РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2022Справа № 910/17276/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» (03115, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПЕТРИЦЬКОГО, будинок 4) стягнення штрафних санкцій у розмірі 13 154 грн. 10 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» (надалі також - «Відповідач») про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13 154 грн. 10 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13 154 грн. 10 коп. залишено без руху.

05.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі №910/17276/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

30.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.11.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 15.11.2021 року уповноваженим особам Сторін ухвали суду.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16.04.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» (Виконавець) було укладено Договір на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20, предметом якого є предмет закупівлі - ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою про земельну ділянку під ПС 330 кВ «Лозова», що розташована на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області; Інв. № 71300000-1 Інженерні послуги. (а.с.4-11)

Згідно з п.1.2 Договору Виконавець зобов`язується виконати роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі - документація із землеустрою) та отримання витягу(ів) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, по об`єкту ПС 330 кВ «Лозова», що розташовані на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області, з дотриманням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а Замовник - прийняти та оплатити належно виконані роботи.

Технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою викладеш у технічному завданні на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є невід`ємною частиною Договору (додаток 1 до Договору). (п.1.3 Договору)

Етапи та строки виконання окремих БИД№ робіт визначаються погодженим Сторонами календарним планом виконання робіт (додаток 2 до Договору). (п.1.4 Договору)

У п.2.1 Договору зазначено, що загальна вартість робіт за цим Договором становить 43 499,00 грн., крім того, ПДВ (20%) 8 699,80 грн., всього 52 198,80 грн. Загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (Додаток 3), що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт (Додаток 4).

Відповідно до п.2.2 Договору Замовник у 20 денний строк з дати підписання договору зобов`язується здійснити авансовий платіж Виконавцю у розмірі 20% вартості робіт, а саме 10 439,76 грн, в тому числі ПДВ 1 739,96 грн., в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Замовника на поточний рахунок Виконавця на підставі наданого Виконавцем рахунку-фактури.

Згідно з п.3.1 Договору приймання виконаних робіт за цим договором оформляється Актом. Виконавець зобов`язаний разом з Актом надати документацію із землеустрою, розроблену у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства України, витяг (и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Початок робіт з дати підписання Договору Сторонами, закінчення - 01.09.2020 р. (п.4.1 Договору)

Згідно з п.4.3 Договору у разі виникнення на будь-якій стадії виконання робіт за Договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за Договором, не з вини Виконавця та не з вини Замовника, Сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про це іншу Сторону. В такому випадку Сторони вправі скласти Акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.

У випадку настання обставин, обумовлених п. 4.3. Договору, Виконавець зобов`язується протягом 10 календарних днів з дати відправлення письмового повідомлення підготувати, погодити із Замовником Акт фактично виконаних робіт та передати результати фактично виконаних робіт Замовнику на умовах визначених Договором. Замовник оплачує фактично виконані та прийняті роботи у строк, встановлений пунктом 2.3. Договору. (п.4.4 Договору)

Пунктом 5.2.2 Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Виконавець повинен додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Додатковою угодою №1 від 23.09.2020 року до Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року Сторони виклали п.4.1 в новій редакції: «Початок робіт з дати підписання Договору Сторонами, закінчення - 01.12.2020 р.», та п.9.1: «Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.» (а.с.12)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року Відповідач виконав роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) витягу(ів) з Державного земельного та отримання кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, по об`єкту ПС 330 кВ «Лозова», що розташовані на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області, а Позивач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання - передачі б/н від 19.08.2021 року на суму 52 198 грн. 80 коп. (а.с.13)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем були виконані роботи з порушенням строку, визначеного договором. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» пеню у розмірі 9 500 грн. 18 коп. та штраф у розмірі 3 653 грн. 92 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що під час виконання договору 04 травня 2020 року на адресу Позивача було надіслано лист вих. № 04/05/158, щодо надання документів про державну реєстрацію за приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» речових прав на нерухоме майно, яке розташоване на вказаній земельній ділянці. Відповідач отримав відповідь вих № 01/19317 від 28 травня 2020 року, про те що, державну реєстрацію права на нерухоме майно на території ПС 330 кВ «Лозове», що розташована на території сел. Новонадеждине, Близнюківського району, Харківської області за ПрАТ «НЕК «Укренерго» у відповідності до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на цей час не проведено та ПрАТ «НЕК «Укренерго» вживає всіх заходів, щодо реєстрації речових прав. 12 серпня 2020 року Відповідач направив лист № 12/08/846 з повідомленням про настання об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання договору, не з вини Відповідача та повідомлено, що польові та камеральні роботи виконані в повному обсязі. Крім того, Відповідач просив надати документи про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, яке розташоване на вказаній земельній ділянці. 30 листопада 2020 року вих № 30/11/1281 Позивачу вкотре було повідомлено про настання об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання договору, не з вини Відповідача. Крім того, Відповідач 05 березня 2021 року направив Позивачу лист за № 05/03/97, в якому йшлось про проблемні питання, що виникли під час виконання договору № 01-083624-20 від 16 квітня 2021 року та прохання стосовно надання документів щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» відпала необхідність у отримання згоди власника земельної ділянки, а тому Відповідач подав всі необхідні документи та отримав витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто зі свого боку виконав договір. Відповідач зазначив, що отримання згоди на встановлення меж земельної ділянки фактично було підставою для розроблення технічної документації, дана обставила унеможливлювала виконання договору Відповідачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року Відповідач виконав роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) витягу(ів) з Державного земельного та отримання кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, по об`єкту ПС 330 кВ «Лозова», що розташовані на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області, а Позивач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання - передачі б/н від 19.08.2021 року на суму 52 198 грн. 80 коп., який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.13)

Згідно з п.3.1 Договору приймання виконаних робіт за цим договором оформляється Актом. Виконавець зобов`язаний разом з Актом надати документацію із землеустрою, розроблену у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства України, витяг (и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Додатковою угодою №1 від 23.09.2020 року до Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року Сторони виклали п.4.1 в новій редакції: «Початок робіт з дати підписання Договору Сторонами, закінчення - 01.12.2020 р.», та п.9.1: «Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року.» (а.с.12)

За таких підстав, враховуючи умови Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року, Суд приходить до висновку, що Відповідачем були надані послуги з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) витягу(ів) з Державного земельного та отримання кадастру про земельну ділянку з простроченням виконання.

При зверненні до суду з позовом Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 01.12.2020 р. по 31.05.2021 р. у розмірі 9 500 грн. 18 коп. та 7% штрафу у розмірі 3 653 грн. 92 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно норми ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК)

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.2.2 Договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Виконавець повинен додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що прострочення з виконання робіт сталося з вини Замовника.

Невід`ємною частиною Договору є Додаток 1 "Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)".

Пунктом 4 Технічного завдання Сторонами погоджено обсяги робіт, а саме:

- Кадастрова зйомка земельної ділянки яка використовується для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ "Лозова"), згідно статті 198 ЗКУ.

- Виявлення перетинів з межами інших земельних ділянок. Складання оформленого належним чином звіту, в склад якого входить: зведений план меж земельної ділянки для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ "Лозова"), в розрізі земель с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області та меж земельних, ділянок які їх перетинають або накладаються на них, список землевласників (землекористувачів) з якими виникає земельний спір щодо меж або прав на земельну ділянку.

- Отримання згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною, ділянкою, на відновлення меж відповідної земельної ділянки користувачем, згідно п. г) ст. 55 Закону України "Про землеустрій".

- Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ "Лозова"),

- Погодження меж земельної ділянки під ПС 330 кВ "Лозова" з суміжними землевласниками (землекористувачами)

- Реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

- Отримання витягу з Державного земельного кадастру згідно розробленої документації землеустрою.

Додатком 2 до вказаного Договору Сторонами у календарному плані виконання робіт погоджено строки виконання окремих робіт, зокрема, отримання згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж відповідної земельної ділянки користувачем відповідно до п. г ст. 55 ЗУ "Про землеустрій" - у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

За пп. в), г) ч. 2 ст. 28 Закону України "Про землеустрій", розробники документації із землеустрою зобов`язані: виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України "Про землеустрій" у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Статтею 22 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Як вбачається зі змісту статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст.55 Закону України "Про землеустрій" встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо- геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Отже, необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для земель державної та комунальної власності є згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

В даному випадку відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України таким органом є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо- геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Чинним законодавством України встановлено в якості обов`язкового документа у складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем.

Листом №04-04/433 від 06.05.2020 р. Харківська обласна державна адміністрація за результатами розгляду проекту розпорядження голови обласної державної адміністрації «Про надання згоди Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» на відновлення меж земельної ділянки та дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Близнюківського району» направило на адресу ГУ Держгеокадастру у Харківській області даний проект на доопрацювання з метою уточнення правового статусу земельної ділянки. Так, земельна ділянка відноситься до земель запасу, а згідно з державним актом на право постійного користування землею від 24.01.2003 р. №01 земельна ділянка передбачена для виробництва та розподілення електроенергії, також на вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке не зареєстровано у Державному реєстрі прав. (а.с.63- 64)

Листом №32-20-10-3830/0/19-20 від 20.05.2020 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області направило на адресу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» зауваження Харківської обласної державної адміністрації. (а.с.65-68)

Листом №04/05/158 від 04.05.2020 року Відповідач просив Позивача надати інформацію про державну реєстрацію за Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» речових прав на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області. (а.с.75) У відповідь на який останній листом №01/19317 від 28.05.2020 р. повідомив, що державну реєстрацію на цей час не проведено, вживаються заходи щодо державної реєстрації речових прав, проте процес реєстрації ускладняється у зв`язку з карантином. (а.с.76-77)

Листом №12/08/846 від 12.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» повідомило Позивача про виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють виконання робіт, а саме відсутні документи, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомого майна за Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», який був отриманий уповноваженим представником Позивача 12.08.2020 р., що підтверджується відповідним підписом на листі. (а.с.78)

Відповідно до п.4.3 Договору у разі виникнення на будь-якій стадії виконання робіт за Договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за Договором, не з вини Виконавця та не з вини Замовника, Сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про це іншу Сторону. В такому випадку Сторони вправі скласти Акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.

Згідно з п.4.4 Договору у випадку настання обставин, обумовлених п. 4.3. Договору, Виконавець зобов язується протягом 10 календарних днів з дати відправлення письмового повідомлення підготувати, погодити із Замовником Акт фактично виконаних робіт та передати результати фактично виконанііх робіт Замовнику на умовах визначених Договором. Замовник оплачує фактично виконані та прийняті роботи у строк, встановлений пунктом 2.3. Договору.

Листами №30.11.1281 від 30.11.2020 р., №05/03/97 від 05.03.2021 року Відповідач повідомив Позивача, що станом на 15.04.2020 року у Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» не було в наявності документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно, відсутність права власності унеможливлює отримання в Харківській обласній державній адміністрації дозволу на складання технічної документації із землеустрою, а тому просило прийняти фактично виконану роботу за договором. (а.с.79-85)

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідно до умов Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» повідомило Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» про наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за Договором, а саме відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно на земельній ділянці на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області за Позивачем, що передбачено вимогами статті 55 Закону України «Про землеустрій».

Крім того, Судом встановлено, що до укладення Договору Позивач неодноразово самостійно звертався до Харківської обласної державної адміністрації із клопотаннями стосовно надання згоди на відновлення меж земельної ділянки та дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Харківська обласна державна адміністрація направила дане клопотання на розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Листами №32-20-10-2385/0/19-19 від 21.03.2019 р., №31-20-10-10567/0/19-19 від 24.12.2019 р., №32-20-10-7696/0/19-19 від 30.09.2019 р. Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило Позивача, що речове право підлягає державній реєстрації, всупереч вимог закону документи про державну реєстрацію права власності не надано. (а.с.57-62)

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що Позивачем перед укладенням Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року було проінформовано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» про відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно на земельній ділянці на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області за Позивачем, про наявність якої неодноразово було повідомлено Позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області. Судом розглянуті та відхилені доводи Позивача, що у тендерній пропозиції Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» повідомило про погодження виконати вимоги замовника та проекту договору на умовах, зазначених у пропозиції та тендерній документації, оскільки наявність всіх необхідних документів, передбачених ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а також їх отримання залежить виключно від дій Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Відповідно до ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п.5.3 Договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

За таких підстав, враховуючи те, що Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» не було надано Виконавцю всіх необхідних документів, передбачених статтею 55 Закону України «Про землеустрій», для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно на земельній ділянці на території с. Новонадеждине Близнюківського району Харківської області за Позивачем, до укладення Договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою №01-083624-20 від 16.04.2020 року, Суд приходить до висновку про відсутність порушення зобов`язання з боку Відповідача на підставі п.5.3 Договору та відсутність підстав для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої п. 5.2.2 Договору.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13 154 грн. 10 коп. є недоведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

У заяві про подання доказів щодо розміру витрат Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» просило стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2021 року між адвокатом Нориком М.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» було укладено Договір про надання правничої допомоги №08/21, за змістом Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати Замовнику правову допомогу у сіх справах, пов`язаних з захистом та відновленням прав та законних інтересів Замовника.

Додатковою угодою №1 до Договору про надання правничої допомоги №08/21 від 01.11.2021 року Сторони погодили, що Виконавець надає Замовнику послугу (правову допомогу адвоката) у вигляді представництва інтересів Замовника у Господарському суді міста Києва, зокрема, у справі №910/17276/21 про стягнення 13154,10 грн. з Замовника на користь ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Відповідачем було подано Акт №04/21 надання консультаційних послуг за договором від 05.11.2021 р., платіжне доручення №5008 від 09.11.2021 р. на суму 33046 грн. 86 коп., детальний опис робіт (наданих послуг) від 24.12.2021 р.

Судом встановлено, що Норик М.В. є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2713/10 від 25.11.2004 р.

Згідно з Актом 04/21 надання консультаційних послуг за договором від 05.11.2021 р. Виконавець надав, а Замовник прийняв послугу (правову допомогу адвоката) у вигляді представництва інтересів Замовника у Господарському суді міста Києва, зокрема, у справі №910/17276/21 про стягнення 13154,10 грн. з Замовника на користь ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго». Вартість послуги складає 2023,43 грн.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) від 24.12.2021 р. Виконавець надав наступні послуги: попереднє опрацювання матеріалів, представництво, збір матеріалів - 17 год, опрацювання законодавчої бази - 5 год., підготовка процесуальних документів - 15 год., разом 37 годин.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому вимоги Відповідача є обґрунтованими та відповідно до п.2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з Позивача на користь Відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13 154 грн. 10 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, Ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» (03115, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПЕТРИЦЬКОГО, будинок 4, Ідентифікаційний код юридичної особи 23735402) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04 лютого 2022 року.

Суддя О.В. Чинчин