ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа№ 910/119/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 25.01.2022,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 (повний текст складено 08.10.2021)

у справі №910/119/21 (суддя Удалова О.Г.)

за первісним позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»

про стягнення 1 143 031,13 грн

за зустрічним позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом:

1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Мінський»

2) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Васильченко»

3) Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва»

про розірвання договорів,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі, позивач за первісним позовом або КП «Спецжитлофонд») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі, відповідач за первісним позовом або КП «Житло-сервіс») про стягнення 1 143 031,13 грн.

В обґрунтування заявлених первісних позовних вимог позивач за первісним позовом посилався на неналежне виконання відповідачем за первісним позовом обов`язків за укладеними між сторонами договорами №№ 105/6, 105/7, 105/9, 105/12, 105/5, 105/8, 105/13, 105/14, 105/16, 105/3, 105/4, 105/11, 105/10 від 03.07.2017 та №2018-82/1 від 03.09.2018 щодо своєчасного та в повному обсязі здійснення відшкодування на користь позивача компенсації земельного податку.

У свою чергу, КП «Житло-сервіс» звернулось до КП «Спецжитлофонд» із зустрічним позовом про розірвання договорів №105/10 від 03.07.2017, №105/12 від 03.07.2017, №105/16 від 03.07.2017 та №105/4 від 03.07.2017.

В обґрунтування зустрічного позову КП «Житло-сервіс» зазначило, що зобов`язання за Договорами №105/10, №105/12, №105/16 та №105/4 від 03.07.2017 є припиненими з наступних підстав:

- зобов`язання за Договором №105/10 від 03.07.2017 відсутні з огляду на те, що у відповідача за зустрічним позовом не виникало право сплачувати плату за користування земельною ділянкою по вул. Рибальській, 8, адже у відповідача відсутні будь-які документи, що посвідчують його право на користування вказаною земельною ділянкою, а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване будь-яке його речове право на вказану земельну ділянку;

- зобов`язання за Договорами №105/12 та №105/16 від 03.07.2017 припинились внаслідок того, що будинки були передані в управління ОСББ «ЖК «Мінський» та ОСББ «Васильченко», а відповідач припинив надання послуг з утримання таких будинків та їх прибудинкових територій, відповідно обов`язок сплачувати земельний податок покладений на вказані ОСББ;

- зобов`язання за Договором №105/4 від 03.07.2017 припинені внаслідок того, що строк дії договору оренди земельної ділянки, на підставі якого відповідач за зустрічним позовом сплачував плату за землю, сплив 16.03.2016, тому у відповідача немає правових підстав сплачувати плату за землю після 16.03.2016, а у позивача немає обов`язку його відшкодовувати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 залучені до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Мінський та (далі, третя особа-1) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Васильченко» (далі, третя особа-2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі, третя особа-3).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 у справі №910/119/21 первісний позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» заборгованість з компенсації земельного податку в розмірі 908 821,15 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 632, 32 грн.

У задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Розірвано Договори на компенсацію земельного податку №105/10 від 03.07.2017 та №105/4 від 03.07.2017, укладені між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 540,00 грн.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

Приймаючи рішення в частині задоволення первісних позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача за первісним позовом обов`язку виконати умови договорів №№ 105/6, 105/7, 105/9, 105/12, 105/5, 105/8, 105/13, 105/14, 105/16, 105/3, 105/11 від 03.07.2017 щодо компенсації позивачу земельного податку за спірні земельні ділянки у розмірі 908 821,15 грн.

Водночас, суд встановив, що 13.03.2016 сплив строк дії Договору оренди земельної ділянки по вул. Фрунзе (Кирилівська) 85/87 (в редакції Угоди від 13.03.2014 про його поновлення та внесення змін), а тому у позивача не було правових підстав сплачувати плату за землю за спірний період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 65 817,50 грн, а у відповідача за первісним позовом відсутній обов`язок відшкодувати такі витрати за умовами Договору №105/4 від 03.07.2017.

Також судом встановлено, що земельна ділянка на вул. Рибальська, 8 знаходиться у користуванні КП «Спецжитлофонд» на підставі Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж спільного землекористування ПП «Укррембудінвест» та КП «Спецжитлофонд» земельною ділянкою з кадастровим номером :82:067:0015 у Печерському районі м. Києва на вул. Рибальській, 8, який не встановлює будь-яких прав позивача за первісним позовом на користування чи розпорядження вказаною земельною ділянкою. Відповідно, КП «Спецжитлофонд» не є користувачем земельної ділянки по вул. Рибальська, 8 та не несе обов`язку сплачувати плату за користування вказаною земельною ділянкою, у тому числі за спірний період з 01.12.2019 по 31.12.2019 у розмірі 64 477,01 грн. У свою чергу, відповідач за первісним позовом не несе обов`язку відшкодувати такі витрати за умовами Договору №105/10 від 03.07.2017.

Крім того, суд встановив, що за умовами Договору №2018-82/1 від 03.09.2018 строк оплати відшкодування плати за землю поставлений в залежність від направлення КП «Спецжитлофонд», нарочно або шляхом відправки цінного листа з описом вкладання, на адресу КП «Житло-сервіс» Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та платіжного доручення, однак матеріали справи не містять належних доказів направлення таких документів відповідачу за первісним позовом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що строк сплати відповідачем відшкодування по Договору №2018-82/1 від 03.09.2018 за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 103 915,47 грн на момент розгляду та вирішення даного спору не настав.

Щодо зустрічних позовних вимог суд у рішенні дійшов висновку про їх часткове задоволення в частині розірвання договорів №105/10 та №105/4 від 03.07.2017 з підстав, аналогічних зазначеним при відмові у задоволенні первісного позову щодо стягнення заборгованості за даними договорами.

Водночас, оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено набуття співвласниками багатоквартирних будинків права власності чи права користування спірними земельними ділянками у встановленому законом порядку, у суду відсутні підстави вважати, що обов`язок сплачувати земельний податок тепер покладений на вказані ОСББ «ЖК «Мінський» та ОСББ «Васильченко», а КП «Спецжитлофонд» звільнено від такого обов`язку, що, в свою чергу, звільняє КП «Житло-сервіс» від відшкодування таких витрат та свідчить про припинення зобов`язань за договорами №105/12 та №105/16 від 03.07.2017. Відповідно, відсутні підстави для розірвання договорів №105/12 та №105/16 від 03.07.2017.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 25.10.2021 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 у справі №910/119/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» у задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до наступного:

- виходячи з умов пунктів 2.1., 2.3., 2.4. договорів від 03.07.2017 єдиною підставою виникнення у відповідача за первісним позовом грошового обов`язку по відшкодуванню позивачу за первісним позовом земельного податку на підставі договорів є податкова декларація з плати за землю, складена позивачем за первісним позовом, подана до податкових органів та передана відповідачу за первісним позовом. Про факт ненадання відповідачу за первісним позовом податкових декларацій, а отже й не виникнення у останнього обов`язку відшкодовувати земельний податок було зазначено у відзиві на позовну заяву. Позивач за первісним позовом до відповіді на відзив додав копії податкових декларацій за 2020 рік та на підтвердження надання їх відповідачу за первісним позовом надав лист від 23.02.2021, вручений відповідачу за первісним позовом 25.02.2021. Отже, обов`язок відповідача за первісним позовом відшкодувати земельний податок за договорами, вказаними у листі, виник 26.02.2021, тобто з моменту вручення податкових декларацій. Проте, первісна позовна заява подана 30.12.2020, тобто до виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати земельний податок;

- компенсація земельного податку не включається до бази оподаткування податком на додану вартість, визначеної пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, тому позивач за первісним позовом незаконно, зловживаючи правом, наданим договорами, включив нараховані суми земельного податку до бази оподаткування ПДВ, що стягнуті з відповідача за первісним позовом судом першої інстанції. Ціна позову складає 1 143 031,13 грн. Отже, сума ПДВ, незаконно нарахована позивачем за первісним позовом, становить 190 505,19 грн (1 143 031,13 грн/6 = 190 505,19 грн);

- позивач за первісним позовом зловживає своїм правом на відшкодування земельного податку за Договором №105/7 від 03.07.2017, адже лише частина земельної ділянки за цим договором (0,8442 га) використовується як прибудинкова територія багатоквартирних будинків № 9 та № 9а по пров. Мостицькому, інша ж її частина використовується для здійснення ІІ-ї черги будівництва, а тому відповідач за первісним позовом вважає, що не повинен відшкодовувати земельний податок за цю частину земельної ділянки. У даному контексті відповідач за первісним позовом посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №910/12787/19. Отже, у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача за первісним позовом земельного податку за частину земельної ділянки площею 1,7175 га, яка використовується позивачем за первісним позовом у власній господарській діяльності, у сумі 100 650,10 грн (150 166,20 грн/2,5617 га х 1,7175 га = 100 650,10 грн) має бути відмовлено у зв`язку зі зловживанням позивачем за первісним позовом своїм правом;

Також скаржником в апеляційній скарзі висловлені заперечення на ухвали Господарського суду міста Києва від 01.02.2021, 16.03.2021 та 28.03.2021, які не підлягали окремому від рішення суду оскарженню.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

23.11.2021 від позивача за первісним позовом через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому КП «Спецжитлофонд» просило суд апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

У відзиві КП «Спецжитлофонд» зазначило наступне:

- КП «Житло-сервіс» у розумінні частини 1 статті 42 Земельного кодексу України є землекористувачем відповідних земельних ділянок, фактично використовує вищевказані земельні ділянки при обслуговуванні будинків і у зв`язку з цим має обов`язок щодо сплати земельного податку;

- КП «Спецжитлофонд» у порядку, визначеному п.п.286.1., 286.2. статті 286 Податкового кодексу України, подано податкові декларації з плати за землю до контролюючого органу в установленому порядку, що підтверджується податковими деклараціями з плати за землю та звітами про прийняття декларацій (квитанціями про прийняття). На підставі п.п. 287.1., 287.3. статті 287 Податкового кодексу України КП «Спецжитлофонд» щомісяця сплачує земельний податок згідно поданих податкових декларацій з плати за змелю, копії платіжних доручень за період 01.12.2019-30.10.2020 додані до матеріалів справи. Суми оплат земельного податку, зазначені у платіжних дорученнях, чітко відображені у звітах по проводках за період 01.12.2019 - -30.10.2020. Податкові декларації подаються до контролюючих органів раз в рік і направлення їх відповідачу щомісяця договорами не передбачено;

- у договорах на компенсацію земельного податку сторони у добровільному порядку погодили, що є платниками податку на прибуток на загальних умовах;

- при укладанні договору на компенсацію земельного податку №105/7 від 03.07.2017 відповідачу за первісним позовом було надано землевпорядну документацію, з якої було відомо кадастровий номер земельної ділянки разом з її розмірами. Відповідачем за первісним позовом було погоджено та підписано договір в існуючій редакції і з того часу зміни до нього не вносилися. Однак, відповідач за первісним позовом необґрунтовано відмовляється від виконання зобов`язань за ним;

- позивач за первісним позовом не порушив жодну норму процесуального права, звернувшись до суду з позовом, який об`єднує однорідні позовні вимоги, оскільки підстави їх виникнення є однаковими і докази також є однаковими.

Треті особи письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» у справі №910/119/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/119/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 у справі №910/119/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

03.11.2021 матеріали справи №910/119/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 01.11.2021 на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду 09.1-08/5731/21 від 09.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2021 справу №910/119/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 у справі №910/119/21 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Іоннікова І.А., розгляд справи призначено на 14.12.2021.

У судове засідання, призначене на 14.12.2021, з`явилися представники позивача та відповідача за первісним позовом. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.01.2022.

У судовому засіданні 25.01.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 25.01.2022 з`явились представники позивача та відповідача за первісним позовом.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третіх осіб про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі третіх осіб.

Представник відповідача за первісним позовом підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволенні первісного позову скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити.

Представник позивача за первісним позовом заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

КП «Спецжитлофонд» здійснює свою господарську діяльність відповідно до Статуту, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.04.2001 №777 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 22.08.2017 №1014).

У відповідності до зазначеного Статуту метою діяльності підприємства є утримання, обслуговування, експлуатація, ремонт, реконструкція та будівництво житлового та нежитлового фонду; вжиття заходів для належного використання житлових та інших приміщень житлового фонду спеціального призначення, дотримання громадянами норм та правил, встановлених законодавством України та інше.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Спецжитлофонд» у встановленому законом порядку відведено земельні ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації наступних житлових будинків:

1. Рішенням Київської міської ради від 26.07.2007 № 99/1933 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлових будинків з паркінгами на вул. Баумана, 25, 27, 29 у Шевченківському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» в постійне користування земельну ділянку площею 0,56 га для будівництва житлових будинків з паркінгами, подальших їх експлуатації та обслуговування на вул. Баумана, 25, 27, 29 у Шевченківському районі м. Києва, у зв`язку із передачею будинків у повне господарське відання (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.08.2004 № 1540 «Про будівництво жилих будинків №№ 25, 27, 29 на вул. Баумана у Шевченківському районі», акти приймання-передачі від 01.09.2005).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :88:031:0020) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393268 від 25.05.2010.

2. Рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 № 533/7870 «Про надання комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва» надано КП «Спецжитлофонд» в постійне користування земельну ділянку площею 0,29 га для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :79:487:0056) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 9885042 від 04.09.2012.

3. Рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 № 868/1529 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом у пров. Моторному, 3-а, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва» (зі змінами) КП «Спецжитлофонд» було передано в постійне користування земельну ділянку площею 2,56 га для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом ; пров. Моторному, 3-а, 4, 6, 8 у Голосіївського району м. Києва.

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер і 100000000:82:414:0123) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом па право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393278 від 26.01.2011.

4. Рішенням Київської міської ради від 31.10.2006 № 184/241 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлового будинку на пул. Сирецькій, 32 у Подільському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,27 га для будівництва житлового будинку, подальших його експлуатації та обслуговування на вул. Сирецькій, 32 у Подільському районі м. Києва.

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :85:523:0015) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом ні право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 893266 від 23.04.2010.

5. Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 127/6343 «Про надання комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Попова, 3/5 в Оболонському районі м. Києва» надано КП «Спецжитлофонд» в постійне користування земельну ділянку площею 0,36 га для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Попова, 3/5 в Оболонському районі м. Києва.

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :78:096:0100) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 389709 від 16.01.2012.

6. Рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 № 1009/1670 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлового будинку з паркінгом на вул. Петропавлівській, 50, 50-6 у Подільському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» в постійне користування земельною ділянкою площею 0,36 га для будівництва житлового будинку з паркінгом, подальшої його експлуатації та обслуговування на вул. Петропавлівській, 50, 50-6 у Подільському районі мі Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у зв`язку з передачею будинків у повне господарське відання підприємства (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 07.04.2005 № 539 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва житлових будинків на вул. Петропавлівській, 50, 50-6 у Подільському районі», акти приймання-передачі від 01.05.2005).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :85:272:0038) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393277 від 20.01.2011.

7. Рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 63/120 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для реконструкції гуртожитку під стартовий житловий будинок на вул. Мартиросяна, 5 для відселення мешканців, подальшої реконструкції кварталу, обмеженого вулицями Мартиросяна, Соціалістичною, Донецькою та Колективізації у Солом`янському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,33 та для реконструкції, експлуатації та обслуговування гуртожитку під стартовий житловий будинок на вул. Мартиросяна, 5 для відселення мешканців, подальшої реконструкції кварталу, обмеженого вулицями Мартиросяна, Соціалістичною, Донецькою та Колективізації у Солом`янському районі м. Києва, подальших його експлуатації та обслуговування, у зв`язку із передачею гуртожитку у повне господарське відання підприємства (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.09.2002 № 1760 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків ВАТ «Трест «Південзахідтрансбуд», від 07.05.2004 № 750 «Про будівництво жилого будинку на розі вулиць Соціалістичної та Мартиросяна у Солом`янському районі» та від 29.01.2005 № 88 Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 07.05.2004 № 750», акт приймання-передачі від 16.09.2002).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :72:164:0001) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393282 від 19.07.2010.

8. Рішенням Київської міської ради від 21.12.2006 № 498/555 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлового будинку на вул. Маршала Тухачевського, 44 у Святошинському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,31 га для будівництва житлового будинку, подальших його експлуатації та обслуговування на вул; Маршала Тухачевського, 44 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у зв`язку із передачею житлового будинку у повне господарське відання підприємства (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.02.2005 № 257 «Про будівництво житлового будинку № 44 на вул. Маршала Тухачевського у Святошинському районі», акт приймання-передачі б/н).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :72:263:0004) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393267 від 23.04.2010.

9. Рішенням Київської міської ради від 21.04.2005 № 330/2905 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для реконструкції гуртожитку під житловий будинок з поквартирним заселенням на вул. Гарматній, 20 у Солом`янському районі м. Києва» (зі змінами) передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,55 га для реконструкції гуртожитку під житловий будинок з поквартирним розселенням, подальших його експлуатації та обслуговування на вул. Гарматній, 20 у Солом`янському районі м. Києва у зв`язку із закріпленням за підприємством гуртожитку на праві повного господарського відання (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.01.2002 № 100 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку на вул. Гарматній, 20», акт приймання-передачі від 27.06.2002).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :69:025:0008) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393265 від 23.04.2010 (додаток 20).

10. Рішенням Київської міської ради від 21.12.2006 № 496/553 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлового будинку на вул. Васильченка, 3 у Солом`янському районі м. Києва» передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,50 га для будівництва житлового будинку, подальших його експлуатації та обслуговування на вул. Васильченка, 3 у Солом`янському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :72:22:0001) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393275 від 25.06.2010 (додаток 22).

11. Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 «Про надання комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва» надано КП «Спецжитлофонд» в постійне користування земельну ділянку площею 0,34 га для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва за рахунок земель, відведених відповідно до пункту 57 рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 638/798 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» (термін дії договору оренди земельної ділянки від 20.04.2004 № 75-6-00108 закінчився).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :75:319:0047) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 389707 від 16.01.2012.

12. Рішенням Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 459/3293 «Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва житлового будинку на вул. Борщагівській, 152-а, 152-в у Солом`янському районі м. Києва» передано КП «Спецжитлофонд» у постійне користування земельну ділянку площею 0,58 га для будівництва житлового будинку, подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Борщагівській, 152-а, 152-в у Солом`янському районі м. Києва у зв`язку з закріпленням за підприємством гуртожитку (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.07.2003 № 1305 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків на вул. Борщагівській, 152-а та вул. Борщагівській, 152-в»).

Право на постійне користування земельною ділянкою (кадастровий номер :69:063:0017) КП «Спецжитлофонд» також підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 393269 від 27.04.2010 (додаток 26).

13. Земельна ділянка на вул. Кирилівська (Фрунзе), 85/87 у Подільському районі м. Києва, з кадастровим номером :85:276:0024, знаходиться у користуванні КП «Спецжитлофонд» на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.07.2004 № 85-6-00139 (зі змінами та доповненнями).

14. Земельна ділянка на вул. Рибальська, 8 знаходиться у користуванні КП «Спецжитлофонд» на підставі Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж спільного землекористування ПП «Укррембудінвест» та КП «Спецжитлофонд» земельною ділянкою з кадастровим номером :82:067:0015 у Печерському районі м. Києва на вул. Рибальській, 8.

На підставі вищезазначених рішень Київської міської ради в установленому законом порядку за КП «Спецжитлофонд» були закріплені вищезазначені земельні ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування вищевказаних житлових будинків.

На підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.05.2017 №14 КП «Спецжитлофонд» передало, а КП «Житло-сервіс» прийняло на технічне обслуговування та експлуатацію багатоквартирні житлові будинки згідно переліку.

Для відшкодування витрат по сплаті земельного податку по вищевказаних земельних ділянках під будинками, переданими на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 31.05.2017 №14, між КП «Спецжитлофонд» та КП «Житло-сервіс» укладено наступні Договори на компенсацію земельного податку:

1. Договір № 105/6 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,5610 га, що розташована за адресою: вул. Я. Корчака (Баумана), 25 у Шевченківському районі м. Києва (кадастровим номером :88:031:0020).

2. Договір № 2018-82/1 від 03.09.2018, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» суму коштів за сплату земельного податку та спожиту електроенергію на потреби освітлення сходових клітин будинку та силову енергію у будинку за адресою: вул. Теремківська, 3 у Голосіївському районі м. Києва.

3. Договір № 105/7 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 2,5617 га, що розташована за адресою: пров. Моторний, 9, 9-а (будівельна адреса: пров. Моторний, 3-а, 4, 6, 8) у Голосіївському районі м. Києва (кадастровим номером :82:414:0123).

4. Договір № 105/9 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,2700 га, що розташована за адресою: вул. Сирецька, 32 у Подільському районі м. Києва (кадастровим номером :85:523:0015).

5. Договір № 105/12 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,3647 га, що розташована за адресою: вул. Попова, 3/5 у Оболонському районі м. Києва (кадастровим номером :78:096:0100).

6. Договір № 105/5 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,3600 га, що розташована за адресою: вул. Петропавлівська, 50-Б у Подільському районі м. Києва (кадастровим номером :85:272:0038).

7. Договір № 105/8 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,3127 га, що розташована за адресою: вул. Мартиросяна, 5 у Солом`янському районі м. Києва (кадастровим номером :72:164:0001).

8. Договір № 105/13 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,3097 га, що розташована за адресою: вул. Драй-Хмари (М. Тухачевського), 44 у Святошинському районі м. Києва кадастровим номером :72:263:0004).

9. Договір № 105/14 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,5349 га, що розташована за адресою: вул. Гарматна, 20 у Солом`янському районі м. Києва (кадастровим номером :69:025:0008).

10. Договір № 105/16 від 03.07.2017 на компенсацію земельного податку, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,4846 га, що розташована за адресою: вул. Васильченка, 3 у Солом`янському районі м. Києва (кадастровим номером :72:22:0001).

11. Договір № 105/3 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,3367 га, що розташована за адресою: вул. Булгакова, 13-А у Святошинському районі м. Києва (кадастровим номером :75:319:0047).

12. Договір № 105/11 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,5800 га, що розташована за адресою: вул. Борщагівська, 152-а у Шевченківському районі м. Києва (кадастровим номером :69:063:0017).

13. Договір № 105/4 від 03.07.2017 на компенсацію земельного податку, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,1751 га, що розташована за адресою: вул. Кирилівська, 85/87-А у Солом`янському районі м. Києва (кадастровим номером :85:276:0024).

14. Договір № 105/10 від 03.07.2017, відповідно до якого КП «Житло-сервіс» зобов`язалось відшкодовувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку в порядку та на умовах, визначених договором щодо земельної ділянки, площею 0,31 га, що розташована за адресою: вул. Рибальська, 8 у Печерському районі м. Києва (кадастровим номером :82:067:0015).

Відповідно до пункту 1.1. вищевказаних Договорів від 03.07.2017 КП «Житло-сервіс» зобов`язується відшкодувати КП «Спецжитлофонд» в повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку, в порядку та на умовах, передбачених Договорами, а КП «Спецжитлофонд» має право вимагати від КП «Житло-сервіс» виконання взятих на себе зобов`язань.

Згідно з пунктами 2.1. Договорів сума, що підлягає відшкодуванню, включає суму земельного податку, згідно податкової декларації з плати за землю, крім того Податок на додану вартість у розмірі 20% від суми, вказаної у Податковій декларації з плати за землю.

Пунктами 2.2. Договорів передбачено, що у випадку внесення змін до Податкового кодексу України в частині сплати податку на землю, прийняття інших нормативних документів уповноваженими органами, які впливають на розмір ставки земельного податку, КП «Житло-сервіс» погоджується з таким змінами і відшкодовує всю суму понесених витрат КП «Спецжитлофонд» за цими Договорами.

Підставою для виконання КП «Житло-сервіс» зобов`язань, визначених пунктами 1.1., 2.6. Договорів, є податкова декларація з плати за землю, надана КП «Спецжитлофонд», з підтвердженням її реєстрації у встановленому порядку (звіт про прийняття декларації) (пункт 2.3. Договорів).

Відповідно до пункту 2.4. Договорів КП «Житло-сервіс» відшкодовує вартість земельного податку, зазначеного у наданій КП «Спецжитлофонд» декларації.

Згідно з пунктами 2.6. Договорів КП «Житло-сервіс» зобов`язується здійснювати щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, перерахування на розрахунковий рахунок КП «Спецжитлофонд», вказаний у розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін», у національній валюті України (гривні) грошових коштів в якості компенсації за сплату земельного податку у розмірі, вказаному у Податковій декларації з плати за землю.

Пунктами 2.7 Договорів передбачено, що Податкова декларація з плати за землю формується відповідно до чинного в Україні законодавства та є єдиним необхідним документом, на підставі якого КП «Житло-сервіс» відшкодовує КП «Спецжитлофонд» сплату земельного податку.

Підтвердженням виконання КП «Житло-сервіс» свого зобов`язання є надання оригіналу платіжного доручення (з відміткою банківської установи) КП «Спецжитлофонд» про відшкодування (компенсацію) сплати земельного податку. Моментом виконання грошового зобов`язання КП «Житло-сервіс» є момент зарахування коштів на розрахунковий рахунок КП «Спецжитлофонд» (пункт 2.9. Договорів).

Відповідно до пунктів 2.12. Договорів зобов`язання за Договором у Сторін припиняється з моменту звільнення КП «Спецжитлофонд» від сплати земельного податку у відповідності до законодавства України, припинення права користування КП «Спецжитлофонд» Земельною ділянкою, наявності інших підстав, які свідчать про неможливість та/або недоцільність виконання умов Договору. Відсутність грошових коштів на рахунках КП «Житло-сервіс» в будь-якому випадку не є підставою припинення зобов`язань Сторін за Договором.

У пункті 2.13. Договорів передбачено, що КП «Житло-сервіс» зобов`язане належним чином виконувати умови Договору та відшкодовувати (компенсовувати) витрати понесені КП «Спецжитлофонд» на сплату земельного податку.

Положеннями Договору № 2018-82/1 від 03.09.2018 передбачено інший порядок компенсації, а саме:

- Ціна договору становить суму вартості фактично нарахованого та сплаченого земельного податку, а також спожитого обсягу електроенергії, оплату яких здійснює КП «Спецжитлофонд» з наступним відшкодуванням цих витрат КП «Житло-сервіс» (пункт 2.1.);

- Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 2.2.);

- КП «Спецжитлофонд» кожного місяця здійснює нарахування витрат відповідно до показань приладів обліку електроенергії Об`єкту згідно діючих тарифів на дату нарахування разом з ПДВ та декларації з сплати за землю (пункт 2.3.);

- КП «Спецжитлофонд», нарочно або шляхом відправки цінного листа з описом вкладання, зобов`язується надати КП «Житло-сервіс» копію договору з контрагентом на виконання робіт, що підлягають відшкодуванню, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та платіжне доручення, як підтвердження фактичних Витрат (пункт 2.4.);

- КП «Житло-сервіс» проводить розрахунок протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання від КП «Спецжитлофонд» документів, визначених пунктом 2.4. Договору (пункт 2.5.).

Звертаючись до суду із первісним позовом у даній справі, КП «Спецжитлофонд» зазначає, що всупереч договірним зобов`язанням КП «Житло-сервіс» не виконало належним чином умови вище перелічених договорів, у зв`язку з чим у останнього виникла наступна заборгованість:

1. по Договору № 105/6 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 89 135,60 грн;

2. по Договору № 2018-82/1 від 03.09.2018 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 103 915,47 грн;

3. по Договору № 105/7 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 15.05.2020 у розмірі 150 166,20 грн;

4. по Договору № 105/9 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 40 789,70 грн;

5. по Договору № 105/12 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 66 020,90 грн;

6. по Договору № 105/5 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 65 638,40 грн;

7. по Договору № 105/8 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 68 417,29 грн;

8. по Договору № 105/13 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 41 543,80 грн;

9. по Договору № 105/14 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 94 742,18 грн;

10. по Договору № 105/16 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 101 610,50 грн;

11. по Договору № 105/3 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 46 481,40 грн;

12. по Договору № 105/11 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 144 275,18 грн;

13. по Договору № 105/4 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 30.10.2020 у розмірі 65 817,50 грн;

14. по Договору № 105/10 від 03.07.2017 заборгованість за період 01.12.2019 по 31.12.2019 у розмірі 64 477,01 грн.

Таким чином, за твердженнями позивача за первісним позовом, загальна сума заборгованості відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом по наведеним Договорам становить 1 143 031,13 грн та є предметом стягнення за первісним позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги КП «Житло-сервіс», останнім рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволення первісного позову, а тому, з огляду на встановлені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову не переглядається.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга КП «Житло-сервіс» не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Частиною 1 статті 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статтях 6, 627 Цивільного кодексу України встановлено один із загальних принципів цивільного законодавства - свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов`язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що Цивільний кодекс України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Так, позивач і відповідач, керуючись принципом свободи договору та на умовах вільного волевиявлення, уклали між собою ряд Договорів на компенсацію земельного податку, відповідно до яких відповідач за первісним позовом зобов`язався відшкодувати позивачу за первісним позовом у повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку, в порядку та на умовах, передбачених цими Договорами.

Умовами пунктів 2.1. Договорів передбачено, що сума, яка підлягає відшкодуванню за цими договорами включає суму земельного податку згідно податкової декларації з плати за землю, крім того Податок на додану вартість у розмірі 20% від суми, вказаної у Податковій декларації з плати за землю.

Пунктами 2.2. Договорів передбачено, що у випадку внесення змін до Податкового кодексу України в частині сплати податку на землю, прийняття інших нормативних документів уповноваженими органами, які впливають на розмір ставки земельного податку, КП «Житло-сервіс» погоджується з таким змінами і відшкодовує всю суму понесених витрат КП «Спецжитлофонд» за цими Договорами.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заперечуючи проти первісного позову, КП «Житло-сервіс» в апеляційній скарзі наголошує на тому, що станом на момент звернення позивача до суду із первісним позовом у даній справі, обов`язок відповідача з відшкодування земельного податку ще не настав, а отже право позивача не було порушене та не підлягало захисту. В обґрунтування таких доводів КП «Житло-сервіс» зазначає, що виходячи з умов пунктів 2.1., 2.3., 2.4. договорів від 03.07.2017 єдиною підставою виникнення у відповідача за первісним позовом грошового обов`язку по відшкодуванню позивачу за первісним позовом земельного податку на підставі договорів є податкова декларація з плати за землю, складена позивачем за первісним позовом, подана до податкових органів та передана відповідачу за первісним позовом. Однак, копії податкових декларацій за 2020 рік були надані відповідачу за первісним позовом лише листом від 23.02.2021, врученим відповідачу за первісним позовом 25.02.2021, у той час, як первісна позовна заява подана до суду 30.12.2020, тобто до виникнення у відповідача за первісним позовом обов`язку відшкодувати земельний податок.

Колегією суддів відхиляються вказані доводи скаржника, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 2.3. Договорів підставою для виконання КП «Житло-сервіс» зобов`язань, визначених пунктами 1.1., 2.6. Договорів, є податкова декларація з плати за землю, надана КП «Спецжитлофонд», з підтвердженням її реєстрації у встановленому порядку (звіт про прийняття декларації).

Згідно пунктів 2.4. Договорів КП «Житло-сервіс» відшкодовує вартість земельного податку, зазначеного у наданій КП «Спецжитлофонд» декларації.

Згідно з пунктами 2.6. Договорів КП «Житло-сервіс» зобов`язується здійснювати щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, перерахування на розрахунковий рахунок КП «Спецжитлофонд», вказаний у розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін», у національній валюті України (гривні) грошових коштів в якості компенсації за сплату земельного податку у розмірі, вказаному у Податковій декларації з плати за землю.

Водночас, пунктами 2.7 Договорів передбачено, що податкова декларація з плати за землю формується відповідно до чинного в Україні законодавства та є єдиним необхідним документом, на підставі якого КП «Житло-сервіс» відшкодовує КП «Спецжитлофонд» сплату земельного податку.

Проаналізувавши зміст наведених пунктів Договорів, колегія суддів зазначає, що останні не пов`язують початок відліку строку виконання КП «Житло-сервіс» зобов`язання з відшкодування сплати КП «Спецжитлофонд» земельного податку з моментом направлення та отримання КП «Житло-сервіс» податкових декларацій від КП «Спецжитлофонд». Так, умови договорів не містять обов`язку КП «Спецжитлофонд» щомісячно направляти податкові декларації відповідачу за первісним позовом, строків такого направлення.

Строк виконання зобов`язання КП «Житло-сервіс» з відшкодування сплати земельного податку визначений у пунктах 2.6. Договорів та починає свій відлік від останнього календарного дня податкового (звітного) місяця + 30 календарних днів.

За змістом п. 286.1. статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій (п. 286.2. статті 286 Податкового кодексу України).

КП «Спецжитлофонд» у порядку, встановленому п.п. 286.1., 286.2. статті 286 Податкового кодексу України, подано податкові декларації з плати за землю до контролюючого органу, що підтверджується податковими деклараціями з плати за землю та звітами про їх прийняття (квитанціями), наявними у матеріалах справи.

Згідно з п. 287.1. статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 287.3. статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріалами справи підтверджується, що розмір сплати земельного податку по спірних земельних ділянках визначено КП «Спецжитлофонд» відповідно до довідок про розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок та річних податкових декларацій з плати за землю (додаток 42 до первісної позовної заяви) та сплата КП «Спецжитлофонд» належним чином земельного податку підтверджується Звітами по проводках за період з 01.12.2019 по 30.10.2020 (додаток 43 до первісної позовної заяви), платіжними дорученнями, доданими до відповіді на відзив від 13.04.2021.

Відповідно до пунктів 2.13. Договорів КП «Житло-сервіс» зобов`язане належним чином виконувати умови цього Договору та відшкодовувати (компенсовувати) витрати, понесені КП «Спецжитлофонд» на сплату земельного податку.

Згідно пунктів 2.12. Договорів зобов`язання за Договором у Сторін припиняється з моменту звільнення КП «Спецжитлофонд» від сплати земельного податку у відповідності до законодавства України, припинення права користування КП «Спецжитлофонд» Земельною ділянкою, наявності інших підстав, які свідчать про неможливість та/або недоцільність виконання умов Договору. Відсутність грошових коштів на рахунках КП «Житло-сервіс» в будь-якому випадку не є підставою припинення зобов`язань Сторін за Договором.

Отже, оскільки позивачем за первісним позовом зареєстровано податкові декларація з плати за землю та доведений факт понесення ним витрат зі сплати земельного податку, а скаржником не спростовано наведені розрахунки позивача за первісним позовом (том 4, а.с. 162-172), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з КП «Житло-сервіс» на підставі договорів №№ 105/6, 105/7, 105/9, 105/12, 105/5, 105/8, 105/13, 105/14, 105/16, 105/3, 105/11 від 03.07.2017 компенсації позивачу за первісним позовом земельного податку за спірні земельні ділянки у загальному розмірі 908 821,15 грн за період з 01.12.2019 по 30.10.2020.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно пунктів 2.16. Договорів сторони мають право вимагати одна від одної документи (матеріали), які необхідні для належного виконання зобов`язань за договором з метою досягнення мети укладеного між ними договору.

Отже, відповідач за первісним позовом у разі недостатності будь-яких документів для виконання покладеного на нього договірного обов`язку з відшкодування земельного податку, не був позбавлений права звернутися до позивача за первісним позовом із вимогою щодо їх надання.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 65 817,50 грн за договором №105/4 від 03.07.2017 за період 01.12.2019 по 30.10.2020, 64 477,01 грн за Договором №105/10 від 03.07.2017 за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 та 103 915,47 грн за Договором №2018-82/1 від 03.09.2018 за період 01.12.2019 по 30.10.2020 сторонами не оскаржується, апеляційна скарга КП «Житло-сервіс» мотивів незгоди із рішенням суду у цій частині не містить, а тому останнє судом апеляційної інстанції у цій частині не переглядається.

Стосовно доводів скаржника про те, що позивач за первісним позовом незаконно, зловживаючи правом, наданим договорами, включив нараховані суми земельного податку до бази оподаткування ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як уже зазначалося, укладаючи Договори на компенсацію земельного податку, сторони погодили, що КП «Житло-сервіс» відшкодовує на користь КП «Спецжитлофонд» податок на додану вартість, обрахований як 20% від суми, вказаної у податковій декларації з плати за землю.

Тобто, сторони, знову ж таки керуючись власним волевиявленням та принципом свободи договору, закріпленим у статтях 6, 627 Цивільного кодексу України, погодили вказану умову договору (пункт 2.1.).

Відповідач за первісним позовом, у свою чергу, не надав суду доказів виключення вказаного положення з укладених Договорів ані за погодженням сторін Договорів, ані за рішенням суду, а також не надав доказів визнання Договорів у цій частині недійсними, тому твердження відповідача про безпідставність таких нарахувань не береться судом до уваги.

Із аналогічних підстав обґрунтовано були відхилені судом першої інстанції заперечення відповідача за первісним позовом про те, що позивач зловживає своїм правом на відшкодування земельного податку за Договором №105/7 від 03.07.2017, оскільки вказаним договором визначена площа земельної ділянки, плата за яку підлягає відшкодуванню відповідачем, і така площа становить 2,5617 га, тобто включає як частину земельної ділянки, що за твердженнями відповідача використовується як прибудинкова територія багатоквартирних будинків № 9 та № 9а по пров. Мостицькому (0,8442 га), так і частину земельної ділянки, що використовується для здійснення ІІ-ї черги будівництва (1,7175 га).

Колегією суддів, при цьому, взяті до уваги посилання скаржника на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №910/12787/19, яке було залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 та яким задоволено позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про розірвання договору на компенсацію земельного податку №105/7 від 03.07.2017 у зв`язку з недоцільністю його подальшого виконання, однак, оскільки відповідно до частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, зазначене, враховуючи дату набрання законної сили рішенням суду у справі №910/12787/19 (05.05.2020), не спростовує наявності підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом у даній справі заборгованості за Договором №105/7 від 03.07.2017 за період з 01.12.2019 по 05.05.2020 у сумі 150 166,20 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості позивача, доданим до позовної заяви (том 1, а.с. 193). При цьому, зазначення у мотивувальній частині позовної заяви, що заборгованість за Договором №105/7 у сумі 150 166,20 грн стягується за період з 01.12.2019 по 15.05.2020, а не по 05.05.2020 є фактично технічною помилкою, оскільки за результатами перевірки наданого позивачем розрахунку сума 150 166,20 грн складає собою саме заборгованість з грудня 2019 року по 05.05.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог КП «Спецжитлофонд» у даній справі на загальну суму 908 821,15 грн, доводи апеляційної скарги КП «Житло-сервіс» зазначених висновків суду не спростовують.

Щодо посилань скаржника на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права під час розгляду справи, колегією суддів встановлено наступне.

В апеляційній скарзі КП «Житло-сервіс» висловлені заперечення щодо ухвал Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 (про відкриття провадження у справі), від 16.03.2021 (протокольна ухвала про відмову у задоволенні клопотань КП «Житло-сервіс» про повернення та залишення без руху позовної заяви, перерву у підготовчому засіданні) та від 18.03.2021 (протокольна ухвала про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про залишення без руху позовної заяви, перерву у підготовчому засіданні), які зводяться до того, що КП «Спецжитлофонд», заявляючи позов у даній справі, порушив правила об`єднання позовних вимог, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/19260/20.

На переконання скаржника, суд першої інстанції мав повернути позовну заяву КП «Спецжитлофонд» у даній справі позивачу на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а у випадку відкриття провадження у справі, встановивши, що позивачем порушені правила об`єднання позовних вимог, мав залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків та у разі їх неусунення - залишити позовну заяву без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи вказані доводи скаржника, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, із викладеного вбачається, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Як вбачається зі змісту первісної позовної заяви, позивач обґрунтовував свої вимоги наявністю сукупного боргу перед ним у Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» по чотирнадцяти договорам на компенсацію земельного податку.

Проаналізувавши зміст первісної позовної заяви та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що цивільні права та обов`язки між сторонами виникли на підставі зазначених договорів унаслідок неналежного виконання КП «Житло-сервіс» зобов`язань за договорами на компенсацію земельного податку, виникли з аналогічних підстав (договорів на компенсацію земельного податку, укладених між позивачем та відповідачем), і пов`язані одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Заявлені позивачем за первісним позовом вимоги пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Поряд з наведеним судом встановлено, що господарськими судами була розглянута аналогічна справа №910/554/20 про стягнення з відповідача заборгованості з компенсації земельного податку за тими самими договорами, що є підставами позову й в межах даного спору, проте за інший (попередній) період. Під час розгляду справи №910/554/20 суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій не встановили обставин порушення правил об`єднання позовних вимог, аналогічних за змістом тим, що є предметом розгляду в межах даного спору.

Отже, первісні позовні вимоги, які були заявлені у цій справі, відповідно до положень частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України могли бути об`єднані в одній позовній заяві.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Таким чином, приписи частини 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним з урахуванням конкретних обставин справи та за власним переконанням.

Отже, суд першої інстанції не був позбавлений права роз`єднати позовні вимоги, заявлені КП «Спецжитлофонд» у даній справі, однак, розглянувши спір по суті, фактично підтвердив, із чим колегія суддів повністю погоджується, що сумісний розгляд об`єднаних вимог не перешкоджав з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін спору та не призвів до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, не порушивши правил статті 173 Господарського процесуального кодексу України, які надають суду дискреційні повноваження суду щодо вирішення питання про об`єднання та роз`єднання позовних вимог, правомірно відкрив провадження за заявленими КП «Спецжитлофонд» первісними позовними вимогами у даній справі та відмовив у заявлених КП «Житло-сервіс» у подальшому клопотаннях про залишення без руху, повернення та залишення без розгляду первісної позовної заяви КП «Спецжитлофонд», а тому суд не приймає до уваги посилання скаржника на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/19260/20, якою суд повернув позов КП «Спецжитлофонд» із посиланням на порушення останнім правил об`єднання позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, чого скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Відтак, усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовуються висновків суду щодо задоволення позовних вимог у даній справі.

Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість задоволених судом первісних позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду в частині задоволення первісного позову.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі в частині задоволення первісних позовних вимог обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 у справі №910/119/21 в частині задоволення первісних позовних вимог залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс».

Матеріали справи №910/119/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.02.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

І.А. Іоннікова