ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4121/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м.Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Куліковська Брама, м.Харків
про стягнення 3252370,25 грн. штрафу
за участю представників:

позивача - Стриж Л.А. (адвокат, ордер АХ №1073958 від 01.11.2021 року);

відповідача - Орлов О.О. (адвокат, довіреність №б/н від 04.01.2021 року);

3-ої особи - Хоменко Є.О. (адвокат, ордер ВІ №1062715 від 25.10.2021 року).

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.21 по справі №922/4121/20 рішення господарського суду Харківської області від 31.03.21 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.07.21 у справі №922/4121/20 скасовано, справу №922/4121/20 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

04.10.21 справа №922/4121/20 надійшла до Господарського суду Харківської області. Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі № 922/4121/20 визначено суддю Аріт К.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.10.21 призначено справу №922/4121/20 до розгляду у підготовчому засіданні на 02.11.21.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 25.10.21 по 16.11.21 підготовче засідання 02.11.21 не відбулось.

Ухвалою суду від 17.11.21 призначено підготовче засідання на 23.11.21, яке було відкладено на 30.11.21.

Ухвалою суду від 30.11.21 залучено до участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Куліковська Брама; задоволено клопотання позивача та відповідача про витребування доказів; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 06.01.2022 року включно; відкладено підготовче засідання на 21.12.2021 року.

Учасниками справи надано до суду наступні документи:

- відзив відповідача (т.3 а.с.17-26) про відмову в задоволенні позову;

- клопотання відповідача про витребування доказів (т.3 а.с.32-34);

- відповідь позивача на відзив (т.3 а.с.35-42);

- заперечення відповідача на відповідь на відзив (т.3 а.с.80-82);

- клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (т.3 а.с.177-178);

- уточнене клопотання відповідача про витребування доказів (т.3 а.с.185-186);

- заперечення позивача на клопотання про зупинення провадження у справі (т.3 а.с.205-208);

- супровідний лист від позивача з доказами направлення позову з додатками 3-й особі (т.3 а.с.211-212);

- заява позивача про долучення документів, наданих на виконання ухвали суду від 30.11.21 (т.3 а.с.213-233);

- заява 3-ої особи на виконання ухвали суду від 30.11.21 (т.3 а.с.234-235);

- супровідний лист відповідача на виконання ухвали суду від 30.11.21 з оригіналом договору оренди нежитлових приміщень №Апп 8.20 від 02.09.20 та актом приймання-передачі №1 від 10.09.20 (т.3 а.с.236-240);

- пояснення позивача на заперечення відповідача на відповідь на відзив (т.3 а.с.241-244);

- клопотання 3-ої особи про долучення копії договору оренди нежитлових приміщень №Апп 8.20 від 02.09.20 та акту прийому-передачі №1 від 10.09.20 (т.4 а.с.7-11 );

- клопотання відповідача про застосування заходів процесуального примусу та залишення позову без розгляду (т.4 а.с.17).

Надані документи судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Ухвалами суду від 21.12.21 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 24.12.21.

Протокольною ухвалою суду від 24.12.21 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про застосування заходів процесуального примусу до позивача та залишення позову без розгляду, оскільки позивачем виконано вимоги ухвали суду про витребування доказів.

Ухвалою суду від 24.12.21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.12.21, в якому оголошувались перерви до 11.01.22 та 25.01.22.

У судовому засіданні 25.01.22 представник позивача позов підтримував та просив його задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив повністю відмовити в позові, а в разі задоволення - зменшити розмір штрафу до 100,00 грн.

Представник 3-ої особи позов підтримував.

Позиції учасників справи.

Позивач звернувся з відповідним позовом у справі №922/4121/20, оскільки вважає, що ТОВ «Завод «Будінвест» було порушено п. 4.1.4. договору іпотеки. Дане порушення, на думку позивача, полягає в укладенні договору оренди нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя, відповідальність за що передбачена п.7.2 договору іпотеки у вигляді штрафу (25% в від загальної вартості предмета іпотеки, визначеної у пункті 1.3. договору).

Відповідач заперечує проти позову, вважає, що порушенням п.4.1.4. договору іпотеки є передача в оренду саме всього предмету іпотеки (всіх об`єктів), а надання в оренду лише частини приміщень предмету іпотеки на його думку не є порушенням п.4.1.4. та не тягне відповідальності за п.7.2. Відповідальності за відчуження частини договору іпотеки договором не передбачено. У разі задоволення позову просить зменшити штраф до 100,00 грн., посилаючись на постанову суду апеляційної інстанції по справі №922/3436/20.

3-я особа підтримує позов, підтверджує укладення з відповідачем договору оренди нежитлових приміщень №Апп 8.20 від 02.09.20, відповідно до якого ТОВ "Завод "Будінвест" (орендодавець) передає, а ТОВ Куліковська Брама (орендар) приймає у тимчасове платне користування наступні нежитлові будівлі, споруди та приміщення (об`єкт оренди):

- нежитлове приміщення виробничої будівлі літ "У-2" площею 431,9 кв.м. за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська,1 для розміщення виробничих і складських приміщень;

- нежитлове приміщення №1 площею 16,2 кв.м., яке розташоване на 2 поверсі будівлі літ "У-2" за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська,1 для розміщення складу цементу.

П.1.2. вказаного договору визначено, що об`єкт належить на праві власності орендодавцю.

За актом приймання-передачі ТОВ "Завод "Будінвест" передало, а ТОВ Куліковська Брама прийняло в користування зазначене майно.

В якості доказу надано для огляду в судовому засіданні оригінал зазначеного договору оренди.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення учасників справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Щодо правочинів, на підставі яких виникли спірні відносини:

Кредитний договір.

06.12.2019 року між ТОВ «Завод Будінвест» (позичальник, Відповідач) та АТ «Акціонерний банк «Радабанк» (кредитор) укладено кредитний договір №23019/ЮКР/0, згідно з п.1.1 якого кредитор, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується на умовах цього договору надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 8400000,00 грн., зі зменшенням ліміту кредитування відповідно до п.1.2 цього кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 22% річних в порядку, визначеному даним договором.

Згідно з п.3.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту або його окремої частини на поточний рахунок позичальника.

Кредитор виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши на належний відповідачу поточний рахунок грошові кошти в сумі 8326130,12 грн., що підтверджується меморіальним ордером №38949 від 06.12.2019.

Відповідно до п.12.3 кредитного договору кредитор має право у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору позичальник надає згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення позичальником не потрібне.

Іпотечний договір.

06.12.2019 року між ТОВ «Завод Будінвест» (іпотекодавець, Відповідач) та АТ «Акціонерний банк «Радабанк» (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір №23019/ЮКР/0-І-1/02-1, відповідно до якого цей договір є договором наступної іпотеки та забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодержатель надає іпотекодавцю кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 8400000,00 грн. на строк до 04.12.2020 та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання, а іпотекодавець зобов`язується повернути кредит, сплатити нараховані проценти, комісію та штрафні санкції в строки та на умовах, передбачених основним договором та цим договором.

В іпотеку надано 5 нежитлових будівель, загальною вартістю 13009481,00 грн. (п.1.3. т.1 а.с.29).

Предмет іпотеки за п.1.2. договору іпотеки №23019/ЮКР/0-І-1/02-1 (далі - договір іпотеки) є складним (таким, що складається з декількох складових), а саме з 5 предметів іпотеки.

Як зазначено в п.1.2. та п.1.3. договору іпотеки, кожен з 5 предметів іпотеки є нежитловою будівлею вказаної в договорі площі, які розташовані на земельній ділянці з вказаним в договорі кадастровим номером.

Так у п.1.2. договору іпотеки, в якості предмета іпотеки - 4 вказана нежитлова будівля літ.«У-2», площею 1606,9 кв.м. за адресою м.Харків, вул.Велозаводська, 1, розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :12:004:0023 загальною площею 9,1414 га. Вартість предмета іпотеки - 4 згідно з п.1.3. - 2566471,00 грн. (т.1 а.с.29).

Згідно з п. 4.1.4. іпотечного договору іпотекодавець зобов`язаний без отримання попередньої письмової згоди від іпотекодержателя не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в спільну діяльність, ОРЕНДУ, найом, лізинг, не передавати в наступну іпотеку тощо), не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб.

Пунктом 7.2 іпотечного договору передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем умов п.п.4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, 4.1.8, 4.1.10, 4.1.11, 4.1.12 цього договору, іпотекодавець зобов`язаний сплатити іпотекодержателю ШТРАФ у розмірі 25% від вартості предмета іпотеки, визначеної в п.1.3 цього договору, за кожний випадок.

Договір про відступлення права вимоги.

26.06.2020 року між АТ «АБ «Радабанк» (первісний кредитор) та ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Стаксель» (новий кредитор, Позивач) укладено договір про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор зобов`язаний сплатити на користь первісного кредитора ціну договору (вартість відступлених прав) та прийняти в повному обсязі належні первісному кредитору права вимоги до боржника, іпотекодавця та поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, іпотекодавця та поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання боржником, іпотекодавцем та поручителем зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у первісного кредитора до укладання цього договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 3.1 визначено, що за відступлення права вимоги в обсязі, встановленому п.1.3 цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору ціну договору (вартості відступлених прав) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн.

26.06.2020 року позивачем здійснено повну оплату за договором відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.06.2020. В той же день, первісний кредитор за актом приймання-передачі передав позивачеві документи, що підтверджують право вимоги до відповідача.

26.06.2020 року між АТ «АБ «Радабанк» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Стаксель» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором №23019/ЮКР/0-І-1/02-1, відповідно до п.1.5 якого новий іпотекодержатель одержує право замість первісного іпотекодержателя вимагати від іпотекодавця належного виконання всіх зобов`язань за договором іпотеки, оскільки новий іпотекодержатель набуває статусу іпотекодержателя за договором іпотеки, що забезпечує виконання боржником його зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 договору про відступлення прав за іпотечним договором, права за договором іпотеки вважаються переданими (відступленими) з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору. З моменту передання (відступлення) прав за договором іпотеки, новий іпотекодержатель замінює первісного іпотекодержателя у правовідносинах, які склалися між ним та іпотекодавцем за договором іпотеки.

16.07.2020 року позивачем повідомлено відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та про платіжні реквізити для погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів, що підтверджується листом від 16.07.2020 №1607.

Договір оренди.

02.09.2020 року між ТОВ "Завод "Будінвест" та ТОВ "Куликівська Брама" (3 особа) укладено договір оренди № Апп 8.20 (далі - договір оренди, т.3 а.с.237-239) та складено акт передачі приміщень (т.3 а.с.240).

В якості об`єкту оренди вказані:

1. нежитлові приміщення виробничої будівлі літ. «У-2» площею 431,9 кв.м. за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 1;

2. нежитлове приміщення №1 площею 16,2 кв.м., яке розташоване на 2-му поверсі будівлі літ. «У-2» за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська, 1.

Відповідно до техпаспорту (т.3 а.с.48-54) та витягу з ЄДР речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.06.2017 (т.3 а.с.58-59) будівля літ. «У-2», площею 431,9 кв.м. за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 1, належить на праві власності ТОВ "Завод "Будінвест", що також зазначено в договорі іпотеки (т.1 а.с.28).

Нежитлова будівля літ.«У-2» за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська, 1 є предметом іпотеки №4, розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :12:004:0023, площею 9,1414 га, як і всі інші будівлі, передані в іпотеку (предмет іпотеки №1,2,3,5), про що зазначено в договорі іпотеки (т.1 а.с.27-29).

З інформації з сайту "Публічна кадастрова карта України" (https://map.land.gov.ua/) вбачається наступне: "Інформація про ділянку. Кадастровий номер: :12:004:0023. Тип власності: Комунальна власність. Цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості для експлуатації та обслуговування адміністративної, виробничих, складських та допоміжних будівель і споруд. Площа: 9.1414 га...".

Судом встановлено співпадіння кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташовані орендовані приміщення, що є об`єктом оренди, з земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки №4, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що за вищезазначеним договором оренди передано в оренду частину приміщень, загальною площею 448,1 кв.м., з яких: 431,9 кв.м. (цех на 1-му поверху) та 16,2 кв.м. (кабінет на 2-му поверху) нежитлової будівлі літ. «У-2», загальна площа якої складає 1606,9 кв.м. та знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська, 1, розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :12:004:0023 (т.1 а.с.28) загальною площею 9,1414 га, що входять до предмета іпотеки - 4. Реєстраційний номер об`єкту нерухомості нежитлової будівлі літ. «У-2» №101 (т.3 а.с.58).

Вищезазначене не заперечується учасниками справи та підтверджується сукупним аналізом наступних доказів:

- оригіналом договору оренди (т.3 а.с.237-239);

- актом передачі приміщень №1 (т.3 а.с.240);

- договором іпотеки (т.1 а.с.27-38);

- технічним паспортом будівлі літ. «У-2» (т.3 а.с.48-49, 50-54).

Судом досліджено вищезазначені документи, в т.ч. технічні паспорти будівель, які є предметом іпотеки, зокрема предмета іпотеки №4 (т.3 а.с.50-51), та приміщень, що є об`єктом оренди, в результаті чого встановлено їх співпадіння з приміщеннями, що є складовою частиною предмета іпотеки №4.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в оренду передано частину приміщень, які розташовані в будівлі літ.«У-2» за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська, 1, яка є предметом іпотеки №4.

Відповідачем не заперечується, що ним здано в оренду частину приміщення будівлі літ. «У-2», яка є предметом іпотеки №4, без повідомлення та відповідно без згоди іпотекодержателя.

Щодо зобов`язань відповідача за кредитним договором.

Суд бере до уваги, що погашення кредиту до укладення договору оренди тягне за собою припинення іпотеки, якою забезпечено кредит, оскільки в цьому випадку необхідність згоди іпотекодержателя на оренду відпадає.

Судом встановлено, що договір оренди укладено під час дії кредитного та іпотечного договорів, кредит на час укладання договору оренди, тобто 02.09.2020 року, не був повністю погашений, що підтверджується платежами по кредиту, що здійснювались після 02.09.2020 року (платіжні доручення - т.3 а.с.86-158), та відповідно, станом на 02.09.2020 й іпотека не була припинена, іпотечний договір є чинним, в судовому порядку недійсним, розірваним, припиненим, тощо не визнаний.

Щодо непогашення в повному обсязі кредиту та чинності іпотеки на час укладення договору оренди сторонами, зокрема, відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Виникнення спору у даній справі обумовлено наявністю чи відсутністю підстав для покладення на відповідача штрафу, у зв`язку з передачею в оренду нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці, без згоди іпотекодержателя, що є порушенням п.4.1.4 договору іпотеки та положень Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи викладене та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.21 по справі №922/4121/20 (ч.6) суд має встановити, чи є порушенням пункту 4.1.4. договору надання в оренду саме всього (загального) предмета іпотеки (всіх 5 будівель), чи може вважатися порушенням пункту 4.1.4. договору надання в оренду вже одного з п`яти предметів іпотеки, та чи може вважатися таким порушенням пункту 4.1.4. договору, за яке передбачено штраф у 25% від вартості предмета іпотеки, надання в оренду частини приміщень в одному з предметів іпотеки.

Крім того необхідно надати належну оцінку тому факту, що в іпотеку надано 5 будівель загальною площею 8145,4 кв.м., а об`єктом оренди є приміщення площею 448,1 кв.м., тоді як штраф позивачем розрахований з вартості всіх будівель.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ч.1 ст.629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Викладене кореспондується зі змістом ч.ч.2,3 ст.180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якими господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що укладаючи Кредитний договір, ТОВ «Завод Будінвест» (відповідач) та АТ «Акціонерний Банк «Радабанк» (первісний кредитор) погодили істотні умови договору, в той числі нарахування штрафних санкцій за порушення п.4.1.4. Договору іпотеки.

Статтею 512 ЦК України також передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Зі змісту наведених норм слідує, що за загальним правилом відступлення права вимоги здійснюється без згоди боржника, оскільки не погіршує становище останнього та не зачіпає його інтересів. Тобто, заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг та порядок виконання боржником своїх обов`язків, а особа кредитора, на користь якої повинно бути здійснене таке виконання, не має істотного значення для боржника, оскільки внаслідок відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора у конкретному зобов`язанні, а не заміна сторони в договорі, а відтак, суд зазначає, що після укладення між АТ "Радабанк" та ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-капітал" договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст, ТОВ "Завод "Будінвест" продовжило залишатися зобов`язаною особою за договором іпотеки №23019/ЮКР/0-І-1/02-1 від 06.12.2019 року.

При цьому, умовами Договору не передбачено обов`язкової згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, листом від 16.07.2020 року за вих.№1607 позивач повідомив ТОВ "Завод "Будінвест" про укладення зазначеного Договору та заміну кредитора у зобов`язанні, а також про платіжні реквізити для погашення кредиту.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3, абз.2, 7 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», п.1 ч.1 ст.593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст.599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок викладено у п.61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.02.2018 року у справі №910/16461/16).

Матеріалами справи підтверджується, що кредит був не погашений відповідачем на час укладання договору оренди, отже діючими є як кредитний договір так й договір іпотеки.

Щодо штрафу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені також ч.1 ст. 611 цього Кодексу, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до частин 1,3 ст.549 ЦК України та ч.1 ст.230 ГК України, неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 статті 230 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони погодили штрафні санкції у п.7.2.договору іпотеки.

Відповідно до п.7.2. Договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем умов п.4.1.4 Договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний сплатити іпотекодержателю штраф у розмірі 25% від вартості предмета іпотеки, визначеної в.п.1.3 цього договору, за кожний випадок.

Пунктом 4.1.4. договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний без отримання попередньої письмової згоди від іпотекодержателя не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в спільну діяльність, оренду, найом, лізинг, не передавати в наступну іпотеку тощо), не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в оренду передані приміщення, що є складовою частиною предмета іпотеки №4, без отримання згоди іпотекодержателя на це.

Сторони по різному тлумачать, що є порушенням умов п.4.1.4 договору іпотеки: позивач вважає, що надання хоча б частини 1-го з предметів іпотеки в оренду є таким порушенням, а відповідач, заперечуючи проти позову, вважає, що відчуження всього Предмету іпотеки (саме всіх 5-ти предметів іпотеки, що складають загальний предмет іпотеки), є порушенням, а надання в оренду одного з предметів іпотеки (його частини) взагалі не підпадає під дію п.4.1.4 договору іпотеки та не є порушенням.

Надаючи обґрунтоване тлумачення змісту пункту п.4.1.4 договору іпотеки, в його взаємозв`язку з пунктом 7.2 та іншими положеннями цього договору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя:

- зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки;

- передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку;

- відчужувати предмет іпотеки;

- передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, ОРЕНДУ, користування.

Судом встановлено, що відповідачем укладений договір оренди, за умовами якого відповідач передав в тимчасове платне користування на умовах оренди нерухоме майно, яке є частиною нежитлової будівлі літ "У-2", що є предметом іпотеки-4 за іпотечним договором.

Виходячи з того, що відповідачем передані в оренду нежитлові приміщення будівлі літ."У-2", загальною площею 448,1 м.кв., за адресою: м.Харків, вул.Велозаводська,1, які є складовою частиною предмета іпотеки №4, який в свою чергу є складовою загального предмету іпотеки, суд дійшов висновку, що положення п.4.1.4 договору іпотеки поширюється й на надання в оренду частини приміщень, що входять до предмету іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надання в оренду частини приміщень предмету іпотеки №4, який є складовою Предмету Іпотеки відповідно до п.1.2. договору іпотеки, без згоди іпотекодержателя є порушенням п.4.1.4. договору іпотеки та ч.3 ст.9 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, твердження відповідача, що пунктом 4.1.4. договору іпотеки передбачено порушення за відчуження тільки всього Предмета іпотеки (всіх його складових) є невірним, оскільки будівля літ."У-2" й є предметом іпотеки згідно з п.1.2.Договору, та його відчуження є порушенням п.4.1.4. Договору.

Щодо розміру штрафу.

Відповідно до п.7.2. Договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем умов п.4.1.4 Договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний сплатити іпотекодержателю штраф у розмірі 25% від вартості предмета іпотеки, визначеної в.п.1.3. цього договору, за кожний випадок.

Судом встановлено порушення відповідачем п.4.1.4. Договору іпотеки, за що п.7.2. передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Сторони по різному тлумачать про яку саме базу для розрахунку штрафу зазначено в пункті 7.2 іпотечного договору: про загальний предмет іпотеки (і, відповідно, загальну вартість всіх будівель), про той з п`яти предметів іпотеки, щодо якого вчинене можливе порушення або про ту частину одного з п`яти предметів іпотеки, яку і було здано в оренду.

Надаючи обґрунтоване тлумачення змісту пункту 1.3 договору іпотеки, в його взаємозв`язку з пунктом 7.2 та іншими положеннями цього договору, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи, що в період дії кредитного та іпотечного договорів, та існування обов`язку іпотекодавця не передавати без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя в оренду предмет іпотеки, відповідачем здійснено передачу у користування третій особі (ТОВ "Куликівська Брама") частину предмета іпотеки №4; згоду іпотекодержателя на передачу майна в оренду, як того вимагає п.4.1.4. іпотечного договору, відповідачем не отримано.

Пунктом 4.1.4. договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний без отримання попередньої письмової згоди від іпотекодержателя не передавати предмет іпотеки оренду, найом... тощо.

Як зазначено вище, предмет іпотеки за умовами договору (п.1.2.) є складним, складається з предмета іпотеки - 1, предмета іпотеки - 2, предмета іпотеки - 3, предмета іпотеки - 4 та предмета іпотеки - 5.

Пункт 1.3 договору іпотеки (т.1 а.с.29) містить в собі як загальну вартість всіх 5 предметів іпотеки, так і вартість кожного з предметів іпотеки (будівель) окремо.

Вартість загального предмета іпотеки, що складається з 5 предметів іпотеки, дорівнює 13009481,00 грн.

Вартість предмета іпотеки №4 складає 2566471,00 грн. (т.1 а.с.29).

В іпотеку надано 5 будівель загальною площею 8145,4 кв.м., а об`єктом оренди є два приміщення загальною площею 448,1 кв.м., які є частиною предмета іпотеки №4.

Штраф позивачем розрахований з вартості всіх 5 предметів іпотеки.

Суд не погоджується з твердженням позивача, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, предмет іпотеки є складним, та відповідно до п.1.2.Договору іпотеки складається з 5 предметів, кожний з яких окремо визначений умовами договору, зокрема, п.1.3. містить вартість кожного з предмету.

Оскільки у п.1.3 договору іпотеки, який покладено в основу розрахунку штрафу, зазначена не лише загальна вартість всіх 5 предметів іпотеки, які складають загальний предмет іпотеки, а й кожного окремо, беручи до уваги, що предмет договору іпотеки є складним, а розмір штрафу відповідно до п.7.2. залежить від вартості саме предмету, а не предметів іпотеки, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що штраф має обраховуватись від вартості конкретного предмету іпотеки щодо якого вчинено порушення умов договору, а не від загальної вартості всіх 5 предметів іпотеки.

Умов щодо пропорційного розрахунку розміру штрафу в залежності від площі (частини) одного з п`яти предметів іпотеки, яку і було здано в оренду без згоди іпотекодержателя, п.7.2 Договору іпотеки не містить, як і інші пункти договору.

Отже, суд розраховує 25% штрафу від вартості предмета іпотеки №4: 2566471,00 грн.*25% = 641617,75 грн.

Таким чином, підсумовуючи викладене, дослідивши умови договору іпотеки, заслухавши позиції сторін, враховуючи вказівки Верховного суду по цій справі, суд дійшов наступних висновків:

- іпотека на час надання в оренду спірного майна не була припинена;

- в оренду здано частину предмета іпотеки №4, який є складовою Предмету іпотеки;

- надання в оренду частини предмета іпотеки є порушенням п.4.1.4. Договору іпотеки;

- штраф за порушення п.4.1.4. відповідно до п.7.2. Договору іпотеки складає 25% від вартості Предмета іпотеки №4.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафу до 100,00 грн.

Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові від 21.01.2021 року у справі №927/704/19 Верховний Суд звертає увагу на необхідність подання доказів, що підтверджують об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунків, зокрема відсутність коштів на інших (поточних) рахунках підприємства, в тому числі неможливості залучення кредитних коштів; ведення належної претензійно-позовної діяльності щодо стягнення дебіторської заборгованості в примусовому порядку.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст.ст. 86, 236-238 ГПК).

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює: чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, значності прострочення виконання, наслідки порушення зобов`язання, відповідність/невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19, від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 26.01.2021 №916/880/20.

Відповідач не надав до суду доказів щодо його майнового стану (звітів про фінансові результати в 2020-2022 роках, про збитковість підприємства, тощо), а також те, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, доказів стягнення заборгованості зі своїх контрагентів, тощо.

Суд зазначає, що правовідносини у даній справі та у справі №922/3436/20, на яку посилається відповідач, не є подібними.

Посилання відповідача на наявність низки справ про стягнення з нього штрафних санкцій за порушення умов договорів як на спосіб збагачення позивача суд не бере до уваги, оскільки сторони у договорі погодили ці штрафні санкції, а рішення за цими позовами свідчать лише про систематичне порушення умов договорів з боку відповідача.

Проте, відповідачем не надано жодного підтвердження щодо об`єктивної неможливості своєчасного здійснення розрахунків з позивачем та винятковості обставин.

Таким чином, суд дійшов висновку що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення 25% штрафу від вартості предмета іпотеки №4 в сумі 641617,75 грн. за порушення пункту 4.1.4. Договору іпотеки, що полягає в укладенні договору оренди нерухомого майна, яке є частиною предмету іпотеки №4, без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя, відповідальність за що передбачена пунктом 7.2. Договору іпотеки.

В іншій частині в сумі 2610752,50 грн. суд відмовляє через помилкове тлумачення умов договору іпотеки.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положенням п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір в сумі 9624,27 грн. покладається на відповідача, з вини якого виник спір, решта - на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (адреса: 61066, м.Харків, вул.Велозаводська, буд.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (адреса: 61070, м.Харків, вул.Академіка Проскури, буд.1, корпус 45, офіс 21; ; код ЄДРІСІ 233568; п/р № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк») штраф у розмірі 641617,75грн. за порушення пункту 4.1.4. Договору іпотеки, що полягає в укладенні договору оренди нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя, відповідальність за що передбачена пунктом 7.2. Договору іпотеки, а також 9624,27 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "03" лютого 2022 р.

Суддя К.В. Аріт