ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" лютого 2022 р. м. Київ Справа № 911/3740/21

Суддя Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ»

до невідомої особи

про припинення порушення виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до невідомої особи про визнання дій відповідача такими, що порушують права інтелектуальної власності на знак «Еліт-таксі», зобов`язання відповідача припинити порушення прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Еліт-таксі» за свідоцтвами України № 193183 та № 193182 в мережі Інтернет та у доменних іменах шляхом заборони відповідачеві використовувати позначення «Таксі еліт», «Служба таксі «Еліт», «taxi-elite» у мережі Інтернет, в рекламі надання послуг таксі, в тому числі в доменних іменах та на веб-сайті за адресою https://taxi-elit.com.ua/ua/, а також про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК.ЮЕЙ» видалити з реєстру (припинити делегування) доменне ім`я https://taxi-elit.com.ua/ua/.

Ухвалю господарського суду від 29.12.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ» залишено без руху.

26.01.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та відмову від частини позовних вимог.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про усунення недоліків до позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20 ГПК України Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема, справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів та послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування.

Разом з тим, Вищий суд з питань інтелектуальної власності роботу не розпочав. Пунктами 15 і 16 Розділу «Перехідні положення» ГПК України передбачено, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності починає свою роботу з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності в газеті «Голос України» повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

До початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ» було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, зокрема, шляхом виконання п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено та вбачається зі змісту заяви про усунення недоліків до позовної заяви вх. № 1783/22 від 26.01.2022, позивачем визначено належного відповідача у даній справі ОСОБА_1 громадянина України фізичну особу. При цьому, підставами поданого позову позивачем визначено порушення відповідачем прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «Еліт-таксі»/«Elitе-taxi» за свідоцтвами України № 193183 та № 193182.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про усунення недоліків та доданих до неї документів, ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності. Доказів або відомостей щодо того, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності до суду не надано.

Відтак, оскільки відповідачем є фізична особа, а не суб`єкт господарювання, суд дійшов висновку, що даний спір непідвідомчий господарському суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, згідно з п. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи діюче законодавство України з даного питання, суд встановив, що спори, які стосуються цивільних прав, і в якому позивачем є фізична особа, розглядаються за правилами цивільного процесуального законодавства України.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд роз`яснює Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ», що зазначені вимоги мають розглядатися за правилами ст. 19 ЦПК України, шляхом подання цивільного позову з урахуванням вимог, визначених ст. ст. 27, 28 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ-ТАКСІ» у відкритті провадження у справі.

2. Позовну заяву (з доданими до неї документами) та заяву про усунення недоліків до позовної заяви та відмову від частини позовних вимог вх. № 1783/22 від 26.01.2022 повернути заявникові.

3. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко