загальному розмірі 4 149 472,76 грн. (т.1, а.с.36).

09.04.19р. позивач направив поручителю - ТОВ Сварог-Дністер вимогу №0904/19-20юр від 09.04.19р. про сплату грошових коштів в сумі 4 149 472,76 грн., яка залишилась невиконаною.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер із позовом про стягнення суми недоотриманих відсотків виходячи з процентної ставки 70% у розмірі 2 266 016,89 грн. за період з 23.03.19 р. по 07.02.20р., позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротек» посилався на невиконання відповідачем як поручителем ТОВ Серединецьке (третя особа-1) зобов`язань за договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.15р. , що є підставою для стягнення з відповідача процентів, передбачених статтею 625 ЦК України за період після ухвалення судового рішення по справі №904/1478/19 за позовом позивача до відповідача про стягнення основної заборгованості та процентів, тобто, за період з 23 березня 2019 року по день звернення з позовом, тобто 07 лютого 2020 року.

Відмовляючи у задовленні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з відсутністі доказів на підтвердження того, що поручитель - ТОВ Сварог-Дністер надав письмову згоду на збільшення ціни договору фінансового лізингу і відповідальності за ним, що свідчить про припинення поруки за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.18р. в силу закону з 30.03.18р. (моменту збільшення розміру відповідальності поручителя внаслідок укладання додаткової угоди №3 від 30.03.18р. до договору фінансового лізингу без згоди поручителя), що зумовлює і припинення з вказаної дати перебування сторін договору у статусі кредитора та боржника у розумінні ст. 509 ЦК України, а отже і існування у позивача, як кредитора, права на стягнення сум, передбачених статтею 625 ЦК України та умовами договору фінансового лізингу.

Суд зазначив, що оскільки договір поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.18р. припинився до 04.02.19р., тому до відносин сторін за таким договором не підлягають застосуванню положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування №2478-VIII від 03.07.2018, який було введено в дію 04.02.19р., та яким частину 1 ст. 559 ЦК України було викладено у новій редакції.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В статті 553 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

В силу положень частин 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 559 Цивільного кодексу України в редакції, яка діяла на час укладання договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Вирішуючи питання щодо того, чи збільшився обсяг відповідальності відповідача, колегія суддів враховує, що договір поруки був укладений в той же день, що і додаткова угода № 3 до договору фінансового лізнгу, тобто, 30.03.2018 року.

Загальні збори учасників ТОВ Сварог-Дністер, на яких вирішувалось питання надання згоди на укладання договору поруки, відбулися 29.03.2018 року, тобто, на день раніше, ніж була укладена додаткова угода № 3 від 30.03.2018 до договору фінансового лізингу, а тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що Позивачем не надано доказів укладання цієї додаткової угоди до моменту укладання договору поруки або доказів отримання згоди поручителя на укладання цієї додаткової угоди, та не надано жодних доказів на спростування цієї обставини.

Зі змісту договору поруки №2П/8АФ-15 від 30 березня 2018 року (пункт 1.1. Договору поруки) також не вбачається, що Поручитель поручається за виконання зобов`язань, які визначені додатковою згодою №3 від 30 березня 2018 року до договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11 березня 2015 року.

З пункту 1.1. договору поруки вбачається, що предметом даного договору є зобов`язання ТОВ Сварог-Дністер солідарно відповідати в повному обсязі перед лізингодавцем за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, які випливають з умов договору лізингу, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору лізингу, сторони в пункті 1.3. того ж розділу договору поруки, що має назву Предмет договору, конкретизували вищевказані умови, зазначивши, що для внесення будь-яких змін та доповнень до договору лізингу лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя на внесення таких змін.

Отже, сторони договору вважали, що згода поручителя, за пунктом 1.3. не потрібна на будь-які зміни, тобто, згідно з цим пунктом, поручитель в момент укладання договору поруки погоджується на зміни до договору фінансового лізингу без додаткового узгодження з ним цих змін.

Разом з цим, пункт 6.3. договору поруки, який знаходиться у розділі Заключні положення, передбачає протилежну умову (яка суперечить предмету договору) про те, що у разі, якщо без згоди поручителя (наявність чи відсутність якої для сторін договору поруки згідно з умовами пункту 1.3. юридично неважлива) до договору фінансового лізингу вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім).

Але ж згідно з предметом договору (пункт 1.1.) цей попередній обсяг відповідальності, що залишається без змін, визначений як повний обсяг як за договором лізингу, так і за усіма додатковими угодами до нього.

За умов, коли положення договору суперечать одне одному, об`єктивний аналіз договірних правовідносин має включати в себе й оцінку фактичних дій учасників цих правовідносин, здійснених ними на виконання договору.

Як правильно зазначено в рішенні суду першої інстанції, позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення ТОВ Сварог-Дністер про укладення додаткової угоди №3 до договору фінансового лізингу, згідно з якою змінено ціну даного договору та графік внесення лізінгових платежів.

Проте, судом не було враховано, що станом на дату підписання Додаткової угоди № 3 до Договору поруки, відповідач був обізнаний про існування Додаткової угоди № 2, за якою розмір зобов`язання ТОВ "Серединецьке" фактично був набагато меншим від первісного зобов`язання, яке існувало за Договором фінансового лізингу.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник - ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) протягом дії Договору фінансового лізингу самостійно частково здійснював погашення суми заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, де містяться відомості, що в період з 10.10.2016 (тобто вже після укладення Додаткової угоди №2 від 13.07.2016 до Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015) та до 30.03.2018 (до укладення Додаткової угоди № 3 до Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 та Договору поруки), Третя особа здійснювала часткове погашення лізингових платежів.

Відповідно до матеріалів справи на момент укладення Договору поруки № 2П/8АФ-15 від 30.03.2018 забезпечене ним зобов`язання, а саме зобов`язання за Договором фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 існувало вже більше двох років, в тому числі вже існувала Додаткова угода № 2 від 13.07.2016 (далі - Додаткова угода №2) до Договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015.

Відповідач -ТОВ "Сварог-Дністер" поручився перед Позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Третьою особою 1 (ТОВ "Серединецьке") зобов`язань, які випливають з умов Договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору фінансового лізингу №8АФ-15.

Враховуючи наведене, Відповідач поручився перед Позивачем за виконання не всього обсягу зобов`язань, які були визначені Договором фінансового лізингу №8АФ-Г5 від 11.03.2015, а лише за той їх обсяг, який існував станом на дату укладення Договору поруки, тобто станом на 30.03.2018, тобто, з урахуванням Додаткової угоди № 2.

При цьому станом на 30.03.2018 погоджений розмір зобов`язань ТОВ "Серединецьке" складав 280 277,87 доларів США, що обумовлено пунктами 1 та 2 Додаткової угоди №2.

Цей розмір зобов`язань складається із заборгованості станом на 13.07.2016 року 99 745,77 доларів СІІІА (п. 2 Додаткової угоди №2) та платежів за Графіком внесення лізингових платежів, починаючи з 20.07.2016 року 180 532,10 доларів США (п.1 Додаткової угоди №2).

Таким чином, відповідач поручився перед Позивачем за виконання Третьою особою грошового зобов`язання у розмірі 280 277,87 доларів США.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції, відмовивши у стягненні процентів за порушення виконання грошового зобов`язання за період після ухвалення рішення у справі № 904/1478/19 з тих підстав, що порука припинилась у зв`язку із збільшенням обсягу відповідальності без згоди поручителя, не надав оцінки та не з`ясував обсяг зобов`язань, який існував на момент укладання Додаткової угоди № 2 та був нею визначений.

Станом на момент укладання Додаткової угоди №3 від 30.03.2018 обсяг зобов`язань ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) перед Позивачем складав 205 259,73 доларів США, тобто, став меншим на 75 018,14 доларів США.

Тобто, уклавши Додаткову угоду №3 позичальник та позивач засвідчили фактичне зменшення розміру зобов`язань станом на 30.03.2018 з 280 277,87 доларів США до 205 259,73 доларів США.

При цьому, колегія суддів вважає, що внесення зміни до Графіку внесення лізингових платежів жодним чином не збільшило обсяг зобов`язань Поручителя, на підтвердження чого в п. 3 Додаткової угоди №3 сторонами визначено, що станом на 30.03.2018 розмір зобов`язання (в тому числі простроченого) складав 194 881,54 доларів США.

Згідно правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.20.2018 у справі № 910/7389/17, від 04.09.2018 у справі № 910/23452/17 не будь-яка зміна умов забезпеченого зобов`язання без згоди поручителя призводить до припинення поруки, а лише така, що спричинила збільшення обсягу відповідальності поручителя. Якщо ж внаслідок зміни забезпеченого зобов`язання обсяг відповідальності поручителя зменшився чи залишився незмінним, підстав для припинення поруки відповідно до наведеної правової норми немає.

Таким чином, оскільки Додаткова угода №3 до Договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11.03.2015 хоча і була укладена без згоди Поручителя, однак через те, що обсяг забезпеченого зобов`язання та обсяг відповідальності Поручителя не збільшився, підстав для припинення Договору поруки від 30.03.2018 №2П/8АФ-15 відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України немає.

За наслідками укладання Додаткової угоди № 3 до договору фінансового лізингу №8АФ-15 від 11 березня 2015 не відбулося збільшення зобов`язання Поручителя без його згоди та не відбулося збільшення обсягу його відповідальності, що спростовує висновки суду першої інстанції про припинення поруки з цих підстав.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів також вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що до відносин сторін за таким договором не підлягають застосуванню положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування №2478-VIII від 03.07.2018, який було введено в дію 04.02.19р., та яким частину 1 ст. 559 ЦК України було викладено у новій редакції з тих підстав, що договір поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.18р. на думку суду першої інстанції припинився до 04.02.19р.

Так, Законом України від 03.07.2018 N2478-ІІІ, які набрали чинності з 04.02.2019 року, було змінено редакцію статті 559 ЦКУ.

Після внесених змін ч. 1 ст. 559 ЦКУ стала передбачати, що в разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Тобто, зобов`язання поруки припиняється не в повному обсязі, а лише в частині збільшення обсягу відповідальності поручителя, а щодо первісного обсягу його відповідальності вона залишається чинною.

У пункті 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 03.07.2018 N2478-VIII встановлено, що він застосовується до відносин, що виникли до введення його в дію і продовжують існувати після введення його в дію.

Оскільки колегією суду встановлено, що заборгованість позичальника за Договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 до теперішнього часу не погашена, а обсяг відповідальності Відповідача не збільшився після укладання Додаткової угоди №3 від 30.03.3018, то відносини за вищенаведеним Договорам поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.2018 продовжують існувати і підпадають під дію цього закону, а тому висновки суду першої інстанції про те, що оскільки порука за Договором поруки припинилась до 30.03.2018, до цих правовідносин не може бути застосовано положення ч. 1 ст. 559 ЦКУ в редакції, яка набула чинності з 04.02.2019, не відповідають нормам матеріального права.

Доводи відповідача про те, що порука припинилась на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України в редакції на дату укладання договору поруки, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом п.6.2 договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що у межах справи № 904/1478/19 позивач у квітні 2019 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Армада (Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер (Відповідач-2, далі ТОВ "Сварог-Дністер") та Товариства з обмеженою відповідальністю СК Бужок (Відповідач-3) із позовом про солідарне стягнення 34 132 215,75 грн. (у т.ч.: 4 177 187,23 грн. - заборгованості з лізингових платежів і 29 955 028,52 грн. - 365% річних), то з урахуванням додаткових угод до договору фінансового лізингу, якими були змінені строки лізингових платежів та строк дії договору, відсутні підстави вважати припиненою поруку на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з п.7.2 Договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 року, у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений графіком, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 70 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу( відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 13.07.2016 року, внесені зміни до п. 7.2 Договору фінансового лізингу, яким сторони погодили, що у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений у графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу( відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України).

Так, з розрахунку позивача вбачається, що

- борг по платежу №19 склав 11 408,27 доларів США;

- борг по платежу №20 склав 23 944,18 доларів США;

- борг по платежу №21 склав 23 910,07 доларів США;

- борг по платежу № 22 склав - 1082,87 доларів США( враховуючи переплату по платежу № 22, заборгованість по платежу № 21 зменшена на 1082,87 доларів США)

- борг по платежу №23 склав 11 572,62 доларів США;

- борг по платежу №24 склав - 989,76 доларів США (тобто, враховуючи переплату по платежу № 24, заборгованість по платежу № 23 відповідно зменшена на 989,76 доларів США);

- борг по платежу №25 склав - 917,92 доларів США (тобто, враховуючи переплату по платежу № 25, заборгованість по платежу № 23 відповідно зменшена на 917,92 доларів США);

- борг по платежу №26 склав - 948,52 доларів США (тобто, враховуючи переплату по платежу N26, заборгованість по платежу № 23 відповідно зменшена на 948,52 доларів США);

- борг по платежу №27 склав 873,29 доларів США;

- борг по платежу №28 склав 902,40 доларів США;

- борг по платежу №29 склав 902,40доларів США;

- борг по платежу №30 склав 13 309,25 доларів США;

- борг по платежу №31 склав 13152,05 доларів США;

- борг по платежу №32 склав 12 959,93 доларів США;

- борг по платежу №33 склав 25 221,23 доларів США.

Таким чином, загальна сума боргу за платежами, яка є базою для нарахування відсотків річних складає 134 216,62 доларів США: 11408,27 + 23944,18+23910,07 - 1082,87 + 11572,62 - 989,76 - 917,92 - 948,52 + 873,29 + 902,40 + 902,40 + 13309,25 + 13152,05 + 12959,93 + 25221,23.

При цьому, відповідач жодним чином не спростував даний розмір заборгованості, а тому колегія суддів прймає його до уваги як основу для розрахунку 70% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Тож, загальний розмір недоотриманих відсотків у межах заявленого позивачем розміру складає 2 266 016,89 грн.: 134 216,62 доларів США (загальна сума заборгованості)*70% (розмір відсотків річних обумовлений Договором №8АФ-15)/365 (кількість днів у році) * 321 (кількість днів, за які обчислюється недоотримані відсотки за період з 23.03.2019року по 07.02.2020року) = 82 625,96 доларів США (недоотримані відсотки у валюті контракту) *27,425 (курс долара, який застосовувався при розрахунку на момент підготовки заяви про уточнення позовних вимог.

Таким чином, оскільки, відповідач не виконав зобов`язання з оплати поточної та простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів у строки, визначені умовами договору, внаслідок чого, за період з 23.03.2020 року, тобто, з дати, до якої здійснено розрахунок недоотриманих відсотків у справі № 904/1478/19 по 07.02.2020, розмір відсотків у заявлених позивачем межах 70% річних, складає 2 266 016,89 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, колегія суддів також вважає за необхідне врахувати наступні обставини.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.11.20р. у справі №924/181/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.21р., визнано припиненою поруку ТОВ Сварог-Дністер за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.2018, укладеним між ТОВ Сварог-Дністер, ТОВ Агротек та ТОВ Серединецьке.

Проте, постановою КГС ВС від 14.06.21 у справі № 924/181/20 вищезазначені судові рішення були скасовані й ухвалено нове рішення, яким в позові ТОВ Сварог-Дністер відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ Сварог-Дністер у справі №924/181/20 про припинення поруки за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.2018, КГС ВС з посиланням на правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 26.01.21р. у справі №522/1528/15-ц, виходив з того, що ТОВ Сварог-Дністер як поручитель має захищати свої права в судовому провадженні про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема, і з тих підстав, що порука припинилася, а окремий позов про визнання поруки припиненою не може бути задоволений після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів. Тобто у разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту (т.4,а.с.72-76).

Отже, в межах розгляду даної справи за позовом лізингодавця про стягнення заборгованості з поручителя суд має вирішити питання наявності або відсутності підстав для припинення поруки за договором поруки №2П/8АФ-15 від 30.03.18р.

В той же час, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 у справі № 904/1478/19, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2020, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Дністер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" 4 177 187,23 грн. заборгованості з лізингових платежів і 29 955 028,52 грн. 365% річних, 9327,39 грн. витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" 4 177 187,23 грн. заборгованості з лізингових платежів і 5 744 799,99 грн. 70% річних, 3822,61 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою ВС КГС від 11 серпня 2020 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2020 у справі № 904/1478/19 скасовані, справа передана на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи судові рішення про задоволення позовних вимог ТОВ Агротек та направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.08.2020 відзначив, що суди не з`ясували (із зазначенням про це в мотивувальних частинах судових рішень), за який саме період позивач заявив до стягнення заборгованість з лізингових платежів, а також не дослідили обставини щодо наявності чи відсутності спливу встановленого частиною 4 статті 559 ЦК України строку стосовно кожного з передбачених Договором лізингу і Графіком платежів.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості та суми недоотриманих відсотків з ТОВ ТД Армада ЛТД та ТОВ СК Бужок, закрито провадження у справі №904/1478/19 в цій частині позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 у справі № 904/1478/19 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Дністер" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2022 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 у справі № 904/1478/19 скасовано.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек до Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер задоволено у повному обсязі.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек заборгованість з лізингових платежів у сумі 3 831 057,34 грн., 5 149 676,08 грн. суму недоотриманих відсотків.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, Центральний апеляційний господарський суд виходив з того, що порука Відповідача за зобов`язаннями Третьої особи перед позивачем в частині відповідальності щодо сплати заявлених до стягнення лізингових платежів № 13-33 згідно первісного Графіку внесення лізингових платежів, не є припиненою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи всі вищезазначені обставини у сукупності, господарський суд Дніпропетровської області неповно з`ясував обставни справи, дав неналежну правову оцінку доказам, неправильно застосував норми матеріального права, що у відповідності до статті 277 ГПК України є підставою для скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року у справі №904/854/20 (суддя Васильєв О.Ю.) скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Дністер, ( ідентифікаційний код юридичної особи 35289018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек (ідентифікаційний код юридичної особи 32232765) суми недоотриманих відсотків у розмірі 2 266 016 грн. 89 коп., судовий збір у сумі 33990 грн. 25коп. за розгляд справи в суді першої інстанції, судовий збір у розмірі 50985 грн.38 коп. за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Відповідно до ст. 327 ГПК України видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.02.2022року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік