ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. Справа№ 910/8787/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021

у справі № 910/8787/21 (суддя: Плотницька Н.Б.)

за позовом Акціонерного товариства «Київгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень»

про стягнення 70 031 грн 81 коп

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Київгаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення 70 031 грн 81 коп. заборгованості за розподіл природного газу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору розподілу природного газу, до якого позивач приєднався на підставі заяви-приєднання від 31.03.2016 № 222089 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання в частині оплати наданої позивачем послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 63 742 грн 38 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконання зобов`язань позивачем нараховано 2 655 грн 62 коп. інфляційних втрат, 696 грн 13 коп. 3 % річних та 2 937 грн 68 коп. пені.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/8787/21 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на користь Акціонерного товариства «Київгаз» заборгованість у розмірі 63 742 грн 38 коп., 2 048 грн 60 коп. пені, 2 655 грн 62 коп. інфляційних втрат, 483 грн 17 коп. 3 % річних та судовий збір у розмірі 2 234 грн 28 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 63 742 грн 38 коп з огляду на встановлений факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг та відповідно наявність заборгованості за отримані послуги, що також не було спростовано відповідачем.

Разом з тим, щодо заявлених позивачем 2 655 грн 62 коп. інфляційних втрат, 696 грн 13 коп. 3 % річних та 2 937 грн 68 коп. пені суд зазначив наступне:

- додані до позовної заяви розрахунки 3 % річних та пені не є правильними, оскільки позивачем невірно визначено день початку прострочення заборгованості з оплати послуг, а тому такі вимоги задоволені судом частково відповідно до здійсненого ним перерахунку;

- при цьому, розрахунки інфляційних втрат судом визнано правильними та такими, що відповідають вимогам умов договору та нормам чинного законодавства.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/8787/21.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/8787/21 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

16.09.2021 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

17.09.2021 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4555/21 від 20.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.49, 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8787/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 у справі №910/8787/21 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

16.09.2021 до канцелярії суду від апелянта надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/8787/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/8787/21.

05.10.2021 до канцелярії суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/600/22 від 01.02.2022 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8787/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/8787/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/8787/21 колегією суддів у визначеному складі.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає оскаржуване рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, зазначаючи, що відповідач за період з 15.12.2020 по 08.02.2021 відповідно до квитанцій та платіжних доручень здійснив оплату на рахунок позивача на загальну суму 37 000,00 грн, а в період з 09.02.2021 по 01.04.2021 оплату на суму 20 000,00 грн та на суму 10 000,00 грн відповідно до квитанцій від 05.04.2021 та 21.04.2021, а загальна сума оплати в період з 15.12.2021 по 21.04.2021 складає 67 000,00 грн. А тому, на переконання апелянта, оскаржуване рішення не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості та підлягає скасуванню.

Крім того, 16.09.2021 до канцелярії суду від апелянта надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, у якому просить долучити до матеріалів справи квитанції та платіжні доручення, акт звіряння взаємних розрахунків на суму 138,995,42 грн як докази на підтвердження відсутності боргу відповідача перед позивачем за послуги розподілу природного газу відповідно до договору №222089. Також відповідач звертає увагу, що надані квитанції та платіжні доручення не могли бути долучені при поданні апеляційної скарги та до винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, оскільки оплати були здійснені пізніше у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, зазначивши наступне:

- позивач звертає увагу, що платіжні доручення та квитанції, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, уже були предметом розгляду суду в межах справи №910/19896/20 та були враховані судом при винесенні рішення у вказаній справі;

- проти клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи позивач заперечує, наголошуючи, що скаржником не надано доказів чи обґрунтувань щодо неможливості надання таких доказів при розгляді справи в суді першої інстанції; також позивач звертає увагу, що наданий акт звірки взаємних розрахунків не підписаний позивачем та не відображає об`єктивного стану договірних відносин між сторонами.

У зв`язку з вказаним, позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

Щодо поданого апелянтом клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів судова колегія зазначає наступне.

Відповідач просить долучити до матеріалів справи як докази на підтвердження відсутності боргу відповідача перед позивачем за послуги розподілу природного газу відповідно до договору №222089 наступні документи:

- платіжне доручення №1403 від 20.08.2021 на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення №1445 від 25.08.2021 на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення №1337 від 17.08.2021 на суму 2 000,00 грн;

- платіжне доручення №1363 від 18.08.2021 на суму 1 000,00 грн;

- платіжне доручення №738 від 21.07.2021 на суму 1 000,00 грн;

- платіжне доручення №1112 від 04.08.2021 на суму 3 000,00 грн;

- платіжне доручення №592 від 13.07.2021 на суму 20 000,00 грн;

- платіжне доручення №664 від 19.07.2021 на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення №283 від 17.05.2021 на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення №555 від 12.07.2021 на суму 9995,42 грн;

- платіжне доручення №264 від 11.05.2021 на суму 3000,00 грн;

- платіжне доручення №274 від 12.05.2021 на суму 3000,00 грн;

- платіжне доручення №1501 від 28.08.2021 на суму 10 000,00 грн;

- платіжне доручення №243 від 05.05.2021 на суму 1300,00 грн;

- платіжне доручення №247 від 05.05.2021 на суму 3700,00 грн;

- платіжне доручення № від 21.04.2021 на суму 5 000,00 грн;

- квитанція №182 від 21.04.2021 на суму 5000,00 грн;

- Акт звіряння взаємних розрахунків на загальну суму 138,995,42 грн

Також відповідач вказує, що надані квитанції та платіжні доручення на загальну суму 138 995,42 грн не могли бути долучені при поданні апеляційної скарги та до винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, оскільки оплати були здійснені пізніше у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача.

Судом перевірено вказані документи та встановлено, що платіжні доручення містять призначення платежу «оплата боргу за розподіл природного газу, згідно договору №222089 від 31.03.2016», однак не вбачається за можливе встановити, за який саме період здійснена оплата боргу відповідно до вказаного договору з огляду на триваючі правовідносини за договором.

Крім того, Акт звіряння взаємних розрахунків на загальну суму 138,995,42 грн підписаний лише однією стороною та не є належним доказом у справі.

Виходячи з викладеного, судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Сторонами у справі 31.03.2016 на підставі заяви-приєднання № 222089 укладено договір розподілу природного газу, за яким позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з розподілу природного газу, а відповідач - приймати та оплачувати їх вартість.

Відповідно до пункту 1.1. договору цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (пункт 1.2. договору).

За умовами пункту 1.3. договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з пунктом 2.1. договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до пункту 5.2. договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

У пункті 5.5. договору передбачено, що споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном __________________; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

За змістом пункту 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Пункт 6.8. договору визначено, що надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 30.11.2020 № ОГБИ-037674, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 11 880 грн 35 коп.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.12.2020 № ОГБИ-040271, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 11 880 грн 35 коп.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.01.2021 № ОГБИ-002485, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 9 995 грн 42 коп.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 28.02.2021 № ОГБИ-006567, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 9 995 грн 42 коп.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 31.03.2021 № ОГБИ-010592, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 9 995 грн 42 коп.

Згідно акту прийому - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою від 30.04.2021 № ОГБИ-013223, підписаного та скріпленого печатками сторін, позивач надав послугу, а відповідач її прийняв на суму 9 995 грн 42 коп.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості послуг з розподілу природного газу за загальний період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем, у розмірі 63 742 грн 38 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати вартості послуг з розподілу природного газу на суму 63 742 грн 38 коп.

З наведеним висновком скаржник не погоджується та зазначає, що ним відповідно до квитанцій та платіжних доручень здійснено оплату на рахунок позивача на загальну суму 37 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №10055 від 15.12.2020 на суму 5000,00 грн, №1111 від 18.12.2020 на суму 5000,00 грн, №376 від 23.12.2020 на суму 5000,00 грн, №1183 від 04.01.2021 на суму 5000,00 грн, №11 від 12.01.2021 на суму 5000,00 грн, квитанцією №7 від 04.02.2021 на суму 5000,00 грн, квитанцією №4 від 05.02.2021 на суму 2000,00 грн, квитанцією №91 від 08.02.2021 на суму 5000,00 грн. Також в період з 09.02.2021 по 01.04.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок позивача на загальну суму 20000,00 грн., які були направлені до Господарського суду міста Києва. Крім цього, відповідно до квитанцій №50 від 05.04.2021 та №183 від 21.04.2021 відповідач оплатив суму в розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, відповідач стверджує, що загальна сума оплати в період з 15.12.2021 по 21.04.2021 складає 67 000,00 грн.

Однак, перевіривши вказані доводи, колегія суддів зазначає наступне.

По - перше, матеріали справи не містять квитанцій та платіжних доручень, на які посилається апелянт, також вказані документи не були додані до апеляційної скарги.

По - друге, судом перевірено, що вказані документи досліджувались судом в межах справи №910/19896/20 за позовом Акціонерного товариства «Київгаз» до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості у сумі 151 522,98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/19896/20, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 залишене без змін, зокрема встановлено наступне:

- частину заборгованості на суму 25000,00 грн відповідач сплатив до відкриття провадження у справі, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень №1055 від 15.12.2020 на суму 5000 грн, №1111 від 18.12.2020 на суму 5000 грн, №376 від 23.12.2020 на суму 5000 грн, №1183 від 04.01.2021 на суму 5000 грн, №11 від 12.01.2021 на суму 5000 грн, а тому Господарським судом міста Києва відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ «Київгаз» в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу газу у розмірі 25000,00 грн, оскільки сплата вказаних коштів відбулась до відкриття провадження у даній справі;

- частину заборгованості, заявленої до стягнення, у розмірі 42000,00 грн відповідач сплатив після відкриття провадження у справі, а саме - у період з лютого 2021 р. по квітень 2021 р., що підтверджується копіями квитанцій та платіжних доручень за цей період, наявними у матеріалах справи, а саме: квитанціями №7 від 04.02.2021 на суму 5000 грн, №4 від 05.02.2021 на суму 2000 грн, №91 від 08.02.2021 на суму 5000 грн, платіжними дорученнями №71 від 10.03.2021 на суму 5000 грн, №122 від 22.03.2021 на суму 5000 грн, №156 від 24.03.2021 на суму 5000 грн, №173 від 25.03.2021 на суму 5000 грн, квитанціями №50 від 05.04.2021 на суму 5000 грн, №183 від 21.04.2021 на суму 5000 грн, у зв`язку з чим Господарським судом міста Києва закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 42000,00 грн, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

За викладених обставин, судова колегія відхиляє доводи скаржника щодо оплати ним заборгованості в період з 15.12.2021 по 21.04.2021 на суму 67 000,00 грн в межах даної справи, оскільки наведені ним посилання стосовно оплати заборгованості за договором № 222089 від 31.13.2016 за вказаними в апеляційній скарзі платіжними дорученнями та квитанціями були предметом розгляду суду в межах справи №910/19896/20.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тому, що оскільки відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 63 742 грн 38 коп., чого не було спростовано відповідачем в апеляційній скарги, а тому вимоги позивача про стягнення 63 742 грн 38 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 2 655 грн 62 коп. інфляційних втрат, 696 грн 13 коп. 3 % річних та 2 937 грн 68 коп. пені.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункт пункту 8.2. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції, перевіривши додані до позовної заяви розрахунки 3 % річних та пені встановив, що вони не є правильними, оскільки позивачем невірно визначено день початку прострочення заборгованості з оплати послуг, а тому такі вимоги задоволені судом частково відповідно до здійсненого ним перерахунку, а саме: сума 3 % становить 483 грн 17 коп, сума пені - 2 048 грн 60 коп.

Разом з цим, розрахунки інфляційних втрат судом визнано правильними та такими, що відповідають вимогам умов договору та нормам чинного законодавства.

Колегія суддів наголошує, що сторонами висновки суду першої інстанції в частині задоволених сум пені, 3% річних та інфляційних втрат на стадії апеляційного перегляду рішення суду від 10.08.2021 не оскаржуються.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

У позивача наявне право на своєчасне отримання плати за надані послуги з розподілу природного газу, яке порушено відповідачем і яке підлягає захисту шляхом стягнення боргу, також інфляційних втрат, 3 % річних та пені.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на їх обґрунтованість з урахуванням перерахунку заявлених до стягнення сум 3 % річних та пені.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За умовами частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи скаржника про оплату ним заборгованості в період з 15.12.2021 по 21.04.2021 на суму 67 000,00 грн в межах даної справи за наведеними в апеляційній скарзі платіжними дорученнями та квитанціями спростовуються тим, що оплата боргу за договором № 222089 від 31.13.2016 відповідно до наведених платіжних документів була предметом розгляду суду в межах справи №910/19896/20.

Судовою колегією перевірено матеріали справи, враховано доводи апелянта та встановлено, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи прийнято законне та обґрунтоване рішення, що не спростовано апелянтом в поданій апеляційній скарзі.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі № 910/8787/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі № 910/8787/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі № 910/8787/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі № 910/8787/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова