РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2022Справа № 910/19473/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (м. Київ)

до Приватного підприємства "Універсал-Транс" (м. Київ)

про стягнення 11.064,26 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Універсал-Транс" про стягнення 11.064,26 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача зобов`язань зі сплати суми страхового відшкодування завданої в ДТП шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.21. відкрито провадження у справі №910/19473/21, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

При цьому судом встановлено, що відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження в даній справі направлено на адресу, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручено 04.12.21. відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/19473/21.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

У позовній заяві позивачем також було викладено клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Суд залишив дане клопотання без задоволення у зв`язку з його невідповідністю вимогам статті 50 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.08.18. між позивачем, як страховиком (попереднє найменування - ПрАТ "СК "АХА Страхування"), та ОСОБА_2 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № bm249232а8к5 (далі - Договір), за умовами якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 .

01.03.19. о 10:20 год. по вул. С. Русової, 1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , та автобуса Ataman, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.19. у справі № 753/5793/19.

На підставі страхового акту № АХА2453997 від 14.03.19. та розрахунку до нього, виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати страхувальнику коштів у сумі 11.064,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 544682 від 15.03.19.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.09.19. у справі № 909/1189/17, під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела.

Зазначений висновок ґрунтується на приписах частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Покладання відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливе лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 Цивільного кодексу України).

Отже, аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України).

Вина ОСОБА_1 , який керував автобусом Ataman, д.н.з. НОМЕР_2 , встановлена в судовому порядку.

У постанові Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.19. у справі № 753/5793/19 також встановлено, що ОСОБА_1 на час ДТП працював водієм у ПП "Універсал-Транс" (відповідач).

Під час розгляду спору судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами застрахована не була. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Відтак, відповідач є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну власнику автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась 01.03.19., а до позивача як особи, що здійснила виплату страхового відшкодування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач звернувся до відповідача із претензією № СУ/006686/4-1 від 14.06.19. про сплату 11.064,26 грн виплаченого позивачем страхового відшкодування. Вказана претензія ПП "Універсал-Транс" залишена без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим ПрАТ "СК "АРКС" звернулася до суду з даним позовом.

Частинами 1 та 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача в установленому законом порядку не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПрАТ "СК "АРКС" 11.064,26 грн матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Універсал-Транс" (02230, місто Київ, вул. Деснянська, будинок 24-Б; ідентифікаційний код 30056005) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) 11.064 (одинадцять тисяч шістдесят чотири) грн 26 коп. шкоди та 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко