ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Справа №907/803/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Еко Енерджікарпати б/н від 20.10.2021 року (вх. №01-05/3544/21 від 25.10.2021 року)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року (суддя Л.І. Пригара; повний текст рішення складено 21.09.2021 року)

у справі № 907/803/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі ПрАТ «НЕК «Укренерго»)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Еко Енерджікарпати (надалі ТзОВ Еко Енерджікарпати)

про розірвання Договору про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі № 06/2783-18 від 06.11.2020 року,

за участю:

від позивача: Чорномаз А.В. адвокат (довіреність №28/12-15 від 28.12.2021 року);

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

01.12.2020 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ТзОВ Еко Енерджікарпати про розірвання договору про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі № 06/2783-18 від 06.11.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив свої договірні зобов`язання в частині виконання та погодження проектних робіт, оплати вартості наданих послуг із приєднання електроустановок в точці приєднання та введення в експлуатацію об`єкту. Значне прострочення виконання зобов`язання відповідачем позбавило позивача того, що він розраховував отримати за наслідками виконання договору, а саме плати за приєднання та додаткових потужностей генерації в Мукачівському енерговузлі, що мало сприяти поліпшенню умов балансування енергосистеми, забезпеченню підвищення надійності, стабільності роботи Об`єднаної енергетичної системи України в цілому та по регіону зокрема.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року у справі №907/803/20 (суддя Л.І. Пригара) позов задоволено в повному обсязі. Розірвано договір про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі №06/2783-18 від 06.11.2018 року, укладений між ДП «НЕК «Укренерго», правонаступником якого є ПрАТ «НЕК «Укренерго», та ТзОВ Еко Енерджікарпати. Стягнуто з ТзОВ Еко Енерджікарпати на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 2102,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив, що відповідач в межах спірного договору взяв на себе зобов`язання з розробки проектної документації на електричні мережі зовнішнього та внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника, погодження її з виконавцем послуг та отримання всіх необхідних висновків (до 31.12.2018 року), оплати на умовах договору вартості наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання, введення в експлуатацію І черги власного об`єкта (на дату 31.12.2019 року) та ІІ черги власного об`єкту, а також електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до електроустановок об`єкта (на дату 31.12.2020 року), які у встановлені договором від 06.11.2018 року строки відповідач не виконав, що в силу ст. 611 Цивільного кодексу України, є підставою для розірвання договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року у справі №907/803/20, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. За доводами апелянта, оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права, оскільки суд залишив без задоволення подані керівником та представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, що позбавило відповідача можливості використати свої процесуальні права, передбачені ст.42 ГПК України, та призвело до неповного судового розгляду справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що в силу положень ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання учасника справи не є безумовною перешкодою для розгляду справи. Зазначає, що провадження у справі №907/803/20 відкрито ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.12.2020 року. Підготовче провадження закрито ухвалою від 25.02.2021 року. В подальшому судові засідання неодноразово відкладались, востаннє на 31.08.2021 року. Відтак, суд першої інстанції здійснив розгляд справи у повній відповідності до основних принципів господарського судочинства, визначених п.п. 1, 2, 4, 10 ч.2 ст. 2 ГПК України: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. Просить залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року у справі №907/803/20, апеляційну скаргу ТзОВ Еко Енерджікарпати без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів скаржника, просив залишити без змін оскаржене рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, про причини неявки не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача з датою судового засідання, суд встановив таке.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №697 на адресу відповідача, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі, 20.12.2021 року надіслано ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року про відкладення розгляду справи № 907/803/20 на 24.01.2022 року об 11 год. 30 хв.

Станом на 24.01.2022 року зазначене рекомендоване поштове відправлення не повернулось до Західного апеляційного господарського суду. За інформацією з офіційного веб-сайту АТ Укрпошта, рекомендоване поштове відправлення №697 не вручене під час доставки (інші причини) дата 04.01.2022 року.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.

При цьому, суд враховує, що всі ухвали, у тому числі й ухвала Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року про відкладення розгляду справи №907/803/20 на 24.01.2022 року об 11 год. 30 хв., оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, визначені в ч.1 ст. 273 ГПК України, а також те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача.

Обставини справи

06 листопада 2018 року між ТзОВ Еко Енерджікарпати (замовник) та ДП «НЕК «Укренерго» (виконавець послуг), правонаступником якого є ПрАТ «НЕК «Укренерго», укладено договір про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі № 06/2783-18. За умовами договору до електричних мереж виконавця послуг приєднується сонячна електростанція замовника потужністю 30 МВт. Місце розташування об`єкта замовника - територія Ключарівської сільської ради Мукачівського району 3акарпатської області. Точка забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на: ВРУ 110 кВ ПС 400 кВ «Мукачеве». Точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється згідно п. 6 Технічних умов від 06.11.2018 року № 09/165/2018, які є невід`ємним додатком до цього договору (далі - Технічні умови). 3амовлена до приєднання потужність у точці приєднання 30 МВт. Ступінь напруги в точці приєднання визначається напругою на межі балансової належності і буде становити - 110 кВ (а.с.11-23).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору, а замовник оплачує виконавцю послуг вартість приєднання.

У відповідності до підпунктів 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 договору виконавець послуг зобов`язаний: забезпечити в установленому Кодексом системи передачі порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) після узгодження замовником із виконавцем послуг проектної документації, після виконання замовником зобов`язань, визначених п. 3.2 цього розділу до 15.12.2019 року; підключити електроустановки замовника до електричних мереж протягом 10 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та узгодити із замовником акт розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін.

В пункті 3.2 договору передбачено, що замовник зобов`язаний: розробити на підставі технічних умов від 06.11.2018 року № 09/165/2018, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника та погодити її з виконавцем послуг та отримати всі необхідні висновки на стадію «Проект» до 31.12.2018 року (п.п. 3.2.1); розробити на підставі технічних умов від 06.11.2018 року № 09/165/2018, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (п.п. 3.2.2); оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання (п.п.3.2.3); на дату 31.12.2019 року ввести в експлуатацію І чергу власного об`єкта та на дату 31.12.2020 року ввести в експлуатацію ІІ чергу власного об`єкта та електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до електроустановок об`єкта (п.п. 3.2.4).

Відповідно до пункту 4.1 договору плата за приєднання визначається відповідно до розробленої та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника). Замовник зобов`язаний оплатити в повному обсязі вартість послуг з будівництва, реконструкції та/або технічного переоснащення об`єктів електроенергетики відповідно до проектної документації, виконаної згідно п. 3.2.1 в термін до 01.02.2019 року.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 5.1 договору).

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 договору всі спірні питання, пов`язані з виконанням цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. У разі недосягнення згоди спір вирішується в судовому порядку відповідно до законодавства України.

В пункті 7.1 сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше, ніж до 31.12.2020 року.

Договір може бути змінено або розірвано і в інший строк за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України (п.7.2 договору).

В пункті 7.4 передбачено, що договір може бути розірвано у разі відсутності розробленої проектно-кошторисної документації в терміни, визначені п. 3.2.1 та виконання будівництва у строки, зазначені в заяві.

Договір про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі № 06/2783-18 від 06.11.2018 року підписаний представниками та містить відтиски печаток сторін.

07 грудня 2018 року ДП «НЕК «Укренерго» звернулось до ТзОВ «Еко Енерджікарпати» з листом № 01/48380, в якому просило надати інформацію щодо реалізації Товариством зобов`язань в рамках договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року (а.с.25).

В листі № 16 від 21.12.2018 року відповідач повідомив про те, що з метою реалізації проекту в липні 2018 року директором ТзОВ «Еко Енерджікарпати», спільно з головою Закарпатської ОДА п. Маскалем Г.Г., підписано Угоду (Меморандум) з китайською інвестиційною компанією «Harbin Jiuzhon Electrik Co., Ltd.» щодо їх участі, в тому числі у проектуванні та будівництві станції. Через ескалацію ситуації на сході країни (ведення бойових дій російським агресором в Донецькій та Луганській областях, напад на кораблі ВМФ України в Чорному морі), що призвело до введення на значній території країни воєнного стану, вказана китайська компанія інформувала про призупинення з їх сторони участі в роботі над проектом по проектуванню і будівництву СЕС до врегулювання конфлікту на сході і позитивної динаміки розвитку соціально-економічного стану країни. У зв`язку з чим, відповідач просив про відтермінування виконання п. 3.2.1 договору до 01.07.2019 року та п.4.1. договору - до 01.09.2019 року (а.с.26).

У відповідь на вищевказаний лист позивач в листі № 01/1219 від 14.01.2019 року повідомив відповідачу, що не може погодити зміну термінів виконання зобов`язань, оскільки це зумовить невиконання зобов`язань ДП «НЕК «Укренерго», а отже договір буде вважатись нікчемним. Разом з тим, позивач запропонував відповідачу в разі необхідності відтермінування строків виконання проектних робіт, визначених п. 3.2.1 договору, подати нову Заяву про приєднання та вказати терміни вводу в експлуатацію СЕС з урахуванням нормативних термінів реалізації обсягів робіт, визначених у технічних умовах, що є додатком до договору (а.с.30).

Відповідач залишив без відповіді вказаний лист позивача.

Враховуючи істотне порушення умов договору відповідачем та небажання останнього врегулювати правовідносини у встановленому законодавством порядку, позивач листом №01/25432 від 09.07.2019 року надіслав ТзОВ «Еко Енерджікарпати» для підписання додаткову угоду № 1 про розірвання договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року у зв`язку з невиконанням Товариством п. 3.2.1 договору, один примірник якої просив повернути ДП «НЕК «Укренерго» після підписання (а.с.32-37).

На вказаний лист відповідач не відреагував, примірник підписаної додаткової угоди №1 щодо розірвання договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року позивачу не повернув та не виконав взятих на себе зобов`язання згідно з умовами договору.

11.08.2020 року ДП «НЕК «Укренерго» листом № 01/28965 повторно надіслало відповідачу на підписання додаткову угоду №1 про розірвання договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року (а.с.38-42).

В матеріалах справи відсутні докази про підписання відповідачем додаткової угоди №1 про розірвання договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі №06/2783-18 від 06.11.2018 року, стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом про розірвання цього договору в судовому порядку.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способами захисту цивільних прав та інтересів згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України), зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

В силу положень частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що договір може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін у разі наявності правових підстав, визначених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, та визначених умовами укладеного договору.

У даній справі судом встановлено, що за умовами пункту 3.2 договору замовник зобов`язався, зокрема, розробити на підставі технічних умов від 06.11.2018 року №09/165/2018, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника та погодити її з виконавцем послуг та отримати всі необхідні висновки на стадію «Проект» до 31.12.2018 року (п.п. 3.2.1); розробити на підставі технічних умов від 06.11.2018 року № 09/165/2018, які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (п.п. 3.2.2).

Відповідно до п.п. 7.2, 7.4 договору про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі №06/2783-18 від 06.11.2018 року, договір може бути змінено або розірвано і в інший строк за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України. Договір може бути розірвано у разі відсутності розробленої проектно-кошторисної документації в терміни, визначені п. 3.2.1 та виконання будівництва у строки, зазначені в заяві.

Тобто, умовами договору №06/2783-18 від 06.11.2018 року передбачено право на розірвання договору за ініціативою виконавця послуг ДП «НЕК «Укренерго», правонаступником якого є ПрАТ «НЕК «Укренерго», у разі відсутності проектно-кошторисної документації в терміни, визначені п. 3.2.1 договору (до 31.12.2018 року).

Вказаний очікуваний ризик визначений в договорі для відповідача і погоджений останнім при підписанні договору.

В ході розгляду справи суд встановив, що листами №01/25432 від 09.07.2019 року та №01/28965 від 11.08.2020 року позивач надсилав відповідачу для підписання додаткову угоду №1 про розірвання договору № 06/2783-18 від 06.11.2018 року у зв`язку з невиконанням Товариством п. 3.2.1 договору.

В силу положень частин 2-5 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо розірвання договору №06/2783-18 від 06.11.2018 року, відповідне право якого передбачене в п. 7.4 договору, суд першої інстанції правомірно задоволив позов та розірвав у судовому порядку договір про приєднання електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі №06/2783-18 від 06.11.2018 року, укладений між ТзОВ Еко Енерджікарпати та ДП «НЕК «Укренерго», правонаступником якого є ПрАТ «НЕК «Укренерго».

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що залишення судом першої інстанції без задоволення його клопотань про відкладення розгляду справи свідчить про порушення судом норм процесуального права, оскільки відкладення розгляду справи за клопотанням сторони є правом, а не обов`язком суду.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що з моменту відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі до моменту винесення оскаржуваного рішення суду минуло більше восьми місяців. Суд неодноразово відкладав розгляд справи. Відтак, відповідач мав достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року у справі №907/803/20.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення місцевого господарського суду.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Еко Енерджікарпати б/н від 20.10.2021 року (вх. №01-05/3544/21 від 25.10.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 31.08.2021 року у справі №907/803/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех