ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9222/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деймос-Груп", 01033, м.Київ, вул.Іллі Еренбурга, буд.5, офіс № 4,

до Фізичної особи-підприємця Філімоненко Сергія Сергійовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про стягнення заборгованості у розмірі 20 296,37грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Деймос-Груп" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Філімоненко Сергія Сергійовича про стягнення заборгованості по сплаті суборендної плати в розмірі 20 296,37грн.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним чином виконання умов Договору № 02 суборенди об`єкта нерухомості від 29.01.2020р. в частині сплати суборендної плати.

Ухвалою суду від 01.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України. Згідно трек-номеру 222 ухвала суду від 01.12.2021р. не була вручена відповідачу під час доставки з зазначенням на поштовому конверті Укрпоштою "по истечению срока хранения".

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Окрім цього, згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень. Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись із прийнятими по даній справі судовими рішеннями на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2020 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Деймос-Груп" (орендар) та фізичною особою-підприємцем Філімоненко Сергієм Сергійовичем (суборендар) укладено договір №02 (надалі - Договір), за п. 1.1. якого орендар передає, суборендар приймає у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення №27, групи приміщень №24, площею 18,8 кв.м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 (надалі- Об`єкт суборенди).

Для визначення меж Об`єкту суборенди, сторони можуть додавати план розміщення нежитлового приміщення з позначенням на ньому контурів об`єкту суборенди, що є невід`ємною частиною даного Договору у разі підписання його сторонами.

Відповідно до п. 2.1. договору орендар передає суборендарю об`єкт суборенди за актом приймання-передачі. В акті приймання-передачі сторони зазначають склад об`єкту суборенди, його стан на момент передачі у користування та інше.

Суборендар вступає в строкове платне користування об`єктом суборенди з моменту підписання сторонами ату приймання-передачі (п. 2.2. Договору).

10.02.2020 сторонами підписано акт приймання-передачі до договору №02 суборенди нерухомого майна від 29.01.2020, у звязку з чим, відповідачеві було предано нежитлове приміщення №27, групи приміщень №24, площею 18,8 кв.м., що розташоване на шостому поверсі нежитлового будинку (літера А) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11.

Згідно з п. 5.1. договору в редакції Додаткової угоди №03 з 01 вересня 2020 загальний розмір суборендної плати за місяць користування об`єктом суборенди складає 13 398 (тринадцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 20 копійок без ПДВ.

Пунктом 5.6. договору визначено, що починаючи з другого календарного місяця користування, розмір суборендної плати за поточний місяць суборенди визначається шляхом коригування суми суборендної плати за попередній місяць на індекс інфляції (індекс споживчих цін) за даними Державної служби статистики України за попередній місяць.

У разі, коли коефіцієнт інфляції за попередній місяць менше одиниці, суборендна плата за поточний місяць не коригується та встановлюється в розмірі, що відповідає суборендній платі за попередній місяць.

Зміна суборендної плати, передбачена цим пунктом договору є індексацією та не потребує додаткового узгодження сторонами. Індексація суборендної плати здійснюється орендарем шляхом формування відповідних рахунків на сплату суборендної плати.

Відповідно до п.5.5. договору починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом суборенди, суборендар здійснює повну оплату суборендної плати за місяць, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

Згідно з п. 5.10 та 3.3.26. договору суборендар зобов`язаний завчасно, до настання строків оплати відповідних платежів, отримувати в орендаря рахунки на сплату платежів передбачених цим договором.

Суборендар свої зобов`язання по сплаті платежів за договором належним чином не виконав, умови договору порушив, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість за користування об`єктом суборенди у розмірі 20 296,37 грн., яка складається з:

- заборгованості за вересень 2020 у розмірі 13 398,20 грн. на підставі рахунку №77 від 01.09.2020;

- заборгованість за березень 2021 у розмірі 6 898,17 грн.;

Як зазначає позивач, ним за останній виставлено рахунок на оплату №43 від 01.03.2021 на суму 13 465,12 грн.

На підставі п. 5.8.2. договору орендарем зараховано залишок авансового платежу у розмірі 6 566,95 грн. в рахунок сплати суборендної плати за березень 2021.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за березень 2021 становить 6 898,17 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами договірних зобов`язань щодо надання та оплати послуг оренди.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, належать до господарських зобов`язань, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (абз. 1 ч. 1 ст. 760 ЦК України).

Частинами 1-3 ст. 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідач відзив на позов не надав.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2020 сторонами укладено договір укладено договір №02, за п. 1.1. якого орендар передає, суборендар приймає у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення №27, групи приміщень №24, площею 18,8 кв.м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 (надалі- Об`єкт суборенди).

На підставі акту приймання-передачі 10.02.2020 відповідачеві передано позивачем нежитлове приміщення №27, групи приміщень №24, площею 18,8 кв.м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11.

Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконував.

На час розгляду справи доводи наведені позивачем відповідачем не спростовані. Доказів оплати спірної заборгованості не надано.

З урахуванням викладеного, до стягнення належить заборгованість по сплаті суборендної плати у розмірі 20 296,37 грн.

Згідно зі ст.129 ГПК України судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Філімоненко Сергія Сергійовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деймос-Груп", 01033, м.Київ, вул.Іллі Еренбурга, буд.5, офіс № 4, заборгованість по сплаті суборендної плати у розмірі 20 296,37 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 07.02.2022

Суддя С.П. Панна