ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 Справа № 914/3423/21

Господарський суд Львівської області у складі судді З.П. Гоменюк, при секретарі судового засідання І.С. Зусько, розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейагро», м. Кропивницький,

до відповідача Фермерського господарства «Помірки», с. Воля-Задеревацька, Стрийський район, Львівська область

про стягнення 46472,16 грн

за участю представників:

від позивача: Дорогань О.М.;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсагро» до Фермерського господарства «Помірки» про стягнення 46472,16 грн.

Ухвалою від 19.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 13.12.2021.

13.12.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 30036/21).

У судовому засіданні 13.12.2021 суд оголосив перерву до 12.01.2022.

04.01.2022 засобами поштового зв`язку на адресу суду від позивача надійшли: відповідь на відзив (вх. № 79/22) та клопотання про залишення відзиву без розгляду (вх. № 81/22).

Судове засідання у справі, призначене на 12.01.2022, не відбулося через перебування судді Гоменюк З.П. у відпустці з 12.01.2022 по 14.01.2022 включно.

В перший робочий день після відпустки судді Гоменюк З.П., тобто 17.01.2022, в суду виникла необхідність визначити нові дату та час судового засідання з розгляду справи по суті, яке не відбулося 12.01.2022.

Ухвалою від 17.01.2021 суд призначив дату судового засідання з розгляду справи № 914/3423/21 по суті - 24.01.2022.

24.01.2022 відповідачем через канцелярію суду повторно подано відзив на позовну заяву (вх. № 1878/22).

Однак зі змісту поданого стороною процесуального документу вбачається, що такий є письмовими запереченнями на відповідь на відзив.

Представник позивача взяв участь у судовому засіданні 24.01.2022 в режимі відеоконференцзв`язку.

Представник відповідача у судове засідання 24.01.2022 не з`явився.

У судовому засіданні 24.01.2022 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

В судовому засіданні 24.01.2022 після повернення з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.

Аргументи позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейсагро» та Фермерським господарством «Помірки» Договору поставки № ЗУП-10/20 позивач здійснив поставку товару на загальну суму 61055,16 грн. Попередньо до договору сторони підписали специфікації, у яких погодили асортимент, ціну та строки проведення оплати відповідачем за отриманий товар.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від відповідача не надходило.

Відповідач, всупереч умовам договору, оплатив вартість поставленої продукції лише частково, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ТОВ «Грейсагро» у розмірі 21500,00 грн.

З огляду на передбачені положеннями договору умови, позивач скористався своїм правом та на суму простроченого боргу нарахував відповідачеві 14964,00 грн 36% річних, 5708,16 грн пені та 4300,00 грн штрафу.

На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

У відповіді на відзив (вх. № 79/22 від 04.01.2022) позивач висловлю незгоду з доводами відповідача щодо факту недоведеності здійснення поставки товару на загальну суму 61055,16 грн. Зокрема, наголошує на тому, що до позову долучено видаткові накладні № 1141 від 24.04.2020 та № 2541 від 03.07.2020, підписані та скріплені печатками сторін. Більше того, відповідач вчиняв дії щодо оплати поставленого товару, докази чого також долучені до матеріалів справи. Окрім цього, сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 05.11.2020, яким визначено взаєморозрахунки сторін за даними бухгалтерського обліку станом на 05.11.2020.

Позивач також не погоджується із твердженням відповідача про те, що одночасне стягнення пені та штрафу є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне й те саме правопорушення, що прямо суперечить нормі ст. 61 Конституції України.

ТОВ «Грейсагро» у означеній відповіді на відзив просить суд залишити відзив без розгляду, як такий, що поданий з порушенням вимог господарського процесуального кодексу України. Вимога аналогічного змісту додатково викладена у окремому клопотання про залишення відзиву без розгляду (вх. № 81/22 від 04.01.2022).

Аргументи відповідача.

Відповідачем 13.12.2021 через канцелярію господарського суду подано відзив на позовну заяву (вх. № 30036/21).

Суд зазначає, що такий відзив слід залишити без розгляду з огляду на таке.

Ухвалою від 19.11.2021 про відкриття провадження у справі суд встановив відповідачеві строк у 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Вказана ухвала надіслана судом на юридичну адресу ФГ «Помірки» 22.11.2021; поштовому відправленню відділенням поштового зв`язку присвоєно штрих-кодовий ідентифікатор № 537.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-порталі АТ «Укрпошта», поштове відправлення « 537» вручене особисто одержувачу 23.11.2021. П`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву сплив 08.12.2021.

Додатково, суд звертає увагу, що до відзиву не долучено належних доказів надсилання такого процесуального документу іншим учасникам у справі, зокрема, позивачу. Так, до відзиву долучений лише опис вкладення у цінний лист, складений з порушенням чинних Правил надання послуг поштового зв`язку.

Пунктом 2 частини 6 статті 165 ГПК України визначено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 59 Правил надання послуг поштового зв`язку встановлено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

У пункті 61 цих Правил вказано, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З наведеного випливає, що відповідач подав відзив з порушенням вимог статті 165 ГПК України, та поза межами встановленого судом процесуального строку. Про поновлення такого строку відповідного клопотання не заявив, як і не обґрунтував поважності причин пропуску процесуального строку.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України).

Частинами 8, 9 статті 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на залишення відзиву без розгляду, суд не бере до уваги викладені у ньому доводи.

24.01.2022 представником відповідача повторно подано відзив на позовну заяву (вх. № 1878/22). Як зазначалося судом вище, представник відповідача помилково вказав таку назву процесуального документу, оскільки зі змісту останнього вбачається, що це заперечення на подану позивачем відповідь на відзив.

Зміст таких заперечень зводиться до того, що, на переконання відповідача, ТОВ «Грейсагро» здійснило поставки товару 24.04.2020 та 03.07.2020 на власний ризик, за відсутності підстав для цього, оскільки зі сторони відповідача не було надано відповідних заявок на поставку товару та не здійснено попередньої оплати замовлення, як це передбачено умовами Договору поставки. вказує на недоведеність позивачем здійснення поставок 24.04.2020 та 03.07.2020 беззаперечними доказами, на підставі яких суд може встановити наявність таких обставин.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

12.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейсагро» (постачальником) та Фермерським господарством «Помірки» (покупцем) укладений Договір поставки № ЗУП-10/20, за умовами п. 2.1. якого, за даним Договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу. Асортимент, кількість та ціна якої визначаються Специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені в Специфікаціях - додатках до Договору, які є невід`ємними частинами Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору, ціна Товару, що поставляється за цим Договором, вказується у Специфікаціях в національній валюті України.

Загальна сума Договору визначається сукупністю Специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2. 1. Договору, та які є невід`ємною частиною даного Договору. У випадку розбіжностей даних у Специфікаціях щодо кількості і ціни Товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною Договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (Товару) (п. 2.3. Договору).

Всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період дії даного Договору є його невід`ємною частиною, незалежно від того чи є в них посилання на даний Договір (п. 2.4. Договору).

Відповідно до п. 3.2. цього ж Договору, оплата товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, якщо інші умови не зазначені в Специфікації(ях) та/або інших додаткових угодах до даного Договору. Також оплата може здійснюватися шляхом передачі постачальнику простих векселів з урахуванням умов, зазначених в пункті 3.5. даного Договору.

Пунктом 3.7. Договору сторони передбачили, що покупець при перерахуванні коштів за Товар в платіжному дорученні (в графі «Призначення платежу») повинен зазначити, згідно з яким Договором та якої Специфікацією перераховано даний платіж. В разі не зазначення цих даних, або в разі неправильно вказаного призначення платежу, та/або в разі несвоєчасної оплати Товару, Постачальник має право на свій розсуд віднести отримані грошові суми на погашення в першу чергу штрафних санкцій, пені, відсотків, після цього - суми основного боргу.

Товар за умовами цього Договору поставляється окремими партіями на підставі погоджених сторонами Специфікацій. Специфікація вважається погодженою сторонами з моменту направлення Постачальником Покупцю рахунку на оплату Товару (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.10., 4.11. Договору, підписання Сторонами видаткових накладних в період дії даного Договору засвідчує факт передачі разом з Товаром необхідної документації, що його стосується, у тому числі сертифікату якості , інструкції щодо використання та застосування даного Товару.

Перехід права власності здійснюється в момент передачі Товару з одночасним підписанням видаткової накладної. Покупець зобов`язаний перевірити кількість Товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування Товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити Постачальнику. При відсутності такої заяви Товар вважається прийнятий Покупцем по кількості та якості.

08.04.2020 сторонами підписана Специфікація № 1 до Договору поставки № ЗУП-10/20 від 12.02.2020, за умовами якої Постачальник зобов`язується у строк до 24.04.2020 поставити товар «насіння сої Султана СН-1», у кількості 3т на загальну суму 51000,00 грн. Покупець оплачує Постачальнику 20% вартості Товару, що складає 10200,00 грн, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника у строк до 10.04.2020. Грошові кошти в розмірі 80% вартості Товару, що складає 40800,00 грн, перераховуються Покупцем до 31.10.2020.

Позивачем, на виконання умов Договору, виставлено відповідачеві рахунок на оплату № 141 від 08.04.2020 на загальну суму 51000,00 грн.

Платіжним дорученням № 59 від 08.04.2020 на суму 8500,00 грн підтверджується часткова оплата погодженої сторонами у Специфікації № 1 суми у розмірі 10200,00 грн, що складає 20% від загальної суми 51000,00 грн. У призначенні платежу вказано: «Оплата за насіння сої Султана СН-1 згідно рахунку № 141 від 08.04.2020 р. В т.ч. ПДВ 1416,67 грн.».

Відповідно до видаткової накладної № 1141 від 24.04.2020 позивач здійснив поставку товару, передбачену умовами Специфікації № 1 від 08.04.2020.

03.07.2020 сторонами підписана Специфікація № 2 до Договору поставки № ЗУП-10/20 від 12.02.2020, за умовами якої Постачальник зобов`язується у строк до 03.07.2020 поставити товар «Ореол Максі», у кількості 30 л на загальну суму 10055,16 грн. Покупець оплачує Постачальнику 100% вартості Товару шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника у строк до 03.07.2020.

Позивачем, на виконання умов Договору, виставлено відповідачеві рахунок на оплату № 2296 від 03.07.2020 на загальну суму 10055,16 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 2541 від 03.07.2020 позивач здійснив поставку товару, передбачену умовами Специфікації № 2 від 03.07.2020.

Платіжним дорученням № 138 від 23.10.2020 на суму 10055,16 грн підтверджується оплата погодженої сторонами у Специфікації № 2 суми у розмірі 10055,16. У призначенні платежу вказано: «Оплата за матеріали Open Максі згідно рахунки на оплату № 2296 від 03.07.2020 р. В т.ч. ПДВ 1675,86 грн.».

До матеріалів позову долучений підписаний та скріплений печатками підприємств Акт звірки взаєморозрахунків станом на 05.11.2020, з якого вбачається факт визнання відповідачем наявної заборгованості за Договором поставки у розмірі 42500,00 грн.

Платіжними дорученнями № 14 від 16.06.2021 на суму 5000,00 грн та № 24 від 12.08.2021 на суму 16000,00 грн підтверджується здійснення відповідачем часткових розрахунків за поставлений товар згідно зі Специфікацією № 1 від 08.04.2020.

Відповідно до п. 5.1.1. Договору Покупець за несвоєчасну оплату Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі 20% (двадцять) процентів від суми несплаченого боргу.

В разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати триманого Товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього Договору Покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 5.8. договору).

Відповідно до п. 5.9. Договору, сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України , продовжується до 3 (трьох) років.

Керуючись вказаними положеннями Договору поставки, позивач нарахував Фермерському господарству «Помірки»: 14964,00 грн 36% річних, 5708,16 грн пені та 4300,00 грн штрафу.

Відповідач заперечив щодо позовних вимог, покликаючись на те, що позивачем не доведено належними доказами факту здійснення поставок товару 24.04.2020 та 03.07.2020. Крім цього, відповідач стверджує, що позивач діяв всупереч умовам договору, оскільки ФГ «Помірки» не надавало постачальнику заявок на замовлення та не здійснювало перерахунку коштів як попередньої оплати, внаслідок чого у позивача були відсутні підстави для здійснення поставки товару.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов`язання між ТОВ «Грейсагро» та Фермерським господарством «Помірки» виникли на підставі укладеного Договору поставки від 12.02.2020 № ЗУП-10/20. Шляхом підписання такого договору сторони засвідчили, що досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Товар, що був поставлений позивачем на замовлення відповідача відповідно до видаткових накладних від 24.04.2020 № 1141 на суму 51000,00 грн, та від 03.07.2020 № 2541 на суму 10055,16 грн Фермерським господарством «Помірки» оплачений у повному обсязі не був, що призвело до утворення заборгованості перед ТОВ «Грейсагро».

Сторонами підписаний Акт звірки взаєморозрахунків станом на 05.11.2020, з якого вбачається, що у відповідача наявна заборгованість по оплаті за поставлений позивачем товар у розмірі 42500,00 грн. Також, беручи до уваги платіжні доручення № 14 від 16.06.2021 на суму 5000,00 грн та № 24 від 12.08.2021 на суму 16000,00 грн, суд доходить висновку, що відповідач вживав заходів щодо погашення заборгованості.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 зазначив, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17.

Акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звіряння, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

У матеріалах справи наявні як платіжні доручення про часткову сплату заборгованості, так і підписаний сторонами акт звірки, що свідчить про вчинення відповідачем дій, якими він визнає існування заборгованості перед ТОВ «Грейсагро».

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок прострочення відповідачем оплати за отриманий товар позивач застосував штрафні санкції та нарахував боржнику: 14964,00 грн 36% річних, 5708,16 грн пені та 4300,00 грн штрафу.

Здійснивши перевірку правильності таких нарахувань, суд зазначає, що такі виконані правильно, та підлягають до задоволення.

Зважаючи на сукупність наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимог підлягають до задоволення у повному обсязі.

Частина перша статті 4 ГПК України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як передбачено п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

За умовами ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Помірки» (82487, Львівська область, Стрийський район, село Воля-Задеревацька, ідентифікаційний код 35424153) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсагро» (25015, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Євгена Маланюка, будинок 24, ідентифікаційний код 40897058) 21500,00 грн основного боргу, 4300,00 грн штрафу, 5708,16 грн пені, 14964,00 грн 36% річних, та 2270,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 24.01.2022 судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст складено протягом 31.01.2022.

Суддя Гоменюк З.П.