УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/7636/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021

(головуючий - Сулім В.В., судді Коротун О.М., Гаврилюк О.М.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021

(суддя - Ярмак О.М.)

у справі №910/7636/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 594 593,01 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС України") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") про стягнення 594 593,01 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у справі №910/7636/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021, позов задоволено повністю.

30.12.2021 АТ "Укртрансгаз" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у справі №910/7636/21.

17.01.2021 до Верховного Суду надійшли заперечення ТОВ "Оператор ГТС України" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у справі №910/7636/21.

У зазначених запереченнях ТОВ "Оператор ГТС України" не погоджується з доводами, викладеними в касаційній скарзі. Вказує, що касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, оскільки ціна позову у справі №910/7636/21 не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи, що відсутні підстави, що підпадають під дію виключень з п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить Суд, відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ "Укртрансгаз", враховуючи подані заперечення ТОВ "Оператор ГТС України", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору в справі №910/7636/21 є стягнення грошових коштів у сумі 594 593,01 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 1 135 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які передбачені пп. "а", "б", "в", "г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження у справі АТ "Укртрансгаз" обґрунтовує тим, що: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики оскільки судами попередніх інстанцій були задоволені позовні вимоги без наявних у справі доказів щодо реальності завданих позивачу збитків та, на думку скаржника, ґрунтувались лише на припущеннях, а тому призводить до правової невизначеності та безпідставного неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27.01.2020 у справі №910/3579/17, від 10.03.2020 у справі №908/3209/16, від 25.11.2021 у справі №908/426/21 щодо застосування ст. ст. 22, 614 Цивільного кодексу України, що суперечить основоположним засадам цивільного законодавства в контексті наявності та доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення (фактична відсутність реальності понесених збитків та зменшення матеріальних активів позивача) для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди та задоволення позовних вимог за таких обставин; скаржник звертає увагу, що даний договір та обставини інциденту є предметом судового розгляду виключно в даній справі, а отже АТ "Укртрансгаз" позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника оскільки надання однозначного висновку щодо застосування норм права у правовідносинах щодо доведення наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди - має наслідком забезпечення реалізації суспільного інтересу у єдиній правозастосовчій практиці відшкодування шкоди, як найбільш поширюваного способу відшкодування майнової шкоди, яка виключає стягнення збитків без наявності всіх чотирьох складових цивільного правопорушення, що мало місце при вирішення даної справи; враховуючи, що предметом розгляду та дослідження в даній справі є, зокрема, відшкодування збитків завданих під час проведення ремонтних робіт на магістральних газопроводах, враховуючи високий ступінь ризиків виникнення нештатних ситуацій на об`єктах підвищеної небезпеки та з метою формування правових висновків щодо застосування ст. ст. 22, 614 Цивільного кодексу України, при відшкодуванні збитків саме на об`єктах трубопровідного транспорту, враховуючи значну кількість укладених договорів на надання послуг з комплексного сервісного обслуговування, будівництва та капітального ремонту об`єктів газотранспортної галузі, обов`язковість дотримання та виконання зобов`язань по таких договорах і нормативно-правових актів позивачем, вказана справа має виняткове значення для АТ "Укртрансгаз"; скаржник переконаний, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки з матеріалів справи та їх об`єму вбачається, що дана справа є досить складною та потребує вивчення багатьох доказів і формування відповідної правової позиції.

Проте Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки скаржником не доведено наявності неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права та не обгрунтовано, що викладені у зазначених скаржником постановах Верховного Суду висновки ґрунтуються на правовій оцінці подібних обставин справи.

Скаржником не обґрунтувно та належним чином не доведено, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи.

Посилання скаржника на те, що справа №910/7636/21 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованим, оскільки вищевказані доводи не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до власного викладення обставин справи стороною у справі та до переоцінки доказів, які були досліджені судами попередніх інстанцій. Такі доводи, з огляду на статус Верховного Суду і його повноваження, не є підставою для відкриття касаційного провадження зі справи.

Щодо посилань скаржника, що суд першої інстанції відніс вказану справу до категорії малозначних помилково, Верховний Суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про віднесення справи до категорії малозначних, суд враховує ціну позову, її складність та категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

У касаційній скарзі не наведено доводів, які б підтверджували, що ця справа є складною і суд помилково відніс її до категорії малозначних на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12 ГПК України.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/7636/21 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у справі №910/7636/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 у справі №910/7636/21.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді С.В. Бакуліна

Л.В. Стратієнко