СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/3088/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

та представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача Юрченко Г.М. (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№3978) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 (суддя Хотенець П.В., повний текст складено 02.12.2021) у справі №922/3088/21

за позовом Комунального підприємства "Сучасне місто", м. Харків

до відповідача Фізичної особи-підприємця Юрченко Генадія Миколайовича, м.Харків

про стягнення 18398,82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Сучасне місто", звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця Юрченко Генадія Миколайовича, в якій просив суд стягнути з відповідача:

- заборгованість у розмірі 1710,71 грн, з яких: сума основної заборгованості - 1442,35 грн, 3% річних від простроченої суми - 45,34 грн, сума інфляційних втрат - 136,48 грн, пеня - 86,54 грн, за неналежне виконання відповідачем умов договору тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької діяльності №2033/07/19 від 23.07.2019;

- заборгованість у розмірі 16688,11 грн, з яких: сума основної заборгованості - 14801,88 грн, 3% річних від простроченої суми - 233,47 грн, сума інфляційних втрат - 858,44 грн, пеня - 794,32 грн., за неналежне виконання відповідачем умов договору тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької діяльності №2033/Л7/20 від 23.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов вказаних договорів, не вносив в повному обсязі та своєчасно плату за користування окремими елементами благоустрою, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, на яку позивач нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3088/21 в позові відмовлено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про припинення 08.02.2021 дії договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 відповідно до п.7.1.4 у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Юрченко Г.М. Оскаржуване рішення суду також мотивовано тим, що з наданих позивачем договорів №2033/07/19 від 23.07.2019 та №2033/Л7/20 від 23.07.2020 неможливо встановити, яку саме із можливих складових частин вулиці та яке саме покриття вулиці надано відповідачу у користування. Крім того, суд першої інстанції вказав на недоведеність факту передання об`єктів у користування відповідачу. Вказані обставини, як зазначив суд першої інстанції, встановлено також у рішенні Господарського суду Харківської області від 26.08.2020 у справі №922/337/20.

Позивач із рішенням місцевого господарського суду у цій справі не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про припинення 08.02.2021 дії договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 та зазначає про те, що відповідач, в порушення п.5.3.15 вказаного договору, не повідомив позивача про припинення його підприємницької діяльності. Крім того, як вказує позивач, у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Також в апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач фактично не зміг скористатись своїм правом на експлуатацію окремого елемента благоустрою та вказує на те, що відповідачем на підтвердження вказаної обставини не надано суду жодних доказів.

Крім того, як зазначає позивач в апеляційній скарзі, місцевий господарський суд не надав оцінку всім обставинам, встановленим в рішенні Господарського суду Харківської області від 26.08.2020 у справі №922/337/20.

Відповідач надав суду письмові пояснення від 01.02.2022, в яких зазначає, зокрема про те, що він фактично не зміг користуватися окремими елементами благоустрою, оскільки на ньому був розміщений торгівельний павільйон іншої особи- ФОП Науцевича О.О. Відповідач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

В судове засідання 03.02.2022 позивач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 21 червня 2017 року № 688/17 затверджено «Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових - споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова», яким встановлено правовий механізм та підстави надання в тимчасове користування окремих елементів благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності на території міста Харкова та визначено організаційно-правові відносини, пов`язані з оформленням договорів на право розміщення таких об`єктів (а.с.40).

Згідно пункту 1.5. вказаного Положення Комунальне підприємство "Сучасне місто" визначено виконавцем послуг з надання права тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності міста Харкова для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності.

На підставі вищезазначеного Положення, 23.07.2019 між Комунальним підприємством "Сучасне місто" (виконавець) та фізичною особою-підприємцем Юрченком Генадієм Миколайовичем (замовник) укладено договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності №2033/07/19 (далі-договір №2033/07/19, а.с.10 т.1).

Відповідно до п.1.1 договору №2033/07/19, виконавець надає замовнику право тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою комунальної форми власності міста Харкова з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької або іншої діяльності.

Згідно п.п.2.1, 2.2 договору №2033/07/19, вид елемента: частина покриття вулиці. Місцезнаходження елемента: по просп.Ювілейному у м.Харкові.

В п.3.1 договору №2033/07/19 зазначено вид об`єкта: тимчасова споруда з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, без улаштування фундаменту (окремо виділений індивідуальний павільйон площею 14 кв.м. в групі павільйонів без логотипу).

Пунктом 4.1 договору визначено розмір плати за експлуатацію елемента: 1471,80 грн. (в т.ч. ПДВ) на місяць.

Плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата (п.4.1 договору №2033/07/19).

За положеннями п.4.8 договору №2033/07/19, акт про надані послуги підписується сторонами до 30 числа місяця, наступного за календарним місяцем, у якому фактично надавалися послуги.

В п.4.9 договору №2033/07/19 сторони узгодили, що акт про надання послуг вважається підписаним сторонами, якщо його надіслано виконавцем за адресою замовника (місцезнаходження замовника, зазначене в договорі або адресу, за якою здійснено реєстрацію замовника фізичної особи-підприємця) поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення адресату.

Виконавець має право відмовитися від договору в односторонньої порядку та вимагати звільнення та повернення елемента, якщо замовник не вносить плату, визначену згідно з розділом 4 цього договору, протягом двох місяців поспіль або має заборгованість, що еквівалентна двомісячному розміру плати, передбаченої цим договором (пункт 7.2.1. договору №2033/07/19).

За умовами п.7.1.1 договору №2033/07/19 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

В п.7.1.4 договору №2033/07/19 передбачено, що дія договору припиняється у разі припинення діяльності фізичної особи-підприємця-замовника.

Договір №2033/07/19 набирає чинності після його підписання та діє з 23.07.2020 по 22.07.2021 (п.8.1 договору №2033/07/19).

Додатком №1 до договору №2033/07/19 є «Ескізна пропозиція вигляду фасаду»; додатком №2- «Схема розташування окремого елемента благоустрою» (а.с.13 зворот; 14).

Договір від 23.07.2019 № 2033/07/19 припинив дію 22.07.2020 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

23.07.2020 між Комунальним підприємством "Сучасне місто" (виконавець) та фізичною особою-підприємцем Юрченком Генадієм Миколайовичем (замовник) укладено договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності №2033/Л7/20 (далі-договір №2033/Л7/20, а.с.15 т.1).

Відповідно до п.4.1 договору №2033/Л7/20, розмір плати за експлуатацію елемента становить 1471,80 грн. (в т.ч.ПДВ) на місяць.

Згідно п.8.1 договору №2033/Л7/20, договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє з 23.07.2020 по 22.07.2021 включно.

Інші умови договору №2033/Л7/20, зокрема, його предмет, характеристика елемента та об`єкта, порядок розрахунків між сторонами, права та обов`язки сторін, порядок припинення дії договору, відповідальність сторін є аналогічними умовам договору №2033/07/19 від 23.07.2019.

Позивач в позові зазначає, що відповідач, в порушення п.4.1 договору №2033/07/19 від 23.07.2019 не вніс в повному обсязі плату за користування об`єктом, у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість за частину червня 2020 в розмірі 397,88 грн. та частину липня 2020 в розмірі 1044,47 грн.

Також в позові позивач вказує те, що відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений п.4.1 договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020, а саме, не вніс плату за користування об`єктом частково за серпень 2020, а також за період з вересня 2020 по червень 2021, у зв`язку з чим, сума основного боргу складає 14801,88 грн.

Позивачем додано до матеріалів справи підписані ним в односторонньому порядку акти наданих послуг №11766 від 22.07.2020, №10159 від 30.06.2020, №13399 від 31.07.2020, №14791 від 31.08.2020, №15378 від 30.09.2020, №17281 від 31.10.2020, №19314 від 30.11.2020№21271 від 31.12.2020, №373 від 31.01.2021, №2661 від 28.02.2021, №4850 від 31.03.2021, №6857 від 30.04.2021, №8923 від 31.05.2021, №11037 від 23.06.2021 (а.с.26-39).

Також до позову додано підписані позивачем акти звіряння взаємних розрахунків за договором №2033/07/19 від 23.07.2019 та договором №2033/Л7/20 від 23.07.2020 (а.с.24, 25).

Позивач посилається на те, що він направив відповідачу вказані акти наданих послуг та акти звіряння взаємних розрахунків, на підтвердження чого надав суду поштову накладну №817 від 11.06.2021, фіскальний чек від 11.06.2021 та опис вкладення до цінного листа; поштову накладну №8084 від 08.07.2021, фіскальний чек від 08.07.2021 та опис вкладення до цінного листа; поштову накладну №627 від 20.07.2021, фіскальний чек від 20.07.2021 та опис вкладення до цінного листа (а.с.18-23).

Судова колегія враховує наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за червень-липень 2020, яка виникла за договором №2033/07/19 від 23.07.2019 та з серпня 2020 по червень 2021 за договором №2033/Л7/20 від 23.07.2020.

За положеннями п.7.1.4 договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020, дія договору припиняється у разі припинення діяльності фізичної особи-підприємця (замовника).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.98-99), фізична особа-підприємець Юрченко Г.М. припинив здійснювати підприємницьку діяльність 08.02.2021.

Таким чином, дія договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 припинилася 08.02.2021 на підставі п.7.1.4, у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП Юрченком Г.М.

За наведеного, відсутні правові підстави для нарахування відповідачу плати за користування елементом благоустрою за період з березня по червень 2021.

Стосовно наданих позивачем доказів на підтвердження надання відповідачу послуг з тимчасової експлуатації елементу благоустрою за період з червня 2020 по лютий 2021, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В статті 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею першою Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» надано визначення первинного документа, яким є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Відповідно до приписів пунктів 2.1, 2.2., 2.4 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи (для надання їм юридичної сили і доказовості) повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За положеннями п.4.8 договорів №2033/07/19 від 23.07.2019 та №2033/Л7/20 від 23.07.2020, акт про надані послуги підписується сторонами до 30 числа місяця, наступного за календарним місяцем, у якому фактично надавалися послуги.

В п.4.9 вказаних договорів сторони узгодили, що акт про надання послуг вважається підписаним сторонами, якщо його надіслано виконавцем за адресою замовника (місцезнаходження замовника, зазначене в договорі або адресу, за якою здійснено реєстрацію замовника фізичної особи-підприємця) поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення адресату.

Таким чином, за умовами договору обов`язок із оформлення та своєчасного надіслання відповідачу щомісячно акта наданих послуг покладено на позивача.

Надані позивачем акти наданих послуг не відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, оскільки не містять підпису представника замовника (відповідача).

Посилання позивача на те, що він виконав свій обов`язок, передбачений п.4.9 договорів та направив відповідачу акти наданих послуг поштою не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки з наданих позивачем поштових накладних, фіскальних чеків та описів вкладення до цінних листів вбачається, що акти надання послуг за період з червня 2020 по лютий 2021 направлялися позивачу у червні та у липні 2021 року (а.с.18-19;22-23).

Водночас, за умовами п.4.8 договорів, акти наданих послуг сторони повинні підписувати до 30 числа місяця, наступного за календарним місяцем, у якому фактично надавалися послуги.

Таким чином, направлення відповідачу актів наданих послуг з порушенням визначених договором строків і фактично після спливу 08.02.2021 строку дії договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 не можна вважати доказом належного виконання позивачем обов`язку, передбаченого п.4.9 договору, а направлені акти наданих послуг відповідно не можуть вважатися такими, що підписані відповідачем.

Враховуючи наведене, позивачем не надано суду належних доказів (первинних документів) фактичного надання ним відповідачу послуг за договорами №2033/07/19 від 23.07.2019 та №2033/Л7/20 від 23.07.2020.

За вказаних обставин, судова колегія приходить до висновку про недоведеність факту виконання сторонами вказаних договорів та про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про припинення 08.02.2021 дії договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 та зазначає про те, що відповідач, в порушення п.5.3.15 вказаного договору, не повідомив позивача про припинення його підприємницької діяльності.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.5.3.15 відповідач зобов`язаний у тижневий строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення інформувати виконавця про…припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності.

Разом із тим, припинення дії договору у разі припинення діяльності замовником прямо передбачено п.7.1.4 договору №2033/Л7/20 від 23.07.2020 та не ставиться в залежність від виконання чи невиконання відповідачем обов`язку із повідомленням про цю обставину позивача.

Враховуючи наведене, неповідомлення відповідачем позивача в порядку п.5.3.15 договору про припинення підприємницької діяльності не впливає на факт припинення дії договору в порядку п.7.1.4.

Отже, доводи позивача є безпідставними.

Також в апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач фактично не зміг скористатись своїм правом на експлуатацію окремого елемента благоустрою та вказує на те, що відповідачем на підтвердження вказаної обставини не надано суду жодних доказів.

Крім того, як зазначає позивач в апеляційній скарзі, місцевий господарський суд не надав оцінку всім обставинам, встановленим в рішенні Господарського суду Харківської області від 26.08.2020 у справі №922/337/20.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Юрченко Г.М. звертався до суду з позовом до ТОВ «Харківська роздрібна компанія» та ФОП Науцевича О.О. про усунення перешкод в користуванні окремим елементом благоустрою комунальної власності за адресою: м.Харків, пр.Ювілейний та тимчасовою спорудою (павільйоном) шляхом їх звільнення третіми особами та надання вільного доступу до нього ФОП Юрченку Г.М.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.08.2020 у справі №922/337/20 в позові відмовлено.

Вказане рішення суду мотивовано, зокрема, тим, що позивачем не надано суду належних та достовірних доказів, якими підтверджуються факти протиправних дій відповідачів у створенні перешкод у користуванні елементом благоустрою, а саме частиною покриття вулиці про пр.Ювілейному у м.Харкові.

Разом із тим, судова колегія вважає, що за обставин, які встановлені судом апеляційної інстанції у цій справі, рішення Господарського суду Харківської області від 26.08.2020 у справі №922/337/20 не має правового значення для вирішення цього спору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3088/21 без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3088/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 08.02.2022р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков