РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2022Справа № 910/17331/21
за позовом Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж"

про стягнення 17 183,86 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №12/2020 про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному пропускнику ДСП ЧАЕС від 27.01.2020, яка складається з 15 377,45 грн - суми основного боргу, 1 007,22 грн - пені, 249,70 грн - 3% річних, 549,49 грн - інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 між Державним спеціалізованим підприємством "Чорнобильська АЕС" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (замовник) укладено договір №12/2020 про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному пропускнику ДСП ЧАЕС, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги з організації санітарно-гігієнічного обслуговування персоналу замовника з виділенням до 25 місць в санітарному пропускнику "Семиходи".

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 22.12.2020, вартість послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарному пропускнику "Семиходи" (1 місце за 1 день) становить - 21,68 грн, крім того ПДВ - 4,34 грн, всього разом з ПДВ - 26,02 грн.

Фактична вартість наданих послуг у звітному місяці за цим договором в цілому визначається виходячи із фактично наданого обсягу послуг, а саме із фактичної кількості виділених місць у санітарному пропускнику та їх вартості, зазначеній в п. 3.1 цього договору (п. 3.2 договору).

Згідно п. 4.1 договору, розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються на умові попередньої оплати з остаточним розрахунком за фактом надання послуги на підставі акту наданих послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору, попередня оплата на наступний календарний місяць здійснюється до 25 числа поточного місяця, а за перший місяць після укладання цього договору - до початку надання послуг в цьому місяці, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця в розмірі, який складає 100% від вартості запланованого обсягу послуги з урахуванням сплаченої суми відповідно до п. 4.5 цього договору.

Остаточні розрахунки за звітний місяць здійснюються протягом 10 календарних днів з дати узгодження сторонами акту надання послуг. (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що вартість мінімального обсягу послуг, який замовник гарантовано викупив за цим договором, складає 1 500,00 грн з ПДВ в тому числі. До укладення цього договору замовник перерахував зазначену суму на розрахунковий рахунок виконавця (п/д від 27.01.2020 №59). В подальшому ці кошти враховуються при розрахунках як попередня оплата. Залишок сплаченої та невикористаної суми на кінець дії цього договору замовнику не повертається.

Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 22.12.2020, послуги за цим договором надаються в період терміну його дії".

Згідно п. 10.1 договору, він набирає чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 31.12.2020, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання сторонами. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмові від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав зобов`язання за договором щодо оплати наданих послуг, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення із відповідача заборгованості за договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На виконання умов договору, позивачем було надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 15 377,45 грн, що підтверджується актами наданих послуг №8 від 31.10.2020, №9 від 30.11.2020, №10 від 31.12.2020, №11 від 31.01.2021, №12 від 28.02.2021, №13 від 31.03.2021, №14 від 30.04.2021, №15 від 31.05.2021.

Листом за вих. №2020/21 від 26.05.2021 позивач звернувся до відповідача із вимогою про підписання актів наданих послуг та погашення заборгованості.

У відповідь на цей лист, відповідач направив позивачу лист за вих. №754/21 від 16.07.2021 у якому зазначив, що не має можливості сплатити заборгованість.

27.07.2021 позивач направив відповідачу претензію за вих. №2995/21 із вимогою про сплату заборгованості та штрафних санкцій.

Відповіді на зазначену претензію матеріали справи не містять.

Доказів на підтвердження виконання договірних зобов`язань щодо сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 15 377,45 грн до матеріалів справи не додано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг у повному обсязі, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 15 377,45 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі несвоєчасної оплати наданих послуг відповідно до п. 4.3 цього договору замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та підлягає задоволенню; перевіривши розрахунок інфляційних витрат, суд дійшов висновку, що арифметично правильним розміром інфляційних витрат є 520,54 грн.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем отриманих послуг у повному обсязі у відповідності до умов укладеного сторонами договору.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних частково з урахуванням вищевикладеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 14Д, офіс 610, код ЄДРПОУ - 34482827) на користь Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (07100, Київська область, м. Славутич, вул. 77-ї Гвардійської Дивізії, буд. 7/1, код ЄДРПОУ - 14310862) 15 377 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят сім) грн 45 коп. - суми основного боргу, 1 007 (одна тисяча сім) грн 22 коп. - пені, 249 (двісті сорок дев`ять) грн 70 коп. - 3% річних, 520 (п`ятсот двадцять) грн 54 коп. - інфляційних витрат та 2 266 (дві тисячі двісті шістдесят шість) грн 18 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна