ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. Справа №914/1932/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желік М.Б.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙЗЕРВАЛЬД» б/н б/д (Вх.№ ЗАГС 01-05/3678/21 від 04.11.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2021 (повний текст складено 11.10.2021)

у справі № 914/1932/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕРС», с. Воля-Бартатівська, Городоцький р-н, Львівська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙЗЕРВАЛЬД», м. Львів

про стягнення 64 790,84 грн заборгованості

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ТОВ «АВЕРС» до відповідача ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД», м. Львів про стягнення 64 790,84 грн заборгованості, з якої: 61 583,09грн основний борг, 2642,17грн пеня, 565,58грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» визнав надання йому послуг ТОВ «АВЕРС» на загальну суму 61 583,09 грн., в т.ч. ПДВ - 10 263,85 грн, оскільки суму ПДВ 10 263,85 грн ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» задекларував у складі податкового кредиту по ТзОВ «АВЕРС» у серпні 2019 року, що підтверджується листом від 27.02.2020 №9418/10/52.04-19 Головного управління ДПС у Львівській області за підписом начальника Городоцького управління ГУ ДПС у Львівській області Р.Миськіва. За таких обставин, позивач вважає, що відповідачем отримано послуги на загальну суму 61 583,09 грн, в т.ч. ПДВ - 10 263,85 грн, а також, за прострочення виконання грошових зобов`язань та відповідно до умов договору та законодавства, позивач здійснив нарахування пені у сумі 2 642,17 грн та 3% річних у сумі 565,58 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.10.2021 у справі №914/1932/21 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» на користь ТОВ «АВЕРС» заборгованість в розмірі 61 583,09грн, пеню в розмірі 2 642,17грн, 565,58грн 3% річних та 2 270,00грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що на виконання вимог договору позивачем були надані послуги (виконані роботи) відповідачу, що підтверджується актами виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019, №1900945 від 27.08.2019, проте дані акти про надані послуги (виконані роботи) відповідачем не підписано. Позивачем виконано обов`язок щодо належного повідомлення (направлення) відповідачу для підписання чи надання зауважень актів виконаних робіт, відповідач їх належним чином отримав, однак відповіді у спосіб, визначений законом та договором, не надав. Жодних претензій чи заперечень, щодо якості виконаних позивачем робіт (наданих послуг) відповідач не пред`являв.

Короткий зміст вимог апеляційної скари та відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2021 у справі №914/1932/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що відповідно до п.2.3 договору №46/15 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт від 09.06.2015 СТО в присутності представника клієнта складає наряд-замовлення на технічне обслуговування поданого клієнтом транспортного засобу, однак позивачем не надано такого наряду замовлення.

Також, скаржник зазначає, що факт заїзду транспортних засобів до позивача фіксується лише в його Акта, підписаних в односторонньому порядку.

Скаржник вважає, що позивач не мав права у випадку відсутності первинних документів, що підтверджують факт надання та отримання послуги чи роботи виписувати податкову накладну до підписання акта. Позивач, не маючи жодного первинного документа здійснював декларування податкових зобов`язань.

ТОВ «АВЕРС» у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду є обгрунтованим , а апеляційна скарга безпідставною. Зокрема, позивач зазначає, що скаржник визнав надання йому послуг позивачем на загальну суму 61 583,09грн в т.ч. ПДВ- 10 263,85грн, оскільки суму ПДВ 10 263,85грн скаржник задекларував у складі податкового кредиту по ТОВ «АВЕРС» у серпні 2019 року, що підтверджується листом від 27.02.2020№9418/10/52ю04-19 Головного управління ДПС у Львівській області.

Позивач вважає, що доводи відповідача, які містяться в апеляційній скарзі, не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, оскільки цими ж аргументами оперував представник відповідача при підготовці відзиву на позовну заяву.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідач не надав суду доказів помилки бухгалтера скаржника та доказів подання уточнюючої податкової декларації відповідачем та, відповідно, виправлення останнім випадково задекларованого податкового кредиту по операціях з надання послуг з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕРС» у серпні 2019 року на загальну суму 61 583,09грн, в т.ч. ПДВ 10 263,85грн.

ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом не взято до уваги той факт, що відповідачем неодноразово наводились порушення умов договору у твердженнях та вимогах позивача. Специфікації виписані в односторонньому порядку завірені лише позивачем, в яких містяться надумані позивачем послуги, які не замовлялись та не приймались відповідачем.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази доплати судового збору в сумі 1 135,00 грн, а також уточнити назву документа який оскаржується, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» б/н б/д (Вх.№ ЗАГС 01-05/3678/21 від 04.11.2021) на рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2021 у справі №914/1932/21, апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Оскільки з 17.01.2022 по 21.01.2022 колегія суддів суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., судді Орищин Г.В. перебувала у відпустці та у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю з 24.01.2022 по 31.01.2022 суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В., повний текст постанови складено та підписано 04.02.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

09.06.2015 між ТОВ «АВЕРС», як «СТО», та ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД», як «клієнтом», укладено договір №46/15 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт.

Згідно з предметом договору (п.п.1.1 п.1 договору) СТО виконує технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів клієнта, постачання запасних частин і матеріалів, а клієнт бере на себе зобов`язання перед СТО повністю та у строк, обумовлений п.4. 2 договору, оплатити виконані роботи, використані для ремонту матеріали та встановлені на транспортний засіб або передані Клієнту запасні частини.

Відповідно до п.п. 2.7, 2.8 п. 2 договору узгоджений рахунок є підставою для виконання СТО робіт та встановлення запасних частин, що у ньому зазначені у повному обсязі та зобов`язанням для клієнта сплатити повну вартість замовлених робіт, запасних частин та матеріалів.

Передача виконаних робіт проводиться на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін. Акт прийому-передачі підтверджує виконання СТО замовлених робіт, надання послуг та/або передачу замовлених запасних частин та матеріалів Клієнту відповідної якості, в узгоджений термін та на узгоджених умовах, а також відсутність у Клієнта претензій і зауважень до СТО як з приводу загальних умов цього договору так і виконання зазначеного замовлення та стану транспортного засобу, на якому проводилися ремонтні роботи або надавалися послуги.

У підпунктах 4.2, 4.3 п.4 договору сторони погодили, що ціни на ремонтні роботи, технічне обслуговування та послуги, що надає СТО, а також на запасні частини та матеріали, що поставляються СТО є договірними і базуються на тарифах, затверджених внутрішніми локальними нормативними документами СТО. Ціна, погоджена сторонами у рахунку, є остаточною і зміні не підлягає.

Оплата виконаних робіт, використаних під час виконання ремонтних робіт запасних частин і матеріалів та інших послуг проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок СТО на умовах попередньої оплати (до моменту закінчення робіт), на підставі рахунку на оплату.

Пунктом 9 договору передбачено автоматичну його пролонгацію на кожен наступний календарний рік за умови відсутності заяви однієї із договірних Сторін про його розірвання.

Як вбачається із акта виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу 02.08.2019 о 15:00:35 на СТО заїхав вантажний автомобіль відповідача 18.430 (тип шасі), реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , пробіг 1 000 000, рік випуску - 2006.

09.08.2019 позивачем сформовано відповідачу рахунок №1901190 від 09.08.2019 на суму 57 263,09 грн, в т.ч. ПДВ - 9 543,85 грн та специфікацію №1901190 від 09.08.2019 на суму 57 263,09 грн, в т.ч. ПДВ - 9 543,85 грн.

На зазначену суму ТОВ «АВЕРС» як постачальник (продавець) виписав ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» як отримувачу (покупцю) податкову накладну №21 від 09.08.2019, яка 22.08.2019 о 10:19:32 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №.

Як вбачається із акта виконаних робіт №1900945 від 27.08.2019 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу вбачається, що 12.08.2019 о 9:57:01 на СТО заїхав вантажний автомобіль відповідача RENAULT.PREMIUM (тип шасі), реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , пробіг 1, рік випуску - 2001.

27.08.2019 позивач склав відповідачу рахунок №1901241 від 27.08.2019 на суму 4 320,00 грн., в т.ч. ПДВ - 720,00 грн. та специфікацію №1901241 від 27.08.2019 на суму 4 320,00 грн, в т.ч. ПДВ - 720,00 грн.

На зазначену суму ТОВ «АВЕРС» як постачальник (продавець) виписав ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» як отримувачу (покупцю) податкову накладну №53 від 27.08.2019, яка 10.09.2019 о 09:47:31 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №.

Відповідачем не підписано зазначених актів виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019 та №1900945 від 27.08.2019.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивач неодноразово надсилав проекти вищезгаданих актів виконаних робіт відповідачу електронною поштою, що засвідчується відповідним витягом з поштового сервера, однак акти не підписані відповідачем.

18.02.2021 оригінали проектів актів виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019 та №1900945 від 27.08.2019 в 2-ох примірниках, оригінали специфікації №1901190 від 09.08.2019, №1901241 від 27.08.2019; оригінал акта звірки взаємних розрахунків за період: 01.08.2019 - 17.02.2021; лист №9/21 від 17.02.2021 щодо підписання актів виконаних робіт і акта звірки взаємних розрахунків, надіслано відповідачу.

ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» отримав пакет документів 22.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення і витягом з веб-сайту «Укрпошти» про відстеження поштового відправлення №445. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності у відповідача претензій, заперечень як щодо самого факту виконанння робіт, так і щодо якості виконаних позивачем робіт (наданих послуг).

Судом також встановлено, що як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» суму ПДВ 10 263,85 грн задекларував у складі податкового кредиту по ТОВ «АВЕРС» у серпні 2019 року, що підтверджується листом від 27.02.2020 №9418/10/52.04-19 Головного управління ДПС у Львівській області за підписом начальника Городоцького управління ГУ ДПС у Львівській області Р.Миськіва.

Дані податкового обліку позивача, а саме: податкова накладна №21 від 09.08.2019 з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних за № та податкова накладна №53 від 27.08.2019 з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних за №, а також відомості з податкового обліку відповідача, що засвідчується листом від 27.02.2020 №9418/10/52.04-19 Головного управління ДПС у Львівській області, підтверджують факт здійснення господарських операцій між ТОВ «АВЕРС» і ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» на загальну суму 61 583,09 грн., в т.ч. ПДВ - 10 263,85 грн.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до відповідача про стягнення заборгованості за виконані роботи на суму 61 583,09 грн, оскільки матеріалами справи підтверджено виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Виконання обов`язку проведення відповідачем оплати вартості виконаних робіт не підтверджено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини внаслідок укладення договору підряду.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 173, 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

В силу положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як зазначалось вище та унормовано сторонами відповідно до п.2.8 договору передача виконаних робіт проводиться на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін. Акт прийому-передачі підтверджує виконання СТО замовлених робіт, надання послуг та/або передачу замовлених запасних частин та матеріалів клієнту відповідної якості, в узгоджений термін та на узгоджених умовах, а також відсутність у клієнта претензій і зауважень до СТО як з приводу загальних умов цього договору так і виконання зазначеного замовлення та стану транспортного засобу, на якому проводилися ремонтні роботи або надавалися послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог договору позивачем були надані послуги (виконані роботи) відповідачу, що підтверджується актами виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу на суму 57 263,09 грн., в т.ч. ПДВ - 9 543,85 грн та №1900945 від 27.08.2019 на надання послуг з технічного вслуговування та ремонту колісного транспортного засобу на суму 4 320,00 грн., в т.ч. ПДВ - 720,00 грн, проте дані акти про надані послуги (виконані роботи) відповідачем не підписано.

09.08.2019 та 27.08.2019 позивачем сформовано відповідачу рахунки №1901190 від 09.08.2019 на суму 57 263,09 грн, в т.ч. ПДВ - 9 543,85 грн та №1901241 від 27.08.2019 на суму 4 320,00 грн., в т.ч. ПДВ - 720,00 грн, а також специфікації №1901190 від 09.08.2019 на суму 57 263,09 грн, в т.ч. ПДВ - 9 543,85 грн та №1901241 від 27.08.2019 на суму 4 320,00 грн, в т.ч. ПДВ - 720,00 грн.

На зазначені суми ТОВ «АВЕРС» як постачальник (продавець) виписав ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» як отримувачу (покупцю) податкові накладні №21 від 09.08.2019 та №53 від 27.08.2019, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, судом першої інстанції правомірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем виконано обов`язок щодо належного повідомлення (направлення) відповідачу для підписання чи надання зауважень актів виконаних робіт. При цьому судом встановлено, що відповідач їх належним чином отримав, однак відповіді у спосіб, визначений законом та договором не надав, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності претензій, заперечень щодо виконаних робіт, щодо якості виконаних позивачем робіт (наданих послуг).

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до договору підряду сторонами погоджено, що приймання виконаних відповідачем робіт оформляється та підтверджується актом виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі

Як зазначалось вище, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт наявності у відповідача претензій, заперечень як щодо факту виконання робіт, так і щодо якості виконаних позивачем робіт (наданих послуг)

Відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази оплати робіт за договором №46/15 на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт .

Як вбачається із п.п.4.2, 4.3 п.4 договору сторони узгодили, що ціни на ремонтні роботи, технічне обслуговування та послуги, що надає СТО, а також на запасні частини та матеріали, що поставляються СТО є договірними і базуються на тарифах, затверджених внутрішніми локальними нормативними документами СТО. Ціна, погоджена сторонами у рахунку, є остаточною і зміні не підлягає. Оплата виконаних робіт, використаних під час виконання ремонтних робіт запасних частин і матеріалів та інших послуг проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок СТО на умовах попередньої оплати (до моменту закінчення робіт), на підставі рахунку на оплату.

Відповідно до акта виконаних робіт №1900913 від 09.08.2019 та акта виконаних робіт №1900945 від 27.08.2019 позивачем надано послуги відповідачу на загальну суму 61 583,09грн.

Окрім того, дані податкового обліку позивача, а саме: податкова накладна №21 від 09.08.2019 з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних за №, та податкова накладна №53 від 27.08.2019 з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних за №, а також відомості з податкового обліку відповідача, що засвідчується листом від 27.02.2020 №9418/10/52.04-19 Головного управління ДПС у Львівській області, підтверджують факт здійснення господарських операцій між ТОВ «АВЕРС» і ТОВ «КАЙЗЕРВАЛЬД» на загальну суму 61 583,09 грн., в т.ч. ПДВ - 10 263,85 грн.

Судова колегія зазначає, що як доказ податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію оцінюються у сукупності з іншими доказами у справі.

Згідно ч. 1,2 ст.3Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог п.2.3 договору №46/15 позивачем не надано скаржнику наряду замовлення на технічне обслуговування поданого клієнтом транспортного засобу, а також те, що в порушення п.2.5 перед виконанням роботи позивачем сторонами не погоджено в термін 2 к.д. рахунку з вартістю та об`ємом робіт, а також те, що факт заїзду транспортних засобів до позивача фіксується лише в його Актах підписаних в односторонньому порядку, судовою колегією до уваги не приймається, оскільки замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України, отримавши акти виконаних робіт, своєчасно не заявивши про підстави непідписання даних актів (невиконання робіт, наявність недоліків та ін), не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача про стягнення з відповідача 61 583,09 грн заборгованості за виконані роботи (надані послуги) по технічному обслуговуванню та виконанні ремонтних робіт є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У підпункті 6.1 пункту 6 договору сторонами узгоджено, що у випадку затримки повної оплати виконаних робіт, вартості встановлених матеріалів та запасних частин у строк, обумовлений п. 4.2. цього договору, клієнт сплачує СТО пеню у розмірі 2% від несплаченої вартості виконаних робіт за кожен день прострочення платежу, однак не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних , прийшла до висновку, що стягненню підлягає пеня в сумі 2 642,17грн та 3 % річних в сумі 566,90 грн.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 06.10.2021 у справі №914/1932/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙЗЕРВАЛЬД» б/н б/д (Вх.№ ЗАГС 01-05/3678/21 від 04.11.2021) без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.