ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022 Справа № 909/1038/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом: Акціонерного товариства "Українська Залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця"

до відповідача: Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова"

про стягнення неустойки в сумі 47 360 грн 00 коп.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Акціонерне товариство "Українська Залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" із позовною заявою до Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова" про стягнення заборгованості у сумі 47360 грн 86 коп.

Вирішення судом процесуальних питань.

03.11.2021 суд відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням.

25.11.2021 відповідач подав відзив на позов вх.№18791/21, який суд прийняв до розгляду.

02.12.2021 позивач подав відповідь на позов вх.№19297/21, яку суд прийняв до розгляду.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.04.2021 згідно накладних №23124311 та №23124252, сполученням Центроліт БЧ Рожнятів Львівської залізниці відповідач отримав вантаж вугілля кам"яне у вагонах №53512513 та №61633863. При комісійному зважуванні вагонів виявлено перевантаження вагонів понад норму та вантажопідйомність, що загрожувало безпеці руху відповідно до Правил технічної експлуатації вагонів розділ 15 п.15.27. Внаслідок чого вагони були затримані на станції Клепарів.

Позивач вважає, що саме відповідач має сплатити неустойку за перевантаження вагонів обґрунтовуючи свою позицію нормами параграфу 1 ст.31 Угоди про міжнародне залізничне сполучення, відповідно до яких якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів та неустойки є обов"язком одержувача.

У відповіді на відзив на позов позивач зазначив, що посилання відповідача на договір поставки вугілля №19 від 25.01.2021 не змінює обов"язку відповідача як вантажоодержувача по оплаті нарахованої неустойки, оскільки за цим договором на ТОВ "Укрснаб-паливо" покладено обов"язок тільки по оплаті тарифу за перевезення. Натомість в п.7.6 цього договору зазначено, що постачальник повністю відшкодовує всі збитки покупця, пов"язані з оплатою залізниці коштів за неправомірне завантаження відправником вагону вігуллям, завантаження вагону понад його вантажопідйомність, недовантаження вантажу або іншого порушення Технічних умов навантаження і кріплення, а саме: штрафи, пеню та інше. Таким чином за умовами цього договору відповідач має право на відшкодування від ТОВ "Укрснаб-паливо" понесених ним витрат по штрафних платежах.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов. Вказав, що ДП "Калуська ТЕЦ-Нова" жодним чином не порушила своїх зобов"язань перед позивачем, так як між сторонами відсутні будь-які договірні відносини. Зазначив, що 25.01.2021 ДП "Калуська ТЕЦ-Нова" та ТОВ "Укрснаб-паливо" уклали договір поставки вугілля №19, відповідно до умов якого вартість перевезення вугілля Залізницею оплачує постачальник- ТОВ "Укрснаб-паливо". Також вказав, що відповідно до положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та Статуту Залізниць України неустойку за перевантаження вагонів сплачує відправник, тобто ТОВ "Укрснаб-паливо" . Вважає, що він є неналежним відповідачем.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення неустойки за перевантаження вагону понад його вантажопідйомність в сумі 47360 грн 00 коп.

25.01.2021 ТОВ "Укрснаб-паливо" (постачальник) та ДП "Калуська ТЕЦ-Нова" (покупець) уклали договір поставки вугілля №19, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов"язується поставити (передати) у власність покупця вугільну продукцію (далі вугілля) в строки, в кількості, асортименті із якісними характеристиками, по реквізитах та ціні, погодженими сторонами в цьому договорі .

Відповідно до п.3.1.8. належним чином, правильно та у повному обсязі здійснювати оформлення залізничних перевізних документів, згідно Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 "Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів", а також при виконанні зобов"язань, які передбачені договором, чітко дотримуватися вимог цих Правил.

Згідно з п.6.4. договору, вартість перевезення вугілля Залізницею оплачує постачальник.

Постачальник повністю відшкодовує всі збитки покупця, пов"язані з оплатою залізниці коштів за нерівномірне завантаження вантажовідправником вагону вугіллям (нерівномірне завантаження візків), завантаження вантажовідправником вагону понад його вантажопідйомність, недовантаження вантажу або іншого порушення Технічних умов навантаження і кріплення вантажів (п.7.6.).

Підставами для матеріальної відповідальності постачальника також можуть бути складені залізничними станціями акти загальної форми та/або комерційні акти, у тому числі акт загальної форми, складений покупцем, як одержувачем вантажу за участю представника залізниці, відповідно до п.13. Правил перевезення вантажів, які змерзаються, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (п.7.8.).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2021 року включно, а в частині розрахунків до повного його виконання (п.10.1.).

Як стверджує позивач, 10.04.2021 ДП "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова" сполученням Центроліт БЧ Рожнятів Львівської залізниці отримала вантаж - вугілля кам"яне у вагонах №53512513 та №61633863, що підтверджується накладними №23124211 та №23124252.

1. Згідно з відомостями зазначеними у накладній №23124211: відправник - ООО "ВертЭксКарбо, код , Білорусь, м.Брест; Станція Центроліт-БЧ; власник вантажу ТОВ "Укрснаб-паливо", код 38720398; одержувач ДП "Калуська ТЕЦ Нова", код 40885849, Івано-Франківська обл., м.Калуш; станції переходів Горинь та Удрицк; найменування вантажу вугілля кам"яне ЕТСНГ-161128; маса 1668000 кг.; плата провізних платежів ООО "ВертЭксКарбо" та ТОВ "Укрснаб-паливо", всього до оплати 173529 грн 50 коп.; відомості для обчислення та стягнення провізних платежів Удрицк, Львів 05.04.2021 ,,22:00, платник по УЗ8210723 "ЄЦП Петрів Андрій Степанович 09.04.2021 18:59.

Відповідно до акта загальної форми №1055 (07.04.2021, 20:02) станція Клепарів, причини та обставини для складання акта є комерційна несправність (код -9280002), підозра на навантаження вагону №53512513 понад його вантажопідйомність. Накладна №23124211. Згідно акта ст.Здолбунів 4539 від 07.04.2021 вагон виставляється для повторного зважування. Комерційна несправність виявлена 07.04.2021 о 20:02. Несправність не усунена вагон відчеплений для перевірки.

Відповідно до акта загальної форми №5106 (10.04.2021 , 16:12) станція Клепарів причини та обставини для складання акта є: комерційна несправність (код -7011001), вагон №53512513 завантажений понад його вантажопідйомність. Складений комерційний акт. Вагон прямує до станції призначення. Комерційна несправність усунена.

Згідно акта загальної форми №1 від 10.04.2021 Станція Клепарів Львівська ЗД, обставини складання акта вагон №53512513 затриманий згідно акта загальної форми ст.Здолбунів №4539 від 07.04.2021 та акта загальної форми №1055 від 07.04.2021 станції Клепарів Львівська ЗД, з вини вантажовідправника ООО "ВертЭксКарбо" для комісійного переважування. При переважуванні цього вагону на тензометричній вазі держповірка (29.01.2021) виявлено надлишок вантажу проти документа на 1620 кг., і ВПД на 1120 кг більше ВПД. ВДП вагона 69,5т. що загрожує безпеці руху поїздів відповідно до ПТЕ розділ 15.п.15.27. Про що складений комерційний акт ст.Клепарів №370400/13 від 08.04.2021. Цей надлишок з вагону №53512513 в кількості 1620 кг відвантажений силами власника вантажу.

Відповідно до акта загальної форми №6 від 10.04.2021 станція Клепарів Львівська ЗД, при затримці вагона №53512513 нараховані додаткові платежі в сумі 6435 грн 90 коп. Акт відправляється на станцію призначення Рожнятів Львівська ЗД для стягнення платежів.

2. Згідно з відомостями зазначеними у накладній №23124252: відправник - ООО "ВертЭксКарбо", код , Білорусь, м.Брест; Станція Центроліт-БЧ; власник вантажу ТОВ "Укрснаб-паливо", код 38720398; одержувач ДП "Калуська ТЕЦ Нова", код 40885849, Івано-Франківська обл., м.Калуш; станції переходів Горинь та Удрицк; найменування вантажу вугілля кам"яне ЕТСНГ-161128; маса 486000 кг; плата провізних платежів ТОВ "Укрснаб-паливо" та ООО "ВертЭксКарбо".

Відповідно до акта загальної форми №1059 (11.04.2021,17:40) станція Клепарів, причини та обставини для складання акта є комерційна несправність (код -9280002), підозра на навантаження вагону №61633863 понад його вантажопідйомність. Накладна №23124252. Згідно акта ст.Здолбунів 4556 від 11.04.2021 вагон виставляється для повторного зважування. Комерційна несправність виявлена 11.04.2021 о 17:40. Несправність не усунена вагон відчеплений для перевірки.

Відповідно до акта загальної форми №5111 (14.04.2021, 16:12) станція Клепарів причини та обставини для складання акта є: вагон №61633863 затриманий згідно акта ст.Здолбунів №4556 від 11.04.2021, після зважування вагона на тензометричній вазі повірка (29.01.2021) виявлено брутто 94380 кг. Тара з ПД 23500 нетто фактичне 70880, що більше документа та ВПД на 880 кг та є порушенням п.4.1 та п.4.3. гл.1 додатку 3 до СМГС та загрожує безпеці руху поїздів згідно ПТЕ п.15.27. Був складений комерційний акт. Після відвантаження вантажовласником надлишку вантажу було проведено повторне зважування в якому брутто 93500 тара з ПД 23500 нетто 70000 (без відхилень). Вагон слідує до станції призначення. Комерційна несправність усунена.

Згідно акта загальної форми №2 від 14.04.2021 Станція Клепарів Львівська ЗД, обставини складання акта вагон №61633863 затриманий згідно акта загальної форми ст.Здолбунів №4556 від 11.04.2021 та акта загальної форми №1059 від 11.04.2021 станції Клепарів Львівська ЗД, з вини вантажовідправника ООО "ВертЭксКарбо" для комісійного переважування. При переважуванні цього вагону на тензометричній вазі держповірка (29.01.2021) виявлено надлишок вантажу проти документа, і ВПД на 880 кг більше ВПД. ВДП вагона 70 т, що загрожує безпеці руху поїздів відповідно до ПТЕ розділ 15.п.15.27, про що складений комерційний акт ст.Клепарів №370400/14 від 13.04.2021. Цей надлишок з вагону №61633863 в кількості 880 кг. Був відвантажений силами власника вантажу.

Відповідно до акта загальної форми №14 від 14.04.2021 станція Клепарів Львівська ЗД, при затримці вагона №61633863 нараховані додаткові платежі в сумі 6496 грн 20 коп. Акт відправляється на станцію призначення Рожнятів Львівська ЗД для стягнення платежів.

Отримання вантажу згідно вищевказаних документів відповідач не заперечує.

Позивач стверджує, що при імпортному перевезенні стягнення неустойки та провізних платежів з одержувача за допущене відправником навантаження вагону понад його максимальну вантажопідйомність передбачене ст.31 СМГ незалежно від того чи є вина вантажоодержувача у виявленому порушенні.

У зв"язку з чим 22.07.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити неустойку в сумі 47360 грн 00 коп.

16.08.2021 відповідач направив на адресу позивача лист вих.№100-1238 щодо розгляду претензії, відповідно до якого зазначив, що враховуючи положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та договору поставки №19 від 25.01.2021 у Регіональної філії "Львівської залізниці" відсутні підстави для стягнення з нього неустойки.

Враховуючи відмову відповідача у відшкодуванні неустойки позивач звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11,509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 908 Цивільного кодексу України, ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.1ст. 909 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами (ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.4 Глави 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Як свідчать матеріали справи перевезення спірного вантажу здійснювалось між залізничними станціями Білорусії та України, які є учасницями Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, таким чином, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами, застосовуються правила Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Згідно з §1 ст.3 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, зазначена Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому міжнародному залізнично-поромному сполученні.

У разі відсутності відповідних положень у цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій правомочна особа реалізує свої права ( ст.5 Угоди).

Укладання договору перевезення підтверджується накладною (§3 ст.14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

Згідно з положеннями ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У залізничній накладній зазначається, окрім іншого, кількість місць та маса вантажу (ст.15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

Відповідно до §§1, 2, 5 статті 19 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення навантаження вантажу повинно проводитися в технічно справні, придатні для перевезення даного вантажу і очищені вагони. Національним законодавством країни відправлення визначається, ким повинно здійснюватися навантаження вантажу в вагон - перевізником або відправником. Визначення маси вантажу провадиться відповідно до Правил перевезень вантажів.

Згідно з п.п.4.3, 4.7, 4.9 параграфу 4 Розділу 1 Додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначення кількості місць і маси вантажу у вагоні провадиться відправником, якщо інше не передбачено національним законодавством, чинним в країні відправлення вантажу. Загальну масу вантажу (брутто), завантаженого в вагон, визначають залежно від роду вантажу і технічної можливості зважуванням або розрахунковим шляхом. Розрахунковим шляхом масу вантажу визначають за стандартом, тобто множенням стандартної маси одиниці вантажу на кількість місць вантажу. При визначенні маси вантажу шляхом зважування на вагонних вагах за масу тари вагону приймається маса, зазначена на вагоні.

Відповідно до § 1 ст.23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000).

Залізниця має право, згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України, перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Таким чином, працівники залізниці не зобов`язані перевіряти масу вантажу на станції відправлення, однак мають право перевірити правильність відомостей у накладній про вантаж під час перевезення вантажу.

За приписами п.1 § 1 ст.29 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, зазначеним у накладній.

За положеннями п.25.4. Розділу 5 Додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення якщо під час перевезення складався комерційний акт, перевізник один екземпляр цього комерційного акту докладає до накладної, інші примірники комерційного акту з усіма додатками залишаються в його веденні.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з § 1 ст.16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення відправник забезпечує правильність відомостей і заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного або неповного зазначення цих відомостей і заяв, а також від їх внесення в невідповідну графу накладної. Відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність або неповноту, зазначених відправником в накладній даних та заяв і при цьому встановлює, що при завантаженні відправником вантажу було допущено перевантаження вагона понад його вантажопідйомність.

Неустойка згідно з цим пунктом стягується відповідно до приписів ст. 31 "Сплата провізних платежів та неустойок" у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку вантажу, належної перевізнику, що виявив такий надлишок. Передбачені цим параграфом неустойки перевізник вправі стягнути незалежно від відшкодування можливих збитків та інших неустойок, що сплачуються відправником або одержувачем відповідно до умов цієї угоди (§3 ст. 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

Відповідно до § 1 ст.31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів є обов"язком: відправника - перевізникам, що беруть участь у перевезенні вантажу, за винятком перевізника, що видає вантаж за здійснюване ним перевезення; одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснюване ним перевезення.

Відносно неустойки діє такий же порядок.

Разом з тим, згідно § 2 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що якщо відправник або одержувач виконання своїх обов"язків, передбачених в § 1 цієї статті, покладає на третю особу, то ця особа повинна бути вказана відправником в накладній в якості платника і повинна мати договір з відповідним перевізником.

Відповідно до статей 73,74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (Аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Так, звертаючись з позовом про стягнення неустойки за навантаження вагонів понад норму та вантажопідйомність, позивач використав передбачений ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України спосіб захисту прав, але без врахування конкретних обставин, а саме того, що в накладних №23124311 та №23124252, які згідно §3 ст.14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення підтверджують укладення договору перевезення, сторони передбачили, що платниками провізних платежів є відправник - ООО "ВертЭксКарбо" та власник вантажу - ТОВ "Укрснаб-паливо".

Суд зазначає, що Акціонерне товариство "Українська Залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця", як особа, яка надавала послуги з перевезення, наділена правом на звернення до суду з метою захисту порушеного права.

Проте позивач не довів, що саме відповідач порушив його право, оскільки в обґрунтування позовних вимог посилається на § 1 ст. 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якою встановлюється порядок сплати провізних платежів у випадку, якщо договором між сторонами перевезення не передбачено інше.

Однак, як вбачається з матеріалів справи сторони визначили осіб, котрі є платниками провізних платежів, а відтак і платниками неустойки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та стягнення штрафних санкцій з Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова".

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4128753 від 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, враховуючи відмову в позові судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп. покладає на позивача.

Керуючись ст.2, 86,129, 236-238, 240, 241,256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" до Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова" про стягнення неустойки в сумі 47 360 грн 00 коп. відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.02.2022

Суддя Т.В.Максимів