РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2022Справа № 910/17009/21

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АЛЬЯНС 2006"

вул. Велика Кільцева, буд. 4-Б, оф. 35, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада- Логістік"

вул. Автозаводська, буд 7Б, оф. 95, м. Київ, 04074

про стягнення 287 880, 99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК АЛЬЯНС 2006" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада- Логістік" (далі-відповідач) про стягнення 287 880,99 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/17009/21 від 23.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

05.11.2020 від позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.11.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/17009/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №875 отримано відповідачем 18.11.2021.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/17009/21 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

22.04.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРКАДА-ЛОГІСТИК» було укладено Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №22/04/2020-1.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, продати та передати у власність, а Покупець прийняти та своєчасно оплатити нафтопродукти, найменування, кількість, ціна яких вказується в розрахункових та накладних документах, які оформляються на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п. 3.3. Договору, розрахунки між сторонами можуть здійснюватися на наступних умовах оплати кожної партії товару: 100 % передоплата; оплата у момент прибуття товару до пункту зливу (по факту доставки товару); відстрочка платежу.

За твердженням позивача, котре належними та допустими доказами не спростовано відповідачем, TOB «СК АЛЬЯНС 2006» виконало взяті на себе зобов`язання та поставило на користь ТОВ «АРКАДА- ЛОГІСТИК» нафтопродукти, про що складено відповідні видаткові накладні.

Однак, ТОВ «АРКАДА-ЛОГІСТИК» не здійснило в повному обсязі розрахунки за поставлений товар. На даний час заборгованість перед TOB «СК АЛЬЯНС 2006» становить 250 331,30 грн.

05.08.2021 «СК АЛЬЯНС 2006» було направлено до ТОВ «АРКАДА-ЛОГІСТИК» вимогу про сплату на користь Товариства з обмеженою відповідальність «СК АЛЬЯНС 2006» за поставлений товар, згідно Договору купівлі-продажу нафтопродуктів № 22/04/2020-1 від 22.04.2020 р., суму в розмірі 250 331,30 грн. у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги.

Водночас, як зазначає позивач, у визначені строки розрахунки здійснено не було.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 250331,30 грн.

Натомість, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання передбачені Договором та у строк передбачений умовами укладеного між Сторонами Договором не здійснив у повному обсязі оплату поставленого Товару. У зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 250 331,30 грн.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з оплати поставленого товару у розмірі 250 331,30 грн. відповідачем не виконано. Вказане відповідачем не заперечується.

Доказів оплати поставленого товару у сумі 250 331,30 грн. матеріали справи не містять, що також не заперечується відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 250 331,30 грн. документально підтверджена та належним чином доведена, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 37 549,69 грн. - 15 % користування чужими грошовими коштами.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 4.2. Договору, у разі не оплати або не своєчасної оплати вартості отриманого товару у строк Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми вартості неоплаченого або не своєчасно оплаченого товару. Також у випадку не оплати або своєчасної оплати вартості отриманого товару у строк, Покупець сплачує постачальнику ще додатково до зазначеної в п. 4.2 Договору пені, 15 % від суми за поставлений і не оплачений товар за користування чужими грошовими коштами, відповідно до ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки нарахованих штрафних санкцій відповідно до умов укладеного між сторонами Договору і встановив, що заявлені до стягнення суми нарахування є арифметично правильними та відповідно обґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 37 549,69 грн. - 15 % користування чужими грошовими коштами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 2 270,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада- Логістік" (вул. Автозаводська, буд 7Б, оф. 95, м. Київ, 04074; ідентифікаційний код 42599676) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АЛЬЯНС 2006" (вул. Велика Кільцева, буд. 4-Б, оф. 35, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130; ідентифікаційний код: 39142102) 250 331 грн. 30 коп. - основного боргу, 37 549 грн. 69 коп. - 15 % користування чужими грошовими коштами та 4318 грн 22 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов