ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4060/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Закопайло О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Енергобуд" (61028, м. Харків, вул. Польова, буд. 8, кв. 121, ідентифікаційний код 30772653)
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім.В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (62650, Харківська область, Великобурлуцький район, селище Червона Хвиля, вул. Центральна, будинок 13, ідентифікаційний код 05460441)
про стягнення 337 778,51 грн.
за участю представників сторін:

позивача адвоката Браташ О.О., ордер серії АХ №1085199 від 05.01.2022;

відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Енергобуд" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Державного підприємства "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім.В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (відповідач), в якій він просить стягнути: заборгованість за виконані роботи за договором підряду № 23-2-19 від 23.12.2019 у розмірі 213 011,54 грн., інфляційні у розмірі 2 769,15 грн.; пеню у розмірі 4552,03 грн.; 3% річних у розмірі 910,41 грн.; заборгованість за виконані роботи за договором підряду № 23-3-19 від 23.12.2019 у розмірі 116 535,38 грн., інфляційні у розмірі 1458,59 грн.; пеню у розмірі 2397,69 грн.; 3% річних у розмірі 479,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов вищевказаних договорів не оплатив виконані позивачем роботи, у зв`язку із чим ним заявлені до стягнення вказані суми заборгованості та нараховано інфляційні, 3% річних та пеню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме сплачений відповідно до Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 5066,69 грн., та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.10.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.10.2021, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "02" листопада 2021 року о 12:00.

27.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №25215), в якому останній проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи задоволені. Продовжено строк підготовчого провадження до 06.01.2022. Підготовче засідання відкладено на 14.12.2021 о 10:45.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.12.2021, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06.01.2022 на 10:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.01.2022 розгляд справи відкладено на "25" січня 2022 року о 10:30.

25.01.2022 присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. У відзиві на позов проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач повідомлений про дату та час судового засідання на стадії розгляду справи по суті належним чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю його представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

23.12.2019 між Приватним підприємством "Енергобуд" (підрядник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім.В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (замовник), було укладено договір підряду №23-2-19 (далі по тексту - договір 1).

Згідно п.1.1. договору 1, позивач взяв на себе зобов`язання на свій ризик та з своїх матеріалів відповідно до договірної ціни, яка є невід`ємною частиною договору, виконати за завданням відповідача наступні роботи: поточний ремонт приміщення № 2-3 ДП «ДГ«ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» 1Р НААН» за адресою: Харківська обл. Великобурлуцький р-н., с.Червона хвиля, вул. Центральна 13, що здійснюється у 2020 році.

Договірна ціна вартості доручених позивачу робіт за цим договором становить: 177575,11 грн., ПДВ 20% - 35515,02 грн. Всього по договору 213090,13 грн. (п.1.2. договору 1).

У пункті 3.1 договору 1, сторони погодили те, що відповідач перераховує позивачу передплату у розмірі 30% від суми договору - 63927,04 грн., у т.ч. ПДВ 20% 10654,51 грн.

Початок робіт - п`ять днів з моменту передплати. Закінчення робіт - 31 грудня 2020 року. (п.4.1. договору 1).

23.12.2019 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник), було укладено договір підряду №23-3-19 (далі по тексту - договір 2).

Позивач взяв на себе зобов`язання на свій ризик та з своїх матеріалів відповідно до договірної ціни, яка є невід`ємною частиною договору, виконати за завданням відповідача наступні роботи: поточний ремонт приміщення коридору в ДП «ДГ«ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» ІР НААН» за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н: Червона хвиля, вул. Центральна 13, що здійснюється у 2020 році (п.1.1. договору 2).

Згідно п. 2.1. договору 2, договірна ціна вартості доручених позивачу робіт за цим Договором становить: 96295,99 грн., ПДВ 20% - 19259,20 грн. Всього по договору 115555,19 грн.

У пункті 3.1 договору 2 сторони погодили те, що відповідач перераховує позивачу передплату у розмірі 30% від суми договору - 63927,04 грн., у т.ч. ПДВ 20% 10654,51 грн.

Початок робіт - п`ять днів з моменту передплати. Закінчення робіт - 31 грудня 2020 року. (п.4.1. договору 2).

Пункти 3.2., 5.3.1., 5.3.3. договорів 1 та 2 є ідентичними, в них сторони погодили наступне.

П.3.2. договорів, розрахунок за виконані роботи проводиться на підставі підписаних представниками сторін Акту приймання виконаних робіт і довідок вартості протягом 5 банківських днів після їх підписання.

Згідно пунктів 5.3.1. договорів визначено, що позивач зобов`язується виконати всі роботи в повному обсязі, відповідно до будівельних норм і правил, якісно та в терміни, передбачені цим договором.

Позивач зобов`язується надати всю кошторисну документацію, що підтверджує виконані обсяги робіт (п. 5.3.2. договорів).

Позивач зазначає, що роботи за договорами 1 та 2 виконав в повному обсязі, відповідно до будівельних норм якісно і в терміни, передбачені вказаними договорами.

11.03.2021 позивач на адресу відповідача направив документацію, що підтверджує виконані обсяги робіт, а саме: акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт витрати (форма КБ-3) за договором № 23-2-19 від 23.12.2019 року, акт № 1 приймання виконай будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт витрати (форма КБ-3) за договором № 23-3-19 від 23.12,2019 року (відправлення 098). У якості доказів направлення вказаних документів позивачем надано копії фіскальних чеків (арк. справи № 74). Відправлення за №098 вручено відповідачу - 12.03.2021.

Проте, відповідач акти №1 приймання виконаних будівельних робіт за договором 1 та 2 не підписав та на адресу позивача не повернув, виконані позивачем роботи не оплатив.

Також, 14.04.2021 представником позивача Браташ О.О. на адресу відповідача направлено адвокатський запит № 14/04-АЗ (в порядку п.1 ч.1 ст.20 і статей 23, 24 Закону Україні "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") щодо надання відповіді щодо стану виконання (підписання) направленої документації, а саме актів №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за договорами підряду, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за договором № 23-2-19 від 23.12.2019 та за договором № 23-3-19 від 23.12.2019. У якості доказу вказаного направлення позивачем надано копії опису вкладення, поштову квитанцію та накладну (арк. справи № 82-83). Відправлення за №378 вручено - 20.04.2021.

Проте, відповідач відповіді на адвокатський запит № 14/04-АЗ від 14.04.2021 не надав, акти № 1 приймання виконаних будівельних робіт за договором 1 та 2 залишились не підписаними, а роботи виконані позивачем, залишились не оплаченими, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача: заборгованості за виконані роботи: за договором 1 у розмірі 213 011,54 грн.; за договором 2 у розмірі 112 199,56 грн.

Також, у зв`язку із простроченням оплати виконаних позивачем робіт, ним нараховано та заявлено до стягнення за договором 1: інфляційні у розмірі 2 769,15 грн.; пеню у розмірі 4552,03 грн.; 3% річних у розмірі 910,41 грн.; за договором 2: інфляційні у розмірі 1458,59 грн.; пеню у розмірі 2397,69 грн.; 3% річних у розмірі 479,54 грн.

Відповідач проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити, оскільки позивачем не були повністю виконані роботи за договорами підряду, укладеними між сторонами. За умовами п.3.2. договорів обов`язок оплати у відповідача виникає після підписання актів виконаних робіт, проте вказаних актів відповідач не отримував. У якості доказів направлення актів виконаних робіт позивачем надано фіскальні чеки про направлення, які не є належними доказами направлення. Також, відповідач вказав, що направляв 27.04.2021 позивачу листи: № 107 від 20.04.2021; № 108 від 20.04.2021 в яких повідомляв останнього проте, що ним не надіслані акти виконаних робіт та довідки про вартість робіт, проте вказані листи вручені позивачу не були та повернуті відповідачу поштовим відділенням із відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання". Відповідач зазначив, що 27.09.2021 звернувся до позивача із претензією №278, в якій вимагав від позивача закінчення робіт, що передбачені договорами підряду в строк до 15.10.2021 та надати відповідні акти, що підтверджують виконані роботи.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ст. 843, ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 4, 6 статті 882 ЦК України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до наведених норм закону замовник зобов`язаний негайно розпочати прийняття робіт, і такий обов`язок у нього виникає з моменту одержання письмовою повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором.

Отже складанню акта передання/прийняття робіт передує отримання письмового повідомлення підрядника про готовність до передання виконаних за договором будівельного підряду робіт замовником та здійснення прийняття роботи. Саме передання - прийняття робіт оформляється актом, який підписується обома сторонами, або підписується однією стороною із зазначенням, що друга сторона відмовилась його підписати. Підставою визнання акта виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості мотивів відмови замовника підписати акт.

Звідси висновок, що у наведеній нормі не унормовано того, що підрядник може довести факт виконання підрядних робіт посиланням лише на складання та на підписання ним в односторонньому порядку акта, який він в подальшому направляв замовнику для підпису, втім останній його не підписав, якщо не буде встановлено обставин направлення підрядником замовнику письмового повідомлення про безумовну готовність до передання роботи, прибуття замовника для огляду та прийняття роботи, а також обставин відмови від прийняття робіт та підписання акта оглянутих робіт.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття фактично виконаних і оглянутих робіт у строк, визначений договором.

Порядок прийняття робіт також регламентований Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 (далі -Загальні умови).

Пунктом 88 Загальних умов визначено, що приймання передача закінчених робіт проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду.

Відповідно до пункті 89, 91, 96 Загальних умов лише після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання. Передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи. Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктами 98, 99 Загальних умов передбачено, що оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об`єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Частиною 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності дост.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача про повне виконання робіт за договорами 1 та 2 та направлення 11.03.2021 цінним листом актів здачі - прийняття робіт КБ-2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати КБ-3, на адресу відповідача не підтверджується належними доказами, оскільки описи вкладення у цінний лист, що підтверджують перелік надісланих документів, позивачем до матеріалів справи не надані. Фіскальні чеки надані позивачем у якості доказу направлення вищевказаних документів не містять інформації про те, які саме документи направлені позивачем відповідачу, відповідно до цього й поштове відстеження №200 не підтверджує їх отримання 12.03.2021, як зазначає позивач.

До адвокатського запиту від 14.04.2021 за №14/04-А3, направленого позивачем відповідачу, акти виконаних робіт не додавались.

Отже, належних доказів направлення актів виконаних робіт за договором 1 та 2 позивачем не надано, тому й твердження позивача про те, що відповідач акти виконаних робіт не підписав, відповіді не надав, матеріалами справи не підтверджується.

Навпаки, відповідач листами: №№ 107 та 108 від 20.04.2021, що направлені 27.04.2021, повідомив позивача про те, що надіслані документи мають недоліки, відсутні підписи осіб, що склали та перевірили ці документи, а також про відсутність актів приймання виконаних будівельних робіт за вищевказаними договорами за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Докази направлення вказаних листів, а саме описи вкладення, поштова накладна та квитанція про направлення містяться в матеріалах справи (арк. справи № 113-124).

Вищевказані листи повернулися відповідачу за закінченням терміну зберігання (копія фіскальних чеків, описів вкладення у цінний лист, накладних, конвертів містяться у матеріалах справи), проте їх не отримання позивачем не свідчить про відсутність у відповідача заперечень щодо направлення позивачем актів виконаних робіт.

Як вбачається з актів виконаних робіт, які позивач долучив до позовної заяви в них відсутня примітка про відмову відповідача від їх підписання, що також свідчить про те, що вони не надсилались на адресу відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Окрім зазначеного, частиною 1 статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно - кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Абзацом другим частини 1 статті 877 ЦК України передбачається, що підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 4 статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Із зазначених норм вбачається, що Замовник не повинен оплачувати Підряднику роботи, які не були виконані та передані Замовнику.

Відповідно до ч. 1 статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Крім того, відповідач звертався до позивача із претензією від 27.09.2021 №278, в якій вимагав від нього закінчення робіт, що передбачені договорами підряду в строк до 15.10.2021 та надати відповідні акти, що підтверджують виконані роботи. Позивачем вказана претензія також не отримана та повернута відповідачу із відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи вищенаведене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Також, суд зазначає, що за змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з частиною першою статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас частиною шостою статті 231 ГК України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Вищевказана правова позиція зазначена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року по Справі № 904/4156/18.

За умовами договорів 1 та 2 сторони не погодили такої міри відповідальності за порушення умов договору, як нарахування пені, відповідно до цього заявлені позовна вимоги позивача про стягнення з відповідача пені: за договором 1 у розмірі 4552,03 грн., за договором 2 у розмірі 2397,69 грн. є такими, що заявлені позивачем безпідставно.

Крім того, у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача сум заборгованості за договором 1 та 2, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 5066,69 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн., у зв`язку із відмовою у задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі статей 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статей 11, 525, 526, 626, 837, 844, 857, 875, 877, 882, 883 Цивільного кодексу України, статей 174, 193, 217, 230, 231, 317, Господарського кодексу України, та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне підприємство "Енергобуд" (61028, м. Харків, вул. Польова, буд. 8, кв. 121, ідентифікаційний код 30772653).

Відповідач: Державне підприємство "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім.В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (62650, Харківська область, Великобурлуцький район, селище Червона Хвиля, вул. Центральна, будинок 13, ідентифікаційний код 05460441).

Повне рішення складено "04" лютого 2022 р.

Суддя О.В. Смірнова