СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Харків Справа № 10745/2-19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України (вх. № 3462 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Усатим В.О., дата складання повного тексту ухвали 12.10.2021,

за заявою Підприємства зі 100% ІІ "ITERA Energy" м. Київ,

до державного підприємства Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, с. Селекційне,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшли заяви від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) (вх. №9616 від 24.04.2020) та Національної академії аграрних наук України (вх. № 11588 від 22.05.2020) про закриття провадження у справі №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19 відмовлено у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вх. 9616 від 24.04.2020 про закриття провадження у справі; відмовлено у задоволенні заяви Національної академії аграрних наук України вх. 11588 від 22.05.2020 про закриття провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Національна академія аграрних наук України звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяви Національної академії аграрних наук України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про закриття провадження у справі №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національної академії аграрних наук України (вх. № 3462 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19; призначено розгляд справи на 27.01.2022, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 ГПК України.

06.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Національної академії аграрних наук України надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №10745/2-19, призначеному на 27.01.2022 о 15:00 годині, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням системи відеоконференцзв`язку "Easycon".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 задоволено заяву Національної академії аграрних наук України (вх.№148) про участь у судовому засіданні по справі №10745/2-19, призначеному на 27 січня 2022 року о 15:00 годині, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 27.01.2022 розпочалось в режимі відеоконференції за участю представника апелянта, який надав пояснення щодо обставин справи з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги, підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив суд її задовольнити, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяви Національної академії аграрних наук України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про закриття провадження у справі №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН; закрити провадження у даній справи.

Присутній в судовому засіданні прокурор, керуючий санацією боржника арбітражний керуючий Фадєєв О.П. та представник кредитора АТ "Харківобленерго" заперечували проти доводів апеляційної скарги НААН, зазначивши про відсутність підстав для закриття провадження у справі посеред триваючої процедури санації та враховуючи виконання санаційних заходів щодо погашення грошових вимог кредиторів, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підтримав доводи апеляційної скарги НААН в повному обсязі, вказав на закінчення передбачених чинним законодавством строків для процедури санації боржника та відсутність підстав для їх продовження, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до статуту Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук, довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, листа Регіонального відділення по Харківській області Фонду державного майна України від 06 лютого 2002 року організаційно-правова форма господарювання юридичної особи державне підприємство, органом, уповноваженим управляти майном Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН є Українська академія аграрних наук, форма власності загальнодержавна власність (т.1, а.с. 50, 101-109, 119).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.11.2001 у справі № 10745/2-19 порушено провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН за заявою кредитора Торгово-енергетичної фірми "ITERA ENERGY"; ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.02.2002 у справі № 10745/2-19 введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна Цимберова Д.І. (т.1, а.с. 1, 114-115)

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2002 у справі № 10745/2-19 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН (т.1, а.с.181-182).

Постановою Господарського суду Харківської області від 15.04.2004 визнано банкрутом Дослідне господарство "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Цимберова Д.І., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру (т.5, а.с. 164-167).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2015 усунуто арбітражного керуючого Цимберова Д.І. від виконання обов`язків ліквідатора Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича. (т.17, а.с. 71-74).

26.08.2016 до місцевого господарського суду від ТОВ "Мілл-Агро" надійшов лист (вх.№ 27999 від 26.08.2016), яким товариство повідомило про намір виступити інвестором банкрута відповідно до статті 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою відновлення виробничої діяльності на наявних землях сільськогосподарського призначення, що призведе до погашення кредиторської заборгованості та поновлення роботи господарства (т.18, а.с. 37).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2017 задоволено заяву ліквідатора Безпалого С.О. (вх. № 30852 від 21.09.2017); звільнено арбітражного керуючого Безпалого С.О. від виконання обов`язків ліквідатора у справі; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фадєєва О.П.; зобов`язано Безпалого С.О. передати всі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою, арбітражному керуючому Фадєєву О.П. протягом 3-х днів від дати винесення даної ухвали за актом приймання-передачі; зобов`язано ліквідатора Фадєєва О.П. виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови Господарського суду Харківської області у даній справі, надати суду звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури (т.19, а.с.35-38).

20.12.2017 відбулося засідання комітету кредиторів Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, оформлене протоколом №19, на якому розглянуто питання про введення процедури санації. Відповідно до пункту 2 протоколу засідання комітету кредиторів від 20.12.2017 вирішено:

- звернутись до Господарського суду Харківської області з клопотанням ввести процедуру санації ДГ "Мерефа" строком на 15 місяців;

- призначити керуючим санацією - арбітражного керуючого Фадеева О.П. (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора № 1821 від 30.06.2017);

- зобов`язати арбітражного керуючого Фадеева О.П. до 21 березня 2018 року надати до Господарського суду Харківської області погоджений та затверджений план санації в разі прийняття судом рішення про перехід до санації ДГ "Мерефа" (т.19, а.с.93-94).

21.12.2017 до суду першої інстанції надійшло клопотання голови комітету кредиторів - АК "Харківобленерго" (вх. № 42449 від 21.12.2017), в якому він просив, зокрема: припинити процедуру ліквідації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН; ввести процедуру санації боржника та призначити керуючим санації арбітражного керуючого Фадєєва О.П. (т.19, а.с.91-92).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2017 припинено процедуру ліквідації боржника - Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН; припинено повноваження ліквідатора Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН Фадєєва О.П.; задоволено клопотання голови комітету кредиторів про введення процедури санації боржника та призначення керуючого санацією; введено процедуру санації боржника строком на 6 місяців, тобто до 21.06.2018; призначено керуючим санації боржника арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича (свідоцтво № 1821 від 30.06.2017, адреса: пр. Л. Малої, 99, м. Харків) (т.19, а.с.143-147).

29.12.2017 за номером 28364 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про введення процедури санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН (т.19, а.с.148-149).

На виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 21.12.2017 керуючим санацією боржника арбітражним керуючим Фадєєвим О.П. розроблений план санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН (далі план санації), який погоджений органом, уповноваженим управляти майном Національною академією аграрних наук, що підтверджуються постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 18.07.2018 №12/18, схвалений комітетом кредиторів Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, що підтверджується протоколом засідання комітету кредиторів від 27.08.2018 №21 (т.20, а.с. 47-89).

Відповідно до плану санації основними цілями санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН є:

- розробка заходів спрямованих на збереження Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН господарюючим суб`єктом;

- розробка комплексу заходів спрямованих на відновлення платоспроможності підприємства;

- розробка заходів операційного характеру спрямованих на зменшення видаткової частини бюджету підприємства;

- розробка заходів фінансового характеру спрямованих на збільшення доходної частини бюджету підприємства;

- підвищення рівня рентабельності за рахунок зміни політики ціноутворення;

- проведення розрахунків з конкурсними та поточними кредиторами за рахунок коштів отриманих від виробничої діяльності;

- систематизація вищевказаних заходів, обрахування економічного ефекту від їх втілення та складання плану санації;

- погодження плану санації з органом, до повноважень якого згідно із законодавством або установчими документами боржника віднесено право приймати рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про введення процедури санації;

- отримання письмової згоди всіх кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з затвердженим Господарським судом Харківської області реєстром вимог кредиторів ухвалою господарського суду від 04.04.2002, на впровадження цього плану санації;

- досягнення зазначених цілей шляхом втілення у життя заходів передбачених планом санації.

Запланований строк санації - 15 місяців, до жовтня 2019 року. Протягом цього строку планується реалізувати заходи передбачені планом санації, відновити платоспроможність підприємства, погасити кредиторську заборгованість в розмірі та порядку передбаченому планом санації.

Вказаний план санації містить оцінку фінансового стану підприємства; аналіз фінансових факторів, що призвели до неплатоспроможності, та визначення можливості санації підприємства; заходи з відновлення платоспроможності; погашення вимог кредиторів; прогноз соціально-економічних наслідків проведеної санації.

Так, в рамках плану санації запропоновано реалізувати такі заходи, спрямовані на відновлення платоспроможності збереження Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН: використання земельних ділянок для вирощування соняшника та отримання прибутку від господарської діяльності.

В розділі 6 плану санації зазначено про те, що погашення вимог кредиторів буде відбуватися за рахунок коштів отриманих від реалізації продукції в такому порядку:

- заборгованість перед кредиторами першої черги, затверджених ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2002, складає 12530,23 грн, у тому числі: ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на суму 125,00 грн; ВАТ "Харківський завод тракторних двигунів" на суму 125,00 грн; ТОВ "Харківплемсервіс" на суму 125,00 грн; Акціонерної компанії "Харківобленерго" на суму 11336,23 грн; Акціонерного товариство "Полімерагро" на суму 125,00 грн; ТОВ "Олександрит" на суму 125,00 грн; Торгово-енергетичної фірми "ITERA ENERGY" на суму 194,00 грн; ВАТ "Укртелеком" в особі Центра електрозв`язку №11 ХД "Укртелеком" на суму 125,00 грн; Харківської райдержадміністрації Харківської області на суму 125,00 грн.

- заборгованість перед кредиторами третьої черги, затверджених ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2002, складає 160511,00 грн, у тому числі: Харківської райдержадміністрації Харківської області на суму 12100,00 грн; відділення Держказначейства у Харківському районі Харківської області на суму 3879,00 грн; Харківського міськрайуправління пенсійного фонду у Харківській області на суму 26306,63 грн; Харківської ОДПІ на суму 118225,37грн.

- заборгованість перед кредиторами четвертої черги, затверджених ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2002, складає 2 336 704,68 грн, з яких: ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на суму 131772,58 грн; ВАТ "Харківський завод тракторних двигунів" на суму 1256,38 грн; ТОВ "Харківплемсервіс" на суму 3137,80 грн; Акціонерної компанії "Харківобленерго" на суму 1637481,68 грн; Акціонерного товариства "Полімерагро" на суму 1545,57 грн; ТОВ "Олександрит" на суму 23721,14 грн; Торгово-енергетичної фірми "ITERA ENERGY" на суму 523935,85 грн; ВАТ "Укртелеком" в особі Центра електрозв`язку №11 ХД "Укртелеком" на суму 13854,48 грн.

- заборгованість перед кредиторами шостої черги (неустойка (пеня, штраф) та інші штрафні санкції), затверджених ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2002, складає 2730,05 грн, з яких: Харківського міськрайуправління пенсійного фонду у Харківській області на суму 28,90 грн; Харківської ОДПІ на суму 2701,15 грн.

Відповідно до графіків погашення заборгованості перед кредиторами передбачено погашення вимог кредиторів першої черги до 30 вересня 2019 року, вимог кредиторів третьої черги до 05 жовтня 2019 року, вимог кредиторів четвертої черги до 10 жовтня 2019 року; вимог кредиторів шостої черги до 15 жовтня 2019 року.

У розділі 7 плану санації визначено прогноз соціально-економічних наслідків проведеної санації. Відповідно до цього розділу у разі проведення санації та втіленням у життя заходів передбачених планом санації, у 2018-2019 роках Дослідне господарство "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН вийде на беззбитковий рівень роботи. Беззбитковий рівень роботи буде досягнутий у 2019 році за рахунок використання земель сільськогосподарського та отримання сільськогосподарської продукції. У процедурі санації очікується, що внаслідок реалізації продукції підприємство почне отримувати з 2019 року кошти які будуть спрямовані:

- на сплату податків, що виникнуть під час реалізації соняшника перед бюджетом;

- на фінансування поточних витрат, пов`язаних з господарською діяльністю підприємства;

- на погашення витрат на проведення процедури санації;

- погашення кредиторської заборгованості.

Втілення у життя вказаних заходів збереже Дослідне господарство "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН господарюючим суб`єктом.

Отже, наданий план санації боржника передбачав погашення вимог кредиторів до 15.10.2019 за рахунок коштів, отриманих від реалізації соняшника, вирощеного за допомогою ТОВ "МІЛЛ-АГРО" на земельних ділянках, які знаходяться у постійному користуванні боржника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2018 задоволено клопотання розпорядника майна про затвердження плану санації та продовження строку процедури санації. Затверджено план санації боржника - Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, який погоджено з Національною академією наук України та схвалено комітетом кредиторів на його засіданні 27.08.2018, а також ТОВ "МІЛЛ-АГРО". Продовжено строк процедури санації на 15 місяців. Зобов`язано керуючого санацією виконувати вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 21.12.2017, щоквартально звітувати про хід виконання плану санації перед комітетом кредиторів та судом, звіти разом з рішенням комітету, балансами боржника і іншою фінансовою звітністю надавати суду на п`ятий день після проведення засідання комітету кредиторів (т.20, а.с.98-101).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.03.2020 зобов`язано керуючого санацією надати суду звіти щодо ходу виконання процедури санації в період з 21.06.2018 по 21.09.2019 (т.20, а.с. 173-175).

В свою чергу, до суду першої інстанції від керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Фадєєва О.П. надійшло клопотання про продовження процедури санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН строком на 15 місяців (вх. № 9351 від 21.04.2020). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що повне відновлення платоспроможності боржника відповідно до плану санації не відбулось з об`єктивних причин у зв`язку із неможливістю використання всього обсягу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що було зумовлено непідготовленістю землі та розповсюдження на значній площі рослинних шкідників, що у сукупності не дало можливості досягти поставлених планом санації цілей. Водночас, зазначено про повне погашення вимог кредиторів першої та третьої черги, часткове задоволення вимог кредиторів четвертої черги (т. 21, а.с. 16-17).

Також, від керуючого санацією у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надійшли наступні документи: звіти про хід процедури санації від 21.09.2018, від 21.12.2018, від 21.03.2019, від 29.06.2019, від 21.09.2019, від 21.12.2019, від 15.04.2020, протоколи зборів комітету кредиторів від 18.12.2019 №22, від 15.04.2020 №23, фінансова звітність за 2019 рік, копії банківських виписок (вх. № 9352) (т.21, а.с. 18-44).

Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН від 18.12.2019 №22 з питання другого порядку денного "Про розгляд стану виконання плану санації" прийнято такі рішення:

- визнати роботу керуючого санацією ДГ "Мерефа" Фадєєва О.П. - задовільною.

- суму грошових коштів, отриману від реалізації продукції - насіння соняшника у сумі 1447236,00 грн в т.ч. ПДВ 20% , направити на погашення заборгованості боржника у наступному порядку:

1. Здійснити з санатором боржника ТОВ "МІЛЛ-АГРО" розрахунок за виконані ним роботи з посіву, вирощування та збирання врожаю насіння соняшника у сумі 1143720,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% відповідно до договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 16.01.2019 та акту прийому-передачі виконаних робіт від 05.12.2019.

2. Суму грошових коштів, що залишилася після розрахунку з санатором (у сумі 1143720,00 грн та сплати податку на додану вартість у сумі 50586,00 грн) у розмірі 252930,00 грн направити на погашення грошових вимог кредиторів першої черги у розмірі 11961,23 грн, за виключенням грошових вимог ВАТ "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Центра електрозв`язку №11 ХД "Укртелеком", ТОВ "ОЛЕКСАНДРИТ" та Підприємства зі 100% іноземною інвестицією "ITERA Energy", місцезнаходження та реквізити яких керуючому санацією вставити не надалося можливим.

3. Суму грошових коштів, що залишилася після погашення вимог кредиторів першої черги у розмірі 240968,77 грн направити на погашення грошових вимог кредиторів третьої черги у розмірі 160511,00 грн.

4. Суму грошових коштів, що залишилася після погашення вимог кредиторів третьої черги у розмірі 80457,77 грн направити на погашення грошових вимог кредиторів четвертої черги пропорційно їх часток у цій черзі у наступному порядку:

1) ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" - 5969,96 грн;

2) ВАТ "Харківський завод тракторних двигунів" - 56,32 грн;

3) ТОВ "Харківплемсервіс" 136,77 грн;

4) Акціонерна компанія "Харківобленерго" - 74214,24 грн;

5) Акціонерне товариство "Полімерагро" - 64,36 грн.

5. Продовжити процедуру санації боржника строком на 15 місяців у встановленому законодавством порядку та зобов`язати арбітражного керуючого - керуючого санацією Фадєєва О.П. звернутися до Господарського суду Харківської області з клопотанням про продовження строку процедури санації ДГ "МЕРЕФА" (т.21, а.с.32-33).

У звіті керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН від 15.04.2020 зазначено про те, що в ході здійснення процедури санації затверджений план санації був виконаний частково у зв`язку з незадовільним станом земель сільськогосподарського призначення та наявністю рослинних шкідників, що перешкоджають посіву культури соняшника. Вказано про те, що під час виконання плану санації санатором здійснено комплекс робіт з посіву, вирощування та збору врожаю соняшника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що знаходяться у постійному користуванні боржника; після виконання робіт зі збору врожаю отримано 172,29 тон продукції насіння соняшника; на засіданні комітету кредиторів 18.12.2019 вирішено суму грошових коштів отриману від реалізації продукції у сумі 1447236,00 грн (8400,00 грн за 1 тонну) направити на погашення заборгованості боржника у визначеному цими зборами порядку. Крім цього, керуючий санацією зазначив, що станом на дату подання звіту кредиторська заборгованість ДГ "Мерефа" складає 2260554,09 грн та додано оновлену інформацію про стан кредиторської заборгованості (т.21, а.с. 25-27).

Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів від 15.04.2020 №23 комітетом кредиторів погоджено звіт керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН та визнано його роботу задовільною; вирішено продовжити процедуру санації боржника строком на 15 місяців у встановленому законодавством порядку та зобов`язати керуючого санацією Фадєєва О.П. звернутись до Господарського суду Харківської області з клопотанням про продовження строку процедури санації ДГ "Мерефа" (т.21, а.с.34-37).

24.04.2020 до суду першої інстанції від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 9616 від 24.04.2020). Вказане клопотання з посиланням на приписи п. 9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ч. 6 ст. 36 та п. 12 ч.1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ, мотивоване тим, що процедура санації триває більше 2 років, що не відповідає вимогам Закону про банкрутство та перевищує строки, на які була введена процедура санації (з урахуванням їх продовження судом) (т.21, а.с. 50-53).

Також, 22.05.2020 до місцевого господарського суду від Національної академії аграрних наук України надійшла заява про закриття провадження у справі (вх. 11588 від 22.05.2020), в якій заявник зазначив про те, що строк плану санації, затвердженого судом, закінчився та план не виконаний боржником в повному обсязі. Також, посилається на те, що 20.10.2019 набув чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" 145-ІХ від 02.10.2019, положення якого поширюються на боржника, який є державним підприємством, та, відповідно до якого до боржника не можуть бути застосовані такі судові процедури як санація чи ліквідація.

До суду першої інстанції надійшло клопотання (вх. 22140 від 04.10.2021) керуючого санацією ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, в якому просить суд долучити до матеріалів справи документи, які свідчать про те, що протягом 2020-2021 керуючим санацією вживаються заходи щодо погодження змін до плану санації, а саме:

- протокол засідання комітету кредиторів від 12.05.2020 №24, відповідно до якого прийнято рішення схвалити зміни до плану санації ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН у запропонованій редакції та зобов`язати керуючого санацією вжити заходів по погодженню зазначених вище змін з Національною академією аграрних наук України та подати погоджені зміни до плану санації на затвердження до Господарського суду Харківської області;

- лист Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук від 12.05.2020 вих. 16-01/207 до Національної академії аграрних наук України про погодження змін до плану санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН;

- лист керуючого санацією арбітражного керуючого Фадєєва О.П. від 12.05.2020 вих. № 01-34/01 до Національної академії аграрних наук України про погодження змін до плану санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН;

- відповідь Національної академії аграрних наук України на лист від 12.05.2020 вих. № 01-34/01 про відсутність підстав для продовження плану санації та внесення змін до нього, та подання заяви про закриття провадження у справі;

- протокол засідання комітету кредиторів від 10.03.2021 №26, відповідно до якого прийнято рішення схвалити зміни до плану санації ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН у запропонованій редакції та зобов`язати керуючого санацією вжити заходів по погодженню зазначених вище змін з Національною академією аграрних наук України та подати погоджені зміни до плану санації на затвердження до Господарського суду Харківської області; визнати клопотання Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) та Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі необґрунтованими;

- зміни до плану санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, схвалені комітетом кредиторів на підставі протоколу від 10.03.2021 № 26 (т.23, а.с. 2-17)

04.10.2021 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні клопотань про закриття провадження у справі (т.23, а.с. 22-27).

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що посилання заявників на Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" 145-ІХ від 02.10.2019 як на підставу для закриття провадження у справі є безпідставним, оскільки станом на дату набрання ним чинності вже введено процедуру санації боржника та положення цього Закону не містять підстави для закриття провадження у справі відносно боржника, який вже перебуває в процедурі санації. Крім цього, посилаючись на те, що 18.12.2019 та 15.04.2020 комітетом кредиторів прийнято рішення продовжити процедуру санації боржника ДГ "Мерефа", план санації виконаний частково та в результаті процедури санації були погашені вимоги першої та третьої черги в повному обсязі, вимоги четвертої черги погашені частково, місцевий господарський суд дійшов висновку про ефективність та результативність проведених на виконання плану санації заходів, наявності у підприємства можливості займатись господарською діяльністю, задовольняти вимоги кредиторів, а також відновити свою платоспроможність.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були порушені норми процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що Дослідне господарство "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН перебуває у процедурі санації близько чотирьох років, проте така процедура не досягла своєї легітимної мети та шкодить підприємству. Також вважає, що судом першої інстанції помилково не враховано положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" 145-ІХ від 02.10.2019 в якості підстави для закриття провадження у справі, з огляду на те, що боржник є державним підприємством та щодо нього не можуть бути застосовані процедури санації та ліквідації. На підтвердження своєї правової позиції апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №916/61/13-г.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Предметом даного судового розгляду є заява Національної академії аграрних наук України, як органу управління боржника, та заява Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про закриття провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН у зв`язку з тим, що до боржника, який є державним підприємством, не допускається застосування процедури санації/ліквідації.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаних заяв про закриття провадження з підстав їх передчасності та наголосив на тому, що процедуру санації у цій справі було введено до набрання законної сили Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", а норми даного закону не встановлюють можливість припинення уже застосованої процедури санації та закриття з цих підстав провадження у справі про банкрутство.

З наведеного слідує, що при апеляційному перегляді цієї справи належить перевірити правильність застосування судом положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" та встановити наявність чи відсутність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН було порушено відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до частини 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - кодекс, КУзПБ).

Згідно з пунктом 4 "Прикінцевих та перехідних положень" цього Кодексу з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Правовий аналіз пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави дійти висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Тобто, законодавець встановив обмеження щодо застосування всіх правових механізмів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства до справ про банкрутство, які знаходяться на момент набрання Кодексом чинності на стадії санації, і розгляд яких, без будь-яких виключень, має відбуватися відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у цій справі введено процедуру санації боржника ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва УААН. На день набрання чинності Кодексу санація не припинена. Отже, провадження у справі регулюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19.01.2013 набрала чинності нова редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно з пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень якого положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013, передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Отже, правовідносини на стадії санації боржника регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013.

20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (далі Закон № 145-ІХ).

Пунктом 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ установлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Як було встановлено, у справі про банкрутство боржника, який з 21.12.2017 перебуває в процедурі санації у справі про банкрутство, подано клопотання про закриття провадження у цій справі з підстав заборони на застосування процедури санації/ліквідації у справі про банкрутство боржника, як державного підприємства через запроваджені з 20.10.2019 пунктом 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ відповідні законодавчі обмеження.

Судова колегія враховує, що з прийняттям Закону № 145-ІХ втратив чинність Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", положення якого поширювались на певне коло суб`єктів, що прямо визначені в цьому законі, а саме на юридичних осіб - об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, а також на юридичних осіб - об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, та були включені у відповідний перелік за цим законом.

При цьому, щодо заборон на застосування процедур банкрутства щодо окремих суб`єктів, то положення Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (в період його чинності) узгоджувались з нормами Господарського кодексу України, а саме з положеннями частини третьої статті 214 (у редакції цієї статті станом до втрати чинності Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"): процедури щодо неплатоспроможних боржників, передбачені цим Кодексом, не застосовуються до казенних підприємств; до державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, вказані процедури застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

Водночас, норми пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ не містять винятків, окрім тих, що прямо визначені в цій нормі, щодо кола суб`єктів - державних підприємств, на яких за цими нормами не поширюються відповідні заборони у застосуванні процедур санації та ліквідації у справі про банкрутство.

А тому відсутність в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ прямої вказівки на збереження в ньому тих обмежень у застосуванні за колом суб`єктів, що були встановлені Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", виключає звуження кола суб`єктів - державних підприємств, на яких поширюють свою дію положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ.

Отже, не допускається звуження кола державних підприємств, на яких поширюються визначені цими положення обмеження у застосуванні процедур санації та ліквідації, окрім тих винятків, які прямо визначені в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ.

Тобто положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ - заборона у застосуванні процедури санації, не поширюється на державні підприємства, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки; а заборона у застосуванні процедури ліквідації не поширюється на державні підприємства, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи викладене, а також той факт, що судом не встановлено обставин належності боржника до державних підприємств, щодо яких пункт 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ встановлює винятки у застосуванні за суб`єктним складом, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обмеження у застосуванні цих положень Закону за суб`єктною ознакою не поширюються на підприємство боржника, про що вірно зазначено скаржником в апеляційній скарзі.

Поряд з цим, у цій справі потребує дослідженню та визначенню порядок застосування у справах про банкрутство пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ за темпоральною ознакою - беручи до уваги дату запровадження судової процедури, у якій перебував боржник на момент набрання чинності цим Законом.

Судова колегія виходить з тих обставин, що судові рішення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника та про застосування до нього процедури санації за правилами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвалені як до введення в дію з 21.10.2019 КУзПБ, так і до набрання чинності Законом № 145-ІХ з 20.10.2019.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 у питанні тлумачення та застосування пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" цього Закону у справах про банкрутство державних підприємств, які перебували в процедурі санації або ліквідації на час набрання чинності Законом № 145-ІХ викладено такі висновки.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 11 ГПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини одинадцятої статті 11 ГПК України забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Консультативна рада європейських судів у Висновку № 11 (2008) про якість судових рішень наголосила на тому, що судді повинні послідовно застосовувати закон.

На думку ЄСПЛ, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ у справах "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. and Others v. Bulgaria", заява №1365/07, 24 April 2008, § 39), "Олександр Волков проти України" ("Oleksandr Volkov v. Ukraine", заява № 21722/11, § 170)).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, і роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, § 65)).

Отже, зміст пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ потребує тлумачення у справах про банкрутство державних підприємств, які перебували в процедурі санації або ліквідації на час набрання чинності Законом, таким чином, щоб результат застосування вказаних норм відповідав засадам розумності та справедливості та узгоджувався з принципом верховенства права з урахуванням всіх його складників.

Для досягнення такого тлумачення Верховний Суд, передусім, виходив із визначеним у КУзПБ порядком запровадження кожної із передбачених у справі про банкрутство процедур, їх зміст та мету, а також правила переходу від однієї процедури до наступної.

Так, відповідно до КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство містить правовий інструментарій (юридично значимі дії, рішення, правочини тощо), за допомогою якого досягається мета відповідної процедури.

Зокрема, процедура судової санації запроваджується для превенції банкрутства та ліквідації боржника, його фінансового оздоровлення, а також задоволення вимог кредиторів шляхом додаткових заходів (реструктуризація боргів, реорганізація юридичної особи тощо) (частина перша статті 50 КУзПБ).

Ліквідаційна процедура спрямована, в першу чергу, на задоволення вимог кредиторів та виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Судові процедури застосовуються у справах про банкрутство шляхом прийняття судових рішень, з моменту набрання чинності яких, законодавець надає учасникам справи комплекс прав і обов`язків та запроваджує відповідні наслідки.

При цьому, якщо КУзПБ допускає перехід від однієї до іншої (наступної за цим Кодексом) процедури (від процедури розпорядження майном до санації та/або ліквідації, від санації до ліквідації, статті 49, 57 КУзПБ тощо), то можливість повернення до попередньої процедури банкрутства, окрім як шляхом скасування у встановленому законом (ГПК України) порядку судового рішення про відкриття відповідної судової процедури у справі про банкрутство, правила КУзПБ не містить.

Щодо судового рішення про застосування судової процедури у справі про банкрутство, що набрало чинності, в контексті застосування пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ Верховний Суд зазначив про таке.

За правилами частини третьої статті 3 ГПК України, статті 58 Конституції України не допускається зворотна дія закону в часі

Це правило застосовується із врахуванням принципу правової визначеності, який закріплений також і в статті 18 ГПК України, відповідно до частини першої якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Принцип правової визначеності, серед іншого (пункт 9.15) передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного із істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися; та який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керувався принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Таким чином, вжиту законодавцем в нормі пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ лінгвістичну конструкцію "не застосовуються" щодо судових процедур санації та ліквідації, що передбачає обмеження на їх застосування у подальшому (тобто, коли їх ще не було застосовано), між тим не можна ототожнювати з "закриттям провадження", а відповідно не можна і розуміти як вказівку на припинення чинних процедур санації та ліквідації і з закриттям провадження у тих справах про банкрутство державних підприємствах, щодо яких відповідні процедури вже були застосовані (відкриті) на час набрання чинності цим Законом.

Зважаючи на викладене, формулюючи правову позицію щодо застосування нечітких та неоднозначних для їх застосування положень пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ за темпоральною ознакою, Верховний Суд дійшов висновку, що на боржників - державних підприємств, до яких процедури санації/ліквідації у справах про банкрутство застосовані до набрання чинності Законом № 145-ІХ, положення його пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" не поширюються та не застосовуються як підстава для закриття провадження у відповідній справі про банкрутство, а провадження продовжується відповідно до застосованої у відповідній справі процедури, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

Такий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817, який в силу вимог частини 4 статті 236 ГПК України враховується судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин.

До того ж, колегія суддів враховує, що застосування норм як нових (через зміни у законодавстві, які відбулись з прийняттям Закону № 145-ІХ - його положень в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення"), що не містять окремої вказівки щодо їх зворотної дії в часі, призведе до не передбаченого законом та не врегульованого ним втручання в ті правовідносини між їх учасниками (у спірних правовідносинах - між визнаними кредиторами та боржником на стадії санації у справі про банкрутство, зокрема щодо задоволення вимог кредиторів за правилами спеціального закону про банкрутство), які виникли до цих змін - згідно з судовим рішенням (ухвалою про введення процедури санації, затвердження плану санації та продовження строку процедури санації), яке не скасоване, набрало законної сили, є обов`язковим до виконання (стаття 18 ГПК України).

При цьому, закриттям провадження у справі про банкрутство посеред триваючої процедури санації/ліквідації відбудеться втручання у наведені правовідносини тією мірою, що ці правовідносини залишаться без їх вирішення, що, в свою чергу, обумовить виникнення нових спорів, однак за відсутності їх правового врегулювання. Тобто закриття судової процедури банкрутства без її завершення та/або без переходу до іншої (передбаченої законом) судової процедури не вирішує, а ускладнює, передусім становище кредиторів боржника.

А тому наведений підхід у застосуванні пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ створює умови для порушення у відповідних правовідносинах у цих справах принципу правової визначеності (певності).

З огляду на викладене є необґрунтованим твердження заявників щодо поширення на боржника у цій справі, що перебуває у процедурі санації, застосованої до набуття чинності Законом № 145-ІХ, положення його пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення", та щодо наявності підстав для закриття провадження у справі про банкрутство боржника з урахуванням наведених положень Закону № 145-ІХ.

Окрім цього, у постанові від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817 Верховний Суд відступив від протилежної правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.10.2020 у справі № 916/61/13-г, на яку посилається заявник в своїй апеляційній скарзі як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, та відповідно до якої Верховний Суд підтримав висновок суду першої інстанції - щодо наявності підстав для закриття (відповідно до пункту 7 частини 1 статті 90 КУзПБ із застосуванням положення пункту 2 Розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 145-ІХ) провадження у справі про банкрутство боржника, процедуру ліквідації щодо якого у справі про банкрутство застосовано до набрання чинності вказаним Законом.

Відтак, доводи скаржника з посиланням на постанову Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 916/61/13-г є безпідставними, оскільки в силу правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/10947/17, слід враховувати останню позицію суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів застосовує до спірних правовідносин, які виникли у справі, що переглядається, правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817.

Щодо доводів апелянта про тривалість процедури санації боржника та неефективність цієї процедури, судова колегія зазначає таке.

Як вже було зазначено вище, враховуючи положення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013, зважаючи на дату порушення провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН, правовідносини на стадії санації боржника регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013.

З цих підстав колегія відхиляє посилання апелянта на вимоги частини шостої статті 36 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013, в якості підстав для закриття провадження у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до статей 1, 4 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, відносно суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, можуть застосовуватися такі судові процедури, як розпорядження майном боржника, мирова угода, санація (відновлення платоспроможності) боржника та ліквідація банкрута.

За змістом абзацу 12 статті 1 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 вбачається, що санація, як одна із судових процедур банкрутства, є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, вона спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Відповідно до частини 8 статті 16 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника.

Відповідно до частини 1, 2 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI) господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією. Санація вводиться на строк не більше дванадцяти місяців. За клопотанням комітету кредиторів чи керуючого санацією або інвесторів цей строк може бути продовжено ще до шести місяців або скорочено. Комітет кредиторів приймає рішення про погодження кандидатури керуючого санацією, вибір інвестора (інвесторів).

Абзацом 2 частини 6 статті 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі схвалення зборами кредиторів плану санації, який передбачає триваліший строк санації боржника, ніж початково встановлений, господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації забезпечить відновлення платоспроможності боржника.

Частинами 1, 2, 3 статті 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що за п`ятнадцять днів до закінчення санації, а також за наявності підстав для дострокового припинення санації керуючий санацією зобов`язаний надати комітету кредиторів письмовий звіт і повідомити членів комітету кредиторів про час і місце проведення засідання комітету кредиторів. Звіт керуючого санацією має містити: баланс боржника на останню звітну дату; рахунок прибутків і збитків боржника; відомості про наявність у боржника грошових коштів, які можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів боржника; відомості про дебіторську заборгованість боржника на дату подання звіту та про нереалізовані права вимоги боржника; відомості про стан кредиторської заборгованості боржника на дату подання звіту; до звіту керуючого санацією додаються докази задоволення вимог конкурсних кредиторів згідно з реєстром. Одночасно із звітом керуючий санацією вносить до комітету кредиторів одну з пропозицій: про прийняття рішення про дострокове припинення процедури санації у зв`язку з відновленням платоспроможності боржника; про прийняття рішення щодо припинення процедури санації і укладення мирової угоди; про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження процедури санації; про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з приписами частин 5-6 статті 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI), за наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів приймає рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо: припинення процедури санації у зв`язку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника; продовження встановленого строку процедури санації; припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; припинення процедури санації і укладення мирової угоди.

Якщо комітетом кредиторів не прийнято жодне з цих рішень або таке рішення не подано в господарський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня закінчення санації чи виникнення підстав для її дострокового припинення, господарський суд розглядає питання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в порядку, передбаченому цим Законом (частина шоста статті 21 Закону про банкрутство).

Частиною 7 наведеної норми визначено, що звіт керуючого санацією, розглянутий комітетом кредиторів, і протокол засідання комітету кредиторів направляються в господарський суд не пізніше п`яти днів після дати проведення засідання комітету кредиторів. До звіту керуючого санацією додаються реєстр вимог кредиторів і, за наявності, скарги кредиторів, які голосували проти прийнятого комітетом кредиторів рішення або не брали участі в голосуванні.

Про затвердження звіту керуючого санацією або про відмову в затвердженні зазначеного звіту, чи про продовження санації, або про затвердження мирової угоди виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку (частина 10 ст. 21 Закону про банкрутство).

Відповідно до частини 11 статті 21 Закону про банкрутство якщо розрахунки з кредиторами не проведено у строки, передбачені планом санації, господарський суд у разі відсутності клопотання комітету кредиторів про продовження термінів, передбачених планом санації, і внесення відповідних змін до плану санації визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Підсумовуючи наведене та враховуючи аналіз наведених законодавчих положень, слід дійти висновку, що вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для продовження процедури санації можливе лише після розгляду звіту керуючого санацією.

З матеріалів справи вбачається, що процедуру санації боржника введено ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2017, а ухвалою цього ж суду від 05.09.2018 затверджено план санації Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН та продовжено строк процедури санації боржника на 15 місяців, тобто як вірно зазначено судом першої інстанції до 06.12.2019.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН від 18.12.2019 №22 з питання другого порядку денного "Про розгляд стану виконання плану санації" прийнято рішення, яким визнано роботу керуючого санацією боржника задовільною; визначено порядок погашення заборгованості боржника за рахунок коштів, отриманих від реалізації продукції, у тому числі погашення грошових вимог кредиторів першої, третьої та частково четвертої черги. Крім того, вирішено продовжити процедуру санації боржника строком на 15 місяців та зобов`язано керуючого санацією Фадєєва О.П. звернутися до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури санації (т.21, а.с.32-33).

У звіті керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН від 15.04.2020 зазначено про те, що в ході здійснення процедури санації затверджений план санації був виконаний частково у зв`язку з незадовільним станом земель сільськогосподарського призначення та наявністю рослинних шкідників, що перешкоджають посіву культури соняшника. Вказано про те, що під час виконання плану санації санатором здійснено комплекс робіт з посіву, вирощування та збору врожаю соняшника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що знаходяться у постійному користуванні боржника; після виконання робіт зі збору врожаю отримано 172,29 тон продукції насіння соняшника; на засіданні комітету кредиторів 18.12.2019 вирішено суму грошових коштів отриману від реалізації продукції у сумі 1447236,00 грн (8400,00 грн за 1 тонну) направити на погашення заборгованості боржника у визначеному цими зборами порядку. Крім цього, керуючий санацією зазначив, що станом на дату подання звіту кредиторська заборгованість ДГ "Мерефа" складає 2260554,09 грн та додано оновлену інформацію про стан кредиторської заборгованості (т.21, а.с. 25-27).

На засіданні комітету кредиторів від 15.04.2020, оформленого протоколом №23, погоджено звіт керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН та визнано його роботу задовільною; вирішено продовжити процедуру санації боржника строком на 15 місяців у встановленому законодавством порядку та зобов`язати керуючого санацією Фадєєва О.П. звернутись до Господарського суду Харківської області з клопотанням про продовження строку процедури санації боржника (т.21, а.с.34-37).

Судом встановлено, що на виконання рішення комітету кредиторів до господарського суду від керуючого санацією Фадєєва О.П. надійшов звіт керуючого санацією, зміни до плану санації в розділі 6 "Погашення вимог кредиторів" в частині графіків погашення вимог кредиторів, що були розглянуті та схвалені 10.03.2021 на зборах комітету кредиторів, клопотання про продовження строку процедури санації боржника, а також докази на вчинення дій щодо погодження змін до плану санації з органом, уповноваженим управляти майном.

Необхідність продовження процедури санації боржника для виконання плану санації у справі № 10745/2-19 обґрунтована тим, що за час процедури санації боржника проведено виплати на задоволення вимог кредиторів (першої, третьої черги в повному обсязі, четвертої черги частково), однак незадоволеними вимоги залишаються кредиторів четвертої черги на суму 1532193,67 грн та шостої черги на суму 2730,05 грн. Тому зміни до плану санації боржника в частині розрахунків передбачають довший термін для погашення вимог кредиторів і відповідно більший строк процедури санації боржника.

Судова колегія зазначає, що вирішуючи питання наявності (відсутності) підстав для внесення змін до плану санації та продовження строку санації з метою виконання плану санації для відновлення платоспроможності боржника, слід враховувати конкретні обставини справи щодо можливості фінансового оздоровлення конкретного суб`єкта господарювання.

Між тим, з`ясування та встановлення господарським судом вказаних обставин на даному етапі розгляду справи є необхідним та обов`язковим для вирішення саме питання щодо продовження строку процедури санації, оскільки при вирішенні питання як про затвердження внесених змін до плану санації, так і питання про продовження у зв`язку з цим строків процедури санації господарський суд за нормами частини 6 статті 18 Закону про банкрутство має дати правову оцінку та встановити обов`язкову наявність підстав (або їх відсутність), за якими продовження строку санації і виконання плану санації забезпечить саме відновлення платоспроможності боржника.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час розгляду питання стосовно затвердження змін до плану санації судом мають бути досліджені умови виконання боржником плану санації, динаміка відновлення санації підприємства та ефективність заходів передбачених планом санації та змінами до нього направлених на оздоровлення фінансового стану підприємства.

Натомість, заявник звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН з підстав неефективності та недоцільності процедури санації передчасно, оскільки як питання про затвердження внесених змін до плану санації, так і питання про продовження у зв`язку з цим строків процедури санації господарський суд не вирішував, не надавав оцінки відповідним обставинам.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у постанові від 09.08.2018 у справі № 1/Б-294 Верховний Суд стосовно доводів про вихід за межі строків процедури санації, передбаченими у статті 17 Закону про банкрутство, зазначив таке.

Процедура санації є пріоритетною судовою процедурою, оскільки, головним завданням є фінансове оздоровлення суб`єкта господарювання, а ліквідаційна процедура має місце тільки у випадках неможливості відновлення платоспроможності боржника.

Нормативно визначений строк, на який запроваджується процедура санації, не слід ототожнювати зі строком фактичних розрахунків з кредиторами, включеними до реєстру. Планом санації може бути передбачено терміни здійснення розрахунків з кредиторами, включеними до реєстру, що перевищують визначений у частині 1 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, на який вводиться процедура санації. Такий висновок підтверджено Верховним Судом України у постанові від 20.05.2002 у справі №171/9-155.

У разі схвалення комітетом кредиторів плану санації, який передбачає більший строк санації боржника, ніж початково встановлений, господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації приведе до відновлення платоспроможності боржника.

За таких обставин, у вищенаведеній справі касаційний господарський суд дійшов висновку про підставність продовження строків санації та внесення відповідних змін до плану санації, які обґрунтовані тим, що подані на затвердження зміни до плану санації боржника спрямовані на реалізацію основних принципів відновлення платоспроможності, закладених у Законі про банкрутство.

Тобто, в кожному конкретному випадку слід досліджувати обставини щодо доцільності продовження строку процедури санації боржника з урахуванням можливості відновити платоспроможність боржника та задоволення вимог кредиторів.

Саме лише посилання на закінчення строків процедури санації не може бути безумовною підставою для закриття провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів зазначає, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Процедури банкрутства реалізуються за активної участі та ініціативи боржника та кредиторів, які є зацікавленими особами в їх результатах та ефективності, під контролем суду, який має забезпечити дотримання вимог закону, забезпечити одну з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство - дотримання балансу інтересів при захисті публічного та приватного інтересів.

Доволі сталою правовою позицією Верховного Суду є те, що процедура санації є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, оскільки є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Таким чином, основними напрямками судової процедури санації є оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. При цьому зазначені напрямки, які кредитори визначають у плані санації, не повинні виключати один одного.

У разі успішного проведення заходів, передбачених санацією боржника, вказані вище цілі можуть бути досягнуті та кредитори матимуть можливість задоволення своїх вимог у повному розмірі.

Слід відзначити, що боржник має право на відновлення своєї платоспроможності за наявності реальної економічної можливості на продовження майнової діяльності і отримання доходу, отже може скористатися наданим йому Законом про банкрутство правом на продовження процедури розпорядження майном, заявити про санацію власними силами або за участі інвесторів, або прийняти рішення про укладення мирової угоди. При цьому, у будь якому випадку, суд має забезпечити можливість боржнику реалізувати його права, з урахуванням збереження балансу інтересів кредиторів і боржника.

При цьому, до повноваження господарського суду належить виключно перевірка щодо дотримання сторонами процедури розгляду, схвалення та затвердження плану санації кредиторами, а також відповідність умов плану вимогам закону. При цьому, господарський суд не надає оцінку ефективності умов плану та можливості його виконання. Такий ризик несуть кредитори, які погоджуються з його умовами. Вирішення питання щодо доцільності введення процедури санації та схвалення його умов належить до компетенції кредиторів.

Апеляційний господарський суд зазначає, що кінцевою та першочерговою метою провадження у справі про банкрутство є саме можливість відновити платоспроможність боржника та відновити його господарську діяльність, а також дотримати права кредиторів щодо задоволення їх вимог.

З урахуванням фактичних обставин даної справи щодо часткового виконання плану санації, введення боржником господарської діяльності, перерахування останнім грошових коштів на погашення вимог кредиторів (першої та третьої черг в повному обсязі, четвертої черги частково), посилання апелянта на те, що процедура санації не досягла своєї легітимної мети та шкодить підприємству є необґрунтованими. До того ж, заявником не наведено обґрунтувань яким чином перебування боржника в процедурі санації шкодить підприємству та не надано належних та допустимих доказів у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу на підтвердження цих обставин.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, судом не було встановлено попередніх обставин, які б свідчили про заперечення або оскарження дій (бездіяльності) керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН арбітражного керуючого Фадєєва О.П., які б призвели до його усунення та свідчили б про неналежне виконання ним своїх обов`язків.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які подання, заяви чи клопотання про припинення Фадєєвим О.П. повноважень керуючого санацією боржника. Комітетом кредиторів вказаних рішень не приймалось та суду не надавалось.

Більш того, як було зазначено вище, звіт про хід виконання керуючим санацією процедури банкрутства було взято до уваги комітетом кредиторів боржника, а роботу керуючого санацією визнано задовільною. Жодних скарг та зауважень щодо роботи керуючого санацією боржника від кредиторів до суду не надходило та матеріали справи не містять.

Наведені обставини також свідчать про недоведеність тверджень апелянта про те, що план санації невиконаний через незаконні дії керуючого санацією боржника.

З огляду на вищевикладене, враховуючи непоширення на боржника, що перебуває в процедурі санації, застосованої до набуття чинності Законом № 145-ІХ, положення його пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення", зважаючи на відсутність доказів, що подальше провадження у справі про банкрутство втрачає юридичну доцільність та унеможливлює досягнення мети банкрутства-відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів (з огляду на часткове виконання плану санації, ведення господарського діяльності, часткове погашення вимог кредиторів та вжиття комітетом кредиторів заходів в частині прийняття рішень щодо затвердження змін до плану санації та продовження строку процедури санації), колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність заявниками наявності правових підстав для закриття провадження у справі №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскарженій частині.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Національної академії аграрних наук України без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №10745/2-19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.02.2022.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.О. Мартюхіна