ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
02.02.2022 Справа №905/254/22
про видачу судового наказу,-
Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.
За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч.1 ст.151 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 грн.
Відтак, за подання розглядуваної заяви про видачу судового наказу підлягає сплаті судовий збір у розмірі 248,10 грн.
За приписами ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2 ст.151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» надано копію платіжного доручення №47 від 19.01.2022 на суму 248,10 грн.
Однак, з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що вищезазначене платіжне доручення вже зараховано до справи №905/188/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» про видачу судового наказу.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.01.2022 (суддя Кучерява О.О.) по справі №905/188/22 відмовлено у видачі судового наказу за вказаною заявою.
Разом з тим, зарахування зазначеної суми судового збору згідно з платіжним дорученням №47 від 19.01.2022 до справи №905/188/22 підтверджується також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою функціоналу «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду».
Таким чином, платіжне доручення №47 від 19.01.2022 не може бути враховано судом як доказ, що підтверджує сплату судового збору у справі №905/254/22.
В силу норм п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Наразі, відмова з визначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з відповідною заявою після усунення допущених порушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147, 148, 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Фурсова