ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Харків Справа № 913/848/21

Провадження № 3/913/848/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом

Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1", м. Рубіжне Луганської області

2. ОСОБА_1 , м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 584 632 грн 49 коп.

без повідомлення (виклику) сторін

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування від 05.04.2018 № б/н в розмірі 584 632 грн 49 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" умов договору банківського обслуговування від 05.04.2018 № б/н стосовно своєчасного повернення отриманих коштів, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки від 11.01.2021 № Р852809988, який укладено між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня находження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

19.11.2021 судом було направлено запит до Управління адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації для отримання інформації щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичної особи ОСОБА_1 .

На запит суду в порядку ч. 6 ст. 176 ГПК України від Управління адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації 03.12.2021 надійшов лист від 24.11.2021 № 4826/01, в якому повідомлено місце проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/848/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, а також запропоновано позивачу надати витяг з Умов та правил надання банківських послуг із зазначенням реквізитів редакції, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин сторін та відповідає нормативному посиланню у позовній заяві.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 06.12.2021 надіслана рекомендованою кореспонденцією з повідомленням позивачу на адресу, зазначену у позовній заяві для листування: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро, 49094; І відповідачу на адресу місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Заводська, будинок 18-Е, м. Рубіжне, Луганська область, 93001; ІІ відповідачу на адресу місця проживання, яка повідомлена органом реєстрації: АДРЕСА_1 , з метою повідомлення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та про їх право подати заяви по суті справи. Крім того, копія ухвали від 06.12.2021 надсилалась позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач одержав вказану ухвалу 08.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, запропоновані ухвалою суду від 06.12.2021 документи позивач не надав.

І відповідач одержав ухвалу 10.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом на подачу відзиву не скористався.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка надсилалась ІІ відповідачеві, повернулась 17.01.2022 до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною заявою".

Враховуючи викладене, учасники судового процесу належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі та про їх право подати заяви по суті справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

05.04.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" в особі директора Кащеєва Миколи Дмитровича (далі за текстом - клієнт, І відповідач) підписано з Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі за текстом - банк, позивач), анкету-заяву клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (аркуш справи 19).

Відповідно до вищезазначеної анкети-заяви клієнт, цією анкетою-заявою, відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднався до Умов та правил надання послуг ПАТ КБ "Приватбанк", які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.

Підписанням цієї анкети-заяви клієнт приймає всі права та обов`язки, зазначені в Умовах та правилах, тарифах, пам`ятці клієнта, примірник яких клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування, у тому числі погодився зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах. Окрім того, останній погодився, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не забороненим чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внести зміни неможливо, банк повідомляє клієнта про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами комунікаційних каналів зв`язку.

Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням його погодження та повного й безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Зі зміною Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язався ознайомлюватися самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

На підставі даної анкети-заяви банком було відкрито І відповідачу поточний рахунок НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт на вказаний поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк) інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

До матеріалів справи позивачем доданий примірник Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг", зокрема, розділ 3.2.Кредити (Умови та правила користування послугою кредитування юридичних осіб від ПриватБанку (розділ 3.2.1.Кредитний ліміт)).

Водночас, суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови І відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі було запропоновано позивачу надати витяг з Умов та правил надання банківських послуг із зазначенням реквізитів редакції, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин сторін та відповідає нормативному посиланню у позовній заяві, який позивачем наданий не був.

Судом перевірено надану позивачем редакцію витягу з Умов та правил надання банківських послуг з редакцією, розміщеною на офіційному сайті позивача: https://privatbank.ua/terms, яка діяла станом на 01.04.2018, та зазначає, що наданий позивачем витяг підлягає застосуванню до спірних правовідносин сторін та відповідає нормативному посиланню у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов та правил надання банківських послуг (далі за текстом - Умови (аркуші справи 21-37)) передбачено, що при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

За умовами п. 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11.01.2021 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, укладено договір поруки № Р852809988 (далі за текстом - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" зобов`язань за договорами приєднання до:

розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2 "Угоди 1" - 16,5% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою;

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.5 "Угоди 1" - 33% річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.13 "Угоди 1" в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до 3.2.1.4.1 "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 100 000 грн 00 коп.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за "Угодою 1") в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг "Угода 2", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 "Угоди 2" - 13% річних;

б) винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені в "Угоді 2";

в) кредиту в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.3 договору поруки визначено, що поручитель з умовами "Угоди 1 та Угоди 2" ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою і/або Угодою 2", боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 договору поруки).

Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що порука припиняється через 15 років після укладення договору.

Згідно з п. 4.2 договору поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладання відповідного договору про внесення змін.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору банківського обслуговування від 05.04.2018 позивачем надавались І відповідачу кредитні кошти у межах ліміту, який змінювався та складав з 06.04.2018 - 0 грн 00 коп., з 13.01.2021 - 100 000 грн 00 коп., з 15.01.2021 - 200 000 грн 00 коп., з 23.04.2021 - 200 000 грн 00 коп., з 27.04.2021 - 200 000 грн 00 коп., з 12.05.2021 - 620 000 грн 00 коп., що підтверджується довідкою від 20.10.2021 № 80406LGG3S0L3 (аркуш справи 38).

Позивач звертався до боржника та поручителя з претензіями про виконання зобов`язань за договором від 05.04.2018 № б/н від 26.08.2021 № 00930K2U0S21F та від 17.09.2021 № 80406LGG3S0L3 (аркуші справи 69-72), в яких вимагав протягом 7 днів від дати претензій, здійснити погашення простроченої заборгованості. Вказані претензії залишені без розгляду, докази погашення заборгованості за договором не надані.

Як зазначає позивач, він свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши І відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок в розмірі 620 000 грн 00 коп. Проте, І відповідач зобов`язання за договором виконував неналежним чином, а саме, не здійснив повернення позивачу використаних кредитних коштів.

Таким чином, за розрахунком позивача, у І відповідача станом на 30.09.2021 наявна заборгованість за кредитом в сумі 584 632 грн 49 коп., яка підтверджується наявними у матеріалах справи виписками по рахунку та розрахунком заборгованості.

У зв`язку із несплатою заборгованості позивач звернувся до суду з даним позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитом з відповідачів (боржника та поручителя).

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 181 ГК України, договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що з моменту подання анкети-заяви між банком та І відповідачем укладено договір шляхом приєднання до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, який за правовою природою є змішаним договором банківського рахунку (глава 72 ЦК України) та кредитного договору (параграф 2 глави 71 ЦК України) і не суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки сторонами вчинено всі необхідні дії, які спрямовані на виконання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього договору, складовими якого виступають анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, з якими І відповідач ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 910/11298/17, де, окрім іншого, вказано на те, що встановлені обставини прийняття, повного виконання банком та часткового виконання позичальником кредитного договору переконливо свідчать про схвалення цього договору в силу вимог ст. 241 ЦК України, що в свою чергу вказує на його чинність та обов`язковість виконання сторонами.

У випадку, якщо безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, правомірним є висновок про зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору від 05.04.2018 надано І відповідачу кредитний ліміт в розмірі 620 000 грн 00 коп. І відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 584 632 грн 49 коп.

З огляду на наявність в матеріалах справи доказів, що свідчать про належне виконання позивачем зобов`язань за договором, неповернення І відповідачем отриманих кредитних коштів, що останнім не спростовано, а також відсутність доказів погашення останнім суми боргу, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 584 632 грн 49 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за рахунок І відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частина 1 ст. 553 ЦК України встановлює, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

11.01.2021 між Приватним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, було укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання божником зобов`язань за договорами приєднання до розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) та до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантований платіж" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 2).

Договір поруки підписаний позивачем та ІІ відповідачем 11.01.2021 о 15 год. 20 хв. та відповідно о 16 год. 29 хв. шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та скріплений печаткою ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема, визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини 1, 2 ст. 553 ЦК України).

У договорі поруки було встановлено, що поручитель відповідає за зобов`язання боржника зі сплати, зокрема, кредиту у розмірі 100 000 грн 00 коп.

Згідно довідки позивача від 20.10.2021 № 80406LGG3S0L3 станом на дату укладання договору поруки кредитний ліміт, встановлений І відповідачу становив 0 грн 00 коп., 13.01.2021 (після укладання договору поруки) кредитний ліміт встановлено на рівні 100 000 грн 00 коп., 15.01.2021 кредитний ліміт збільшений до 200 000 грн 00 коп. і в подальшому кредитний ліміт змінено позивачем до 620 000 грн 00 коп.

За змістом ст. 559 ЦК України зміна обсягу зобов`язань боржника може бути підставою для припинення поруки. Зокрема, ч. 1 цієї статті (у редакції, чинній на момент укладання договору поруки) було передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто, розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

Особливістю одностороннього правочину є те, що такий правочин як юридичний факт здійснюється за волевиявленням однієї особи, однак може спричиняти відповідні правові наслідки (породжувати обов`язки) для інших осіб, коли це випливає зі спеціальних положень законодавства.

Так, за правилами, передбаченими абзацом 3 ч. 3 ст. 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб.

Приписи ч. 1 ст. 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/7389/17, від 29.05.2019 у справі № 910/11429/18, від 09.10.2020 у справі № 903/998/19 зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.

Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 ч. 3 ст. 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18).

Пунктом 4.2 договору поруки сторони узгодили, що зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, у письмовому вигляді, шляхом укладення відповідного договору про внесення змін.

Матеріали справи не містять доказів того, що ІІ відповідач як поручитель давав письмову згоду на збільшення кредитного ліміту Товариству з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" з 100 000 грн 00 коп. до 620 000 грн 00 коп., а відповідно на збільшення обсягу своєї відповідальності, відсутній також і договір про внесення змін до договору поруки, укладеного між позивачем та ІІ відповідачем, на збільшення кредитного ліміту Товариству з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1", а відповідно на збільшення обсягу своєї відповідальності.

Таким чином, установивши, що кредитний ліміт за кредитним зобов`язанням боржника збільшено без погодження з поручителем, суд приходить до висновку, що порука за договором від 05.04.2018 є припиненою в силу положень ч. 1 ст. 559 ЦК України (які були чинні станом на час укладання договору поруки), а відповідно відсутні підстави для стягнення з ІІ відповідача заборгованості за кредитом.

Аналогічного за змістом висновку щодо застосування положень ч. 1 ст. 559 ЦК України (у відповідній редакції) дійшов Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.12.2018 у справі № 569/8360/16-ц, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" підлягають задоволенню за рахунок І відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1". У задоволенні позовних вимог до ІІ відповідача - ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на І відповідача в сумі 8 769 грн. 49 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1" та 2. ОСОБА_1 про стягнення 584 632 грн 49 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанський залізобетон-1", місцезнаходження: вул. Заводська, будинок 18-Е, м. Рубіжне, Луганська область, 93001, ідентифікаційний код 41960020 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 заборгованість за кредитом в сумі 584 632 грн 49 коп., судовий збір в сумі 8 769 грн. 49 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 584 632 грн 49 коп. відмовити.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

6.Повне рішення складено - 01.02.2022.

Суддя Андрій СЕКІРСЬКИЙ