ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа №907/556/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув апеляційну скаргу Гулаткана Федора Івановича б/н від 01.11.2021 року (вх. №01-05/3679/21 від 04.11.2021 року)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року (суддя Андрейчук Л.В.; повний текст рішення складено 07.10.2021 року)

у справі № 907/556/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (надалі ТзОВ "Нова Пошта")

до відповідача: Гулаткана Федора Івановича (надалі Гулаткан Ф.І. )

про стягнення 91081,61 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

13.07.2021 року ТзОВ "Нова Пошта" звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до Гулаткана Ф.І. про стягнення суми боргу в розмірі 74348,05 грн за послуги, надані на виконання Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 253134 від 11.12.2018 року, 4568,04 грн втрат від інфляції, 12165,52 грн - 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив надані позивачем послуги з організації перевезень відправлень на підставі договору №253134 від 11.12.2018 року, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за надані в червні 2019 року послуги в розмірі 74398,05 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року у справі №907/556/21 (суддя Андрейчук Л.В.) частково задоволено позовні вимоги ТзОВ "Нова Пошта". Стягнуто з Гулаткана Ф.І. на користь ТзОВ "Нова Пошта" 90837,69 грн., в т.ч. 74348,05 грн. основного боргу, 11921,60 грн. - 30% річних та 4568,04 грн. інфляційних нарахувань, а також 2263,92 грн. на відшкодування судового збору. Відмовлено в іншій частині позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 11 грудня 2018 року між Фізичною особою - підприємцем Гулатканом Федором Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень № 253134, на виконання умов якого позивач надав відповідачу послуги з організації перевезення відправлень, які були відображені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) НП-002399231 від 10.06.2019р. (на суму 429,81 грн.), НП-002427917 від 20.06.2019р. (на суму 58983,11 грн.) та № НП-002469837 від 30.06.2019 (на суму 14985,13 грн.), а всього в розмірі 74398,05 грн. та надіслані на електронну та поштову адреси відповідача, зазначені в Договорі. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів надання Замовником в порядку п. 5.4. Договору обґрунтованих заперечень щодо зазначених в актах послуг, такі вважаються погодженими відповідачем 24 грудня 2020 року та в останнього з урахуванням встановленого п. 5.1. Договору строку сплати вартості послуг (два банківських дні з моменту погодження) виник обов`язок їх оплати в розмірі 74398,05 грн. з кінцевим терміном сплати - 28 грудня 2020 року. Суд вказав, що позивачем здійснено розрахунок відсотків річних та втрат від інфляції за період з 25.12.2020 року по 11.07.2021 року, тоді як суд встановив, що відповідно до умов Договору строк сплати наданих відповідачу послуг закінчився 28.12.2020 року, у зв`язку з чим, здійснив арифметичний розрахунок позову в цій частині за період з 29.12.2020 року по 11.07.2021 року, та дійшов висновку, що до задоволення підлягають вимоги про стягнення з відповідача 11921,60 грн. - 30% річних та 4568,04 грн. втрат від інфляції. В задоволенні позову в частині стягнення 243,92 грн. 30% річних відмовив у зв`язку з невірним розрахунком вимог в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що позивач додав до позовної заяви копії актів здачі прийняття робіт НП-002399231 від 10.06.2019 року, НП-002427917 від 20.06.2019 року, НП-002469837 від 30.06.2019 року, на яких відсутній підпис Гулаткана Ф.І . Стверджує, що саме до позовної заяви додані документи, в яких відсутні номера відправлень, відправник, отримувач, відсутні також дати відправлень, що взагалі унеможливлює не тільки ідентифікувати відправлення, а навіть і дати надання послуг. Стосовно оплати 50,00 грн, здійснених від Гулаткана Ф.І. за спірним договором, вважає документ сфальшованим. Скаржник наголошує, що Гулаткан Ф.І. не був у м. Києві в 2021 році та не доручав жодним особам здійснювати оплату від свого імені, а платіж здійсненний саме в м. Києві. Звертає увагу суду на те, що у відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем. Стверджує про відсутніть доказів направлення актів здачі-прийняття робіт на адресу відповідача. Просить повністю скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року у справі №907/556/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, рішення суду першої інстанції законним, прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що з примірника опису вкладення у цінний лист, надісланого відповідачу за поштовою накладною №920, вбачається перевірку працівником поштового відділення з скріпленням печатки (штампу) конкретного номера відділення, з якого відсилались документи Гулаткану Ф.І. із зазначенням дати оформлення. Позивач стверджує, що фактом отримання відповідачем цінного листа з актами 22.12.2020 року, є вчинений підпис в поштовій накладній за №920. Вказує, що особу одержувача встановлено працівниками поштового зв`язку в порядку, передбаченому п. 89 Правил надання послуг поштового зв`язку. Щодо оплати 50,00 грн. саме відповідачем за платіжним дорученням №18407646SB від 21.07.2021 року в рахунок погашення заборгованості за договором від 11.12.2018 року №253134, вказує про довідку обслуговуючого банку позивача, в якій зазначено про надходження коштів з призначенням платежу «зг. Дог від 11.12.2018 року №253134 ГУЛАТКАН ФЕДІР ІВАНОВИЧ ».

Позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області - без змін.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №907/556/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 907/556/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№:198, 171 позивач та відповідач обізнані з порядком розгляду даної справи.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Гулаткана Ф.І. на судове рішення у справі №907/556/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Як вбачається з наявних у справі копій документів, 11.12.2018 року між ФОП Гулаткан Ф.І. (далі - замовник) та ТзОВ «Нова Пошта» (далі - експедитор) укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень №253134.

Відповідно до п. 2.1. договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 2.2. договору експедитор надає замовнику послуги на умовах цього договору та згідно з умовами, затвердженими експедитором.

Умови надання послуг розміщені на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua (п.1.10. договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику одним із способів (п 5.3 договору):

5.3.1. шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання замовником;

5.3.2. шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4 договору. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами .

Пунктом 5.4 договору визначено, що замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг та повертає експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Пунктом 6.3.1. Договору сторони погодили, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості.

Згідно з пунктом 8.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо одна із сторін договору письмово за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих самих умовах.

На виконання умов договору позивач (експедитор) надав відповідачу (замовнику) послуги з організації перевезення відправлень, які були відображені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) НП-002399231 від 10.06.2019р. (на суму 429,81 грн.) (а.с. 19), НП-002427917 від 20.06.2019р. (на суму 58983,11 грн.) (а.с. 20) та № НП-002469837 від 30.06.2019 (на суму 14985,13 грн.) (а.с. 21), а всього в розмірі 74398,05 грн. та надіслані на електронну адресу відповідача, яка зазначена в договорі - .

У визначений п. 5.3.1. договору спосіб 15.12.2020 року позивачем надіслано на поштову адресу відповідача - с. Лісковець, Міжгірський район, Закарпатська область, буд.159 для підписання зазначені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 74348,05 грн. та дане поштове відправлення отримане відповідачем 22.12.2020 року, про що свідчать долучені до позовної заяви копії опису вкладення в цінний лист про надіслання Гулаткану Ф.І. акту звірки взаєморозрахунків, рахунків-фактур та актів за №НП-002399231, № НП-002427917, НП-002469837 (а.с. 12), рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек номером 920 (а.с.13), Списку згрупованих поштових відправлень №5053 від 15.12.2020 року (а.с. 22-23), відомості ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення за трек номером 920 (а.с. 24).

Надані послуги замовник в повному розмірі не оплатив, здійснивши оплату 50,00 грн. відповідно до платіжного доручення №18407646SB від 24.05.2021 року (а.с. 25), у зв`язку з чим станом на 11.07.2021 року (дата оформлення позовної заяви) у відповідача наявна заборгованість за надані послуги в сумі 74348,05 грн. Також позивачем заявлено до стягнення 4568,04 грн втрат від інфляції, 12165,52 грн - 30% річних.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Стаття 914 Цивільного кодексу України передбачає, що перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Статтею 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержовачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України та статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду справи суд встановив, що, на виконання умов договору № 253134 від 11.12.2018 року про надання послуг з організації перевезення відправлень позивач (експедитор) надав відповідачу (замовнику) послуги з організації перевезення відправлень, які були відображені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) НП-002399231 від 10.06.2019р. (на суму 429,81 грн.), НП-002427917 від 20.06.2019р. (на суму 58983,11 грн.) та № НП-002469837 від 30.06.2019 (на суму 14985,13 грн.), всього в розмірі 74398,05 грн.

Як зазначено вище, згідно з п. 3.3.7 договору замовник зобов`язаний своєчасно підписати надані експедитором акти наданих послуг для засвідчення факту належного надання послуг експедитором за договором, а відповідно до п. 3.3.8 договору передбачено обов`язок замовника здійснити оплату послуг експедитора за надані послуги згідно з чинними тарифами експедитора своєчасно та в повному обсязі.

За умовами п.п. 5.3., 5.4. договору експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг, які надсилає замовнику, зокрема, шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання замовником; замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором примірники актів наданих послуг або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Непідписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актами наданих послуг.

Судом встановлено, що позивач на підставі вищеописаних положень договору надіслав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) НП-002399231 від 10.06.2019р., НП-002427917 від 20.06.2019р. та № НП-002469837 від 30.06.2019 ФОП Гулаткану Ф.І. на вказані ним в договорі електронну та поштову адреси, а відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів надання замовником в порядку п. 5.4. договору обґрунтованих заперечень щодо зазначених в актах послуг, такі вважаються погодженими відповідачем 24.12.2020 року та в останнього з урахуванням встановленого п. 5.1. договору строку сплати вартості послуг (два банківських дні з моменту погодження) виник обов`язок їх оплати в розмірі 74398,05 грн. з кінцевим терміном сплати - 28.12.2020 року.

Наведеним спростовуються заперечення відповідача щодо непідписання ним актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) НП-002399231 від 10.06.2019р., НП-002427917 від 20.06.2019р. та № НП-002469837 від 30.06.2019 та неможливість ідентифікації наданих ФОП Гулаткану Ф.І. послуг за даними актами, позаяк останній не був позбавлений можливості, дотримуючись договірної процедури, яка встановлена в п. 5.4. договору надати позивачу у встановлений договором строк письмову мотивовану відмову від підписання цих актів, зазначивши власні заперечення з цього приводу.

Стосовно твердження відповідача про те, що він не отримував актів здачі-прийняття робіт, суд зазначає про наявність в матеріалах справи копії опису вкладення у цінний лист, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек номером 920 з підписом отримувача, Списку згрупованих поштових відправлень №5053 від 15.12.2020 року, в якому п. 21 зазначений відповідач.

Скаржник не спростував належними і допустимими доказами вищевказаних обставин.

Також скаржник не надав жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що платіжний документ по оплаті позивачу 50,00 грн від його імені є сфальшованим.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 7 статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач порушив умови договору, вимоги ЦК України та ГК України щодо виконання своїх договірних зобов`язань зі своєчасної та повної оплати наданих заявником послуг.

Як встановлено ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Місцевий господарський суд вірно встановив, що в порушення умов договору, відповідач не оплатив надані йому за договором послуги в повному обсязі, здійснивши сплату виключно 50,00 грн. боргу згідно з платіжним дорученням №18407646SB від 24.05.2021, внаслідок чого на час прийняття даного рішення неспростована заборгованість відповідача становить 74348,05 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3.1. Договору сторони погодили, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості.

У даній справі позивач здійснив розрахунок відсотків річних та втрат від інфляції за період з 25.12.2020 року по 11.07.2021 року, тоді як суд першої інстанції встановив, що відповідно до умов договору строк сплати наданих відповідачу послуг закінчився 28.12.2020 року, у зв`язку з чим здійснив арифметичний розрахунок позову в цій частині за період з 29.12.2020 року по 11.07.2021 року, та дійшов правомірного висновку, що до задоволення підлягають вимоги про стягнення з відповідача у розмірі 11921,60 грн. - 30% річних та 4568,04 грн. втрат від інфляції. В задоволенні позову в частині стягнення 243,92 грн. 30% річних суд обґрунтовано відмовив у зв`язку з невірним розрахунком вимог в цій частині.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року у справі №907/556/21.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Гулаткана Федора Івановича б/н від 01.11.2021 року (вх. № 01-05/3679/21 від 04.11.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 07.10.2021 року у справі № 907/556/21 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех