ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1804/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи-підприємця Момота Віктора Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" про стягнення 293750 грн.,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 року позивач - Фізична особа-підприємець Момот Віктор Васильович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом (вх. № 20859/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання послуг перевезення № 07/07/20-1 від 15.09.2020 року, 293750 грн. боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань в частині оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу за договором № 07/07/20-1 від 15.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1804/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2022 року.

Позивач в особі свого представника подав суду:

13.01.2022 року заяву (вх. № 507/22), в якій повідомив про сплату відповідачем заборгованості у розмірі 293750 грн., у зв`язку з чим просив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, до заяви додав копію банківської виписки про сплату коштів;

24.01.2022 року заяву про розподіл судових витрат (вх. № 1083/22), в якій просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30162 грн. 50 коп.

У судове засідання 01.02.2022 року сторони явку своїх представників не забезпечили, причини неявки не повідомили, про місце, дату та час засідання суду були повідомлені належним чином. Неявка представників сторін, відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши подані позивачем позовну заяву, заяви про закриття провадження у справі, розподіл судових витрат, матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до таких висновків.

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога про стягнення з відповідача на підставі договору про надання послуг перевезення № 07/07/20-1 від 15.09.2020 року 293750 грн. боргу.

Із наданої позивачем виписки по банківському рахунку позивача вбачається, що 30.12.2021 року, після відкриття провадження у даній справі, відповідачем сплачено на рахунок позивача 293750 грн. за послуги з перевезення (а.с. 33).

Зазначені обставини відповідачем не спростовуються, свідчать про відсутність предмета спору у даній справі, подальший розгляд справи з зазначених у позові підстав є недоцільним.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи сплату відповідачем спірної заборгованості у розмірі 293750 грн. 30.12.2021 року, після відкриття провадження у даній справі, беручи до уваги попередній висновок суду про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4407 грн.

Щодо заяви позивача про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За обставин даної справи суд вбачає, що позивач у позовній заяві вказав орієнтовний розмір судових витрат, які він понесе у зв`язку з розглядом даного спору, зазначивши, що розмір гонорару адвоката не перевищуватиме 7-11% від ціни позову, а також повідомив намір подачі відповідних доказів з урахуванням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

24.01.2022 року представник позивача подав суду відповідну заяву про розподіл судових витрат (вх. № 1083/22), до заяви додано наступні докази у цій справі, а саме копії: договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-12-2021/3 від 01.12.2021 року; акту прийому-передачі документів від 01.12.2021 року; акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.01.2022 року на суму 30162 грн. 50 коп.; довідки про взяття на облік платника податків адвоката Грищенка О.М. № 325/26-50-18-05-22 від 18.02.2014 року; повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску адвоката Грищенка О.М. № 368/26-50-18-05-22 від 19.03.2014 року (а.с. 46-52).

Судом врахована наявність договірних відносин між позивачем та адвокатом Грищенком О.М. згідно укладеного сторонами договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-12-2021/3 від 01.12.2021 року, в якому п. 3.1. сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800 грн.

Також в п. 3.8. договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-12-2021/3 від 01.12.2021 року сторони погодили та визначили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до п. 1.1. договору) визначається на рівні 7-11% від розміру грошових коштів, котрі підлягають до примусового стягнення згідно відповідного рішення суду за позовом замовника.

10.01.2022 року на виконання умов договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-12-2021/3 від 01.12.2021 року сторонами складено акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), в якому підтверджено 12 годин надання адвокатом зазначених в акті послуг за період з 01.12.2021 року по 05.01.2022 року (12 год*800 грн. = 99600 грн.) та розмір гонорару адвоката з урахуванням п. 3.8. договору - 20562 грн. 50 коп., що разом становить загальну вартість вказаних послуг на суму 30162 грн. 50 коп.

Відповідно до п. 4 акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.01.2022 року замовник зобов`язався сплатити 100% від вартості наданих послуг виконавцем робіт послуг до 03.02.2022 року.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвокатів до справи, позивач не надав. Між тим, дослідивши додані до клопотань про стягнення судових витрат докази (договорів про надання правової допомоги, розрахунки суми гонорару за надання правової допомоги по справі № 925/1804/21, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) суд не встановив недотримання відповідачем (його представниками) вимог частини третьої статті 126 ГПК України.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Представник позивача не надав суду доказів сплати позивачем гонорару на підставі п.п. 3.1., 3.8. договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-12-2021/3 від 01.12.2021 року, акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.01.2022 року у розмірі 30162 грн. 50 коп., оскільки згідно п. 4 вказаного акту строк розрахунку за даним договором не настав.

При розгляді заяви позивача суд враховує правову позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, суд приходить до переконання, що заява позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованою в частині відшкодування 30162 грн. 50 коп. які є розміром витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Керуючись ст. ст. 16, 123, 124, 126, ч. 8 ст.129, ч.3 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232 - 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 925/1805/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Момота Віктора Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" про стягнення 293750 грн. - закрити.

Заяву Фізичної особи-підприємця Момота Віктора Васильовича про розподіл судових витрат вх. № 1083/22 від 24.01.2022 року задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", , місцезнаходження: 1900, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 65, на користь Фізичної особи-підприємця Момота Віктора Васильовича, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - 4407 грн. судових витрат зі сплати судового збору, 30162 грн. 50 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 235 ГПК України, з 01.02.2022 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Грачов