ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 Справа № 914/3275/21
місто Львів

За позовом: Військової частини НОМЕР_1 , м. Самбір, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус», м. Дрогобич, Львівська область

про стягнення 8893,48 грн

Суддя Щигельська О.І.
Секретар судового засідання: Зарицька О.Р.

Представники учасників справи:
від позивача: не з`явився;

від відповідача: Андренко В.І. адвокат.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу Акорд.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Військова частини НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус» про стягнення 8893,48 грн завданих збитків.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 08.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

25.11.2021 в системі документообігу суду за вх.№28372/21 зареєстровано заяву позивача.

29.11.2021 в системі документообігу суду за вх.№28548/21 зареєстровано заяву позивача на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 07.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 10.01.2022.

29.12.2021 в системі документообігу суду за вх.№31569/21 зареєстровано відзив на позовну заяву.

30.12.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача (вх.№31699/21) про розгляд справи без участі сторони.

Ухвалою суду від 10.01.2022 судове засідання відкладено на 31.01.2022.

24.01.2022 від позивача до суду надійшов відзив на відзив ТзОВ «Петрус» (вх.№1721/22).

26.01.2021 в системі документообігу суду за вх.№2199/22 зареєстровано доповнення до відзиву, що надійшли від відповідача.

В судове засідання 31.01.2022 з`явився представник відповідача, позовні вимоги заперечив просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача явки повноважного представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, у відповіді на відзив позивач просив здійснювати розгляд справи без участі представників.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи позивача
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 29.05.2020 укладено договір №17 про надання послуг ремонту за технічним станом спеціальних автомобілів, на виконання якого відповідачем надано послуги по ремонту.

Проте, Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту м. Львів проведено аудиторське дослідження, за результатами якого виявлено завищення обсягів і вартості робіт (послуг), внаслідок якого встановлено безпідставне витрачання бюджетних коштів в сумі 8 893,48 грн.

17.09.2021 року Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ТзОВ «Петрус» надіслано претензію з вимогою повернути суму збитків або провести ремонт техніки на суму 8 893,48грн. з метою досудового врегулювання справи. Позивач зазначає, що у відповіді на претензію ТзОВ «Петрус» заперечує завищення обсягів і вартості робіт (послуг).

На переконання позивача дії виконавця є неправомірними та спричинили понесення замовником втрат, що відобразились у завищенні вартості виконаних робіт по договору відтак Військова частина НОМЕР_1 просить cтягнути з ТзОВ «Петрус» 8 893,48 грн. завданих збитків.

Аргументи відповідача
Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує, що згідно Договору відповідач надав позивачу послуги по ремонту. За погодженням сторін частково було замінено Генератор Г290 в зборі к.н. 41-3701010. Щоб не міняти корпус генератора, який був не пошкоджений та для економії державних коштів відповідачем було придбано новий генератор, з якого було вилучено середину та замінено її на несправні деталі генератора, який стояв на БРДМ. Про це було зазначено в Акті приймання-здавання несправних комплектуючих № 3 від 22.09.2020р. На момент передачі відремонтованої техніки претензій до відповідача не було. Відтак, відповідач заперечує позовні вимоги повністю та просить у задоволенні позову відмовити.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
29.05.2020 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (позивач по справі, замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус» (відповідач по справі, виконавець за договором) укладено Договір №17 (зі змінами та доповненнями), за яким на виконання замовлення виконавець зобов`язався у 2020 році надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (згідно коду ДК 021:2015 (СРУ 2008) - 50630000-0 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення): ремонт за технічним станом спеціальної машини БРДМ-2РХБ та АРС14 (згідно об`ємів зазначених в тендерній документації та з урахуванням вимог технічного обслуговування та ремонту), (далі - Виріб) в термін, в об`ємах та цінами зазначеними в специфікаціях надання послуг, що є додатками до Договору), і є невід`ємною частиною Договору, а замовник - прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах та у порядку, визначеному цим Договором (п.1.1).

Відповідно до п.3.1, ціна Договору становить 680000 (шістсот вісімдесят тисяч) гривень, за загальним фондом КПКВ 2101150, КЕКВ 2260, стаття 100/7 кошторису Міністерства оборони України в тому числі податок на додану вартість у розмірі 113333 (сто тринадцять тисяч триста тридцять три) гривень 33 копійки.

Ціна Договору є граничною і не може бути перевищена Виконавцем, таке перевищення оплаті Замовником не підлягає (п.3.4).

Пунктом 4.1 сторони визначили, що: Замовником проводиться оплата за фактично надані та прийняті послуги за договірною ціною, відповідно акту виконаних робіт. З дати підписання Актів приймання наданих послуг за умови наявності відповідних видатків на рахунках військової частини. Попередня оплата не передбачається у жодних випадках. Усі платіжні документи за Договором оформлюються з дотриманням вимог чинного законодавства. Виконавець надсилає Замовникові рахунок протягом трьох банківських днів з дня затвердження акту приймання наданих послуг за Договором.

У пункті 4.1.1 Договору сторони домовились, що перегляд договірної ціни не допускається після оплати наданих послуг відповідно до умов Договору.

Специфікацією до договору №17 від 29 травня 2020 року згідно коду ДК 021:2015 (СРУ 2008) - 50630000-0 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (ремонт за технічним станом спеціальної машини БРДМ-2 РХБ та АРС -14) визначено Перелік робіт по ремонту БРДМ-2 РХБ на базі БРДМ-2 на потребу 2020 року (Таблиця 1), Перелік недоліків, які виявлено в ході проведення дефектування техніки комісією військової частини та які потребують усунення (Таблиця 2), Перелік робіт по ремонту АРС - 14 на базі ЗІЛ-131 на потребу 2020 року (Таблиця 3), Перелік недоліків, які виявлено в ході проведення дефектування техніки комісією військової частини та які потребують усунення (Таблиця 4).

Між сторонами по справі було складено Акт приймання наданих послуг до Додаткової угоди за Договором №17 від 29.05.2020 року на суму 160000,00 грн. Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Крім того, на виконання умов договору виконавцем були проведені роботи (надані послуги), зокрема ремонт за технічним станом спеціальних автомобілів на суму 133333,33 грн. та на суму 433333,33 грн. Загальна вартість робіт (послуг) і їх виконання підтверджується копією Акту №ОУ-0000045 здачі прийняття робіт (надання послуг). Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками. Згідно вказаного акту сторони претензій одна до одної не мають.

22.09.2020 року сторонами підписано Акт приймання-здавання несправних комплектуючих №3.

Матеріали справи містять копію Аудиторського звіту Західного територіального управління внутрішнього аудиту № 526/38 від 02.09.2021. У звіті представлені результати внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 , проведеного аудиторською групою Західного територіального управління внутрішнього аудиту з 15.07.2021 по 02.09.2021, відповідно до п. 1.13.8 Зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, територіальних управлінь внутрішнього аудиту та сектору внутрішнього аудиту Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на 2021 рік.

Зокрема, щодо Договору від 29.05.2020 № 17 укладеного з ТзОВ ПЕТРУС на суму 680,00 тис. грн на проведення ремонту одного спеціального автомобіля БРДМ-2рх на базі БРДМ-2 (шасі НОМЕР_2 ) та одної спеціальної машини АРС-14 (шасі 824585), аудитом встановлено завищення обсягів і вартості робіт (послуг) на загальну суму 8 893,48 грн. внаслідок включення у акт виконаних робіт послуг із заміни генератора Г290, який у період аудиту ідентифіковано за заводським номером згідно паспорту НОМЕР_3 , як такий, що фактично не замінений.

17.09.2021 Військова частина НОМЕР_1 звернулася до відповідача з претензією №2421 з вимогою повернути на р/р UА4006330 МФО 820172 військової частини А38І7 8 893,48 грн. або провести ремонт техніки на суму 8 893,48 грн.

Листом вих. № 19 від 20.09.2021 ТОВ «Петрус» повідомлено, що згідно договору № 17 від 29.05.2020 товариство надавало послуги з ремонту за технічним станом автотехніки для потреб вч НОМЕР_1 керуючись актом прийому-передачі і дефектними відомостями на кожну одиницю техніки. В дефектній відомості зазначено ремонт електрообладнання з заміною несправних вузлів, деталей в тому числі і генератора Г290. При заміні або ремонті вузла чи агрегата здійснюється його зняття і потім установка. Всі деталі, вузли і агрегати, які були несправні і були замінені повернуті військовій частині.

Заступником командира понтонно-мостового батальйону з озброєння майором С.ЛУЦИКОМ було проведено службове розслідування з метою уточнення причин завищення обсягів і вартості робіт (послуг) та, як наслідок, безпідставного витрачання бюджетних коштів.

До матеріалів справи долучено копію Пояснень від представника ТзОВ «Петрус» (Додаток №1 до проведення розслідування), згідно яких під час ремонту за технічним станом спеціального автомобіля БРДМ-2РХ при дифектовці електрообладнання було встановлено що генератор Г290 не працює - ротор замкнутий і обмотки статора мають обриви. Для збереження заводського номера генератора, який був встановлений на спеціальному автомобілі БРДМ-2РХ було прийнято рішення придбати інший генератор з якого було демонтовано деталі і встановлені на несправний генератор. Таким чином відремонтований генератор зі збереженим заводським номером був встановлений на спеціальний автомобіль БРДМ-2РХ, а придбаний генератор був зібраний з несправних запчастин і відданий військовій частині при здачі.

Матеріали справи містять копію видаткової накладної №152 від 26.08.2020 року, з якої вбачається, що ТОВ «Петрус» придбано товар, серед якого Генератор в зб. 41-3701010.

Вищезазначене зумовило звернення Військової частини НОМЕР_1 з позовом про стягнення з ТОВ «Петрус» 8 893,48 грн. завданих збитків.

ОЦІНКА СУДУ
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений сторонами 29.05.2020 року Договір №17 є договором підряду.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ст.843, ч.ч. 1, 2 ст.844 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем були виконані роботи (надані послуги) з ремонту за технічним станом спеціальних автомобілей, про що складений акт здачі-прийняття робіт та підписаний представниками виконавця та замовником, а також скріплені печатками сторін.

Відтак, суд наголошує, що позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про допущення виконавцем робіт будь-яких відступів від умов договору чи наявність інших недоліків. Дана обставина сторонами не заперечується, що свідчить про те, що замовник підтвердив належне виконання робіт.

Відповідно до ст. 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору і її зміна у відповідності до ч. 3 ст. 632 ЦК України, після виконання договору не допускається. Про зменшення ціни роботи, в разі встановлення відступів від умов договору, сторонами має бути досягнута згода або спір з цього приводу може бути вирішеним у встановленому законом порядку.

В даному випадку правовідносини з оплати підрядних робіт виникли з Договору і оплата робіт проведена в межах узгодженої ціни на основі визначеної сторонами вартості робіт з урахуванням вимог діючого законодавства.

Поряд з тим, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема щодо завищення вартості виконаних підрядних робіт чи неналежного їх виконання, окрім Аудиторського звіту №526/38 від 02.09.2021.

При укладенні Договору №17 від 29.05.2020 року сторони були вільні у визначенні умов договору, на свій розсуд укладали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір, в тому числі і щодо вартості проведення будівельних робіт.

Замовник, який своєчасно не заявив про недоліки у виконанні робіт (за наявності таких) не звільнений від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Судом встановлено, що позивач кількість та якість та ціну робіт перевірив, підписавши відповідний акт здачі-прийняття робіт без зауважень та заперечень. Матеріали справи не містять мотивованої відмови позивача від приймання виконаних відповідачем робіт з підстав їх вартості, обсяг та вартість виконаних робіт погоджений сторонами.

Посилання позивача на результати перевірки та висновки у аудиторському звіті, як на підставу для задоволення позовних вимог є необґрунтованим, оскільки виявлені порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати.

Аудиторський звіт є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторський звіт не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Аудиторський звіт вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому законом порядку, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-правових відносин.

Аудиторський звіт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Аудиторський звіт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка аудиторського звіту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні відповідного спору щодо оскарження, зокрема, дій чи рішення контролюючого органу.

До того ж аудиторський звіт не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Водночас, чинне законодавство України не покладає на виконавця робіт обов`язку після прийняття замовником цих робіт без зауважень та заперечень, у разі виявлення в процесі перевірки контролюючим органом завищення вартості робіт, обов`язку повернути відповідну суму завищення.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, аудиторський звіт має оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Сам по собі аудиторський звіт та висновок, виконаний на замовлення контролюючого органу не є підставою для безспірного і безумовного визначення наявності порушення в діях відповідача і підставою для стягнення коштів отриманих на виконання договірних відносин.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Суд вважає, що обставини, які встановлені під час проведення внутрішнього аудиту не можуть впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем, а тим більше їх змінювати.

Крім того, суд зазначає, що за умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, стороною якого Західне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України не є, то посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на акт який був складений в односторонньому порядку в ході проведення аудиту (без належного повідомлення та залучення підрядника до обстеження, - доказів на підтвердження зворотнього позивачем не надано), є неправомірними. Як вже зазначено вище в рішенні, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Більше того, як згідно п.4.1.1 укладеного між сторонами договору, так і у відповідності до ч. 3 ст. 632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

Отже, аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст. 224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Звертаючись з даним позовом позивач посилається на те, що згідно з Аудиторським звітом встановлено завищення вартості робіт на суму 8893,48 грн., та вважає, що Аудиторський звіт є доказом на підтвердження нанесення відповідачем збитків, які за обставин, викладених у позовній заяві, підлягають стягненню з відповідача.

Проте суд зазначає, що у контексті спірних правовідносин, які склалися між сторонами, та виходячи із законодавчо визначеного змісту терміну "збитки" заявлена до стягнення з відповідача перерахована йому, як виконавцю робіт за Договором сума, не може бути кваліфікована збитками у розумінні статті 22 ЦК України та статті 225 ГК України.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Проте, позивачем не доведено склад правопорушення, посилання позивача на аудиторський звіт не може бути безумною підставою для задоволення позову про відшкодування збитків, оскільки згідно з вимогами ст. ст. 610, 611, 858, 883 ЦК України збитки є правовим наслідком порушення зобов`язання, їх склад підлягає окремому доказуванню.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що позовні вимоги спростовуються матеріалами справи, відтак, до задоволення не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір залишається за позивачем в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 07.02.2022р.

Суддя Щигельська О.І.