ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 рокуСправа № 912/2608/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс" (вул. Бєлінського, 2В, м. Кропивницький, 25005)

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (вул. Вінницька, 14/39, м. Київ, 03151) в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" (вул. Добровольського, 5А, м. Кропивницький, 25000)

про стягнення 50 000,00 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Шаповалов Д.В., адвокат, довіреність №04/21-Ф/К від 04.01.2021, ордер серія ВА №1021610 від 26.10.2021;

від відповідача - участі не брав;

в судовому засіданні присутній слухач Браілов В.А. (т.в.о. директора Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт);

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс" до Державного підприємства Міністерства оборони України Укрвійськбуд в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" про стягнення 50 000,00 грн, заподіяних збитків у зв`язку з не реєстрацією податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із не реєстрацією відповідачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з Державного підприємства Міністерства оборони України Укрвійськбуд в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" підлягають стягненню заподіяні збитки.

Ухвалою від 13.09.2021 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. У межах визначеного строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що до суду 24.09.2021 надано відповідні докази.

Ухвалою від 29.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2021.

22.10.2021 на адресу суду надійшла відповідь Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на відзив, за змістом якої відповідач просить суд відмовити у позовних вимогах та передати справу за підсудністю на розгляд Господарському суду м. Києва. В обґрунтування зазначених доводів відповідачем зазначено, що у спірних правовідносинах філія Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" виступає як відокремлений підрозділ юридичної особи, не наділена повноваженнями сторони у справі, тому немає процесуальної правоздатності у даному спорі.

Ухвалою від 02.11.2021 підготовче засідання з розгляду справи №912/2608/21 призначено на 10.11.2021 о 15:00 год.

В підготовчих засіданнях 10.11.2021 та 30.11.2021 оголошувались перерви до 30.11.2021 о 12:00 та 23.12.2021 о 11:00, відповідно.

Ухвалою від 23.12.2021 суд закрив підготовче провадження, призначив справу №912/2608/21 до судового розгляду по суті на 28.12.2021 о 10:00 год та визначив резервну дату - 20.01.2022 о 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 28.12.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до раніше визначеної резервної дати - 20.01.2022 о 10:00 год.

20.01.2022 від філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" надійшли пояснення, відповідно до яких остання зазначає про необхідність передати дану справу за підсудністю на розгляд Господарському суду м. Києва, з огляду на те, що філія є лише структурним підрозділом державного підприємства та не є юридичною особою.

У задоволенні клопотань Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" та його філії про передачу справи за підсудністю слід відмовити, з огляду на таке.

За приписами ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням

Зі змісту позовної заяви вбачається, що даний позов пов`язаний зі спором, що виник з діяльності філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт", яка в свою чергу виступає стороною (виконавцем) договорів №4 від 01.07.2018, від 31.12.2018 та від 01.01.2020, що підписані т.в.о. директора цієї філії Браіловим В.А. та скріплені печаткою філії.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 24971286 вказаний відокремлений підрозділ знаходиться за адресою: вул. Добровольського, 5А, м. Кропивницький, 25000, а відповідно до ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися за місцем їх знаходження.

Окрім того, спір щодо не реєстрації відповідачем податкових накладних виник під час виконання договорів №4 від 01.07.2018, від 31.12.2018 та від 01.01.2020, за умовами яких відповідач надає свої послуги на території міста Кропивницький, а саме за адресою: вул. Леваневського, 1В, м. Кропивницький. Тому, відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати, які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, дана справа підсудна Господарському суду Кіровоградської області.

20.01.2022 суд продовжив розгляд справи по суті.

Присутній представник позивача позов підтримав повністю.

Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" участь повноважних представників в судовому засіданні 20.01.2022 не забезпечило, про місце, дату та час засідання суду повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 59).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 20.01.2022 за відсутності представника відповідача.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини.

01.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс" (далі - Замовник) та філією Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" (далі - Виконавець) укладено договір №4 (далі - Договір, т. 1 а.с. 105), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець надає Замовнику послуги з надання автомобільних під`їзних шляхів та тимчасовому розміщенню продукції на складі Виконавця для перевантаження на автотранспорт за адресою: м. Кропивницький, вул. Леваневського, 1В.

Пунктами 2.1, 2.4 Договору узгоджено, що вартість послуг визначається в розмірі 10 000,00 грн (у т.ч. ПДВ) на місяць. При цьому Виконавець має право в односторонньому порядку змінювати вартість послуг, виходячи з офіційно встановленого на законодавчому рівні індексу інфляції та у випадку зміни тарифів на енергоносії. Плата за послуги Замовником повинні оплачуватися у вигляді попередньої оплати не пізніше 10-го числа місяця, в якому вони будуть надаватися.

У п. 2.3 Договору передбачено, що крім вартості послуг Замовник повинен сплачувати вартість комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, електроенергії, опалення тощо) не пізніше 3-го числа місяця, в якому ці послуги надавалися.

За п. 2.4 Договору оплата послуг проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі наданих рахунків.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 (п. 5.1 Договору).

В подальшому, між вказаними сторонами укладено договір №4 від 31.12.2018 з терміном дії до 31.12.2019 та договір №4 від 01.01.2020 з терміном дії до 31.12.2020 з ідентичними умовами Договору (т. 1 а.с. 122, 153).

Зазначені договори підписані представниками сторін та скріплені печатками.

На виконання умов договорів, протягом 2018 - 2020 років Виконавцем надані Замовнику послуги на загальну суму 300 000,00 грн, що підтверджується виставленими рахунками та підписаними сторонами актами надання послуг, які оплачені Замовником, про що свідчать наявні в матеріалах справи банківські виписки та платіжні доручення (т. 1 а.с. 106-121, 123-152, 154-171, 173-184, 186-191).

Так, позивачем послуги оплачені на загальну суму 300 000,00 грн, сума ПДВ становить 50 000,00 грн.

Сторонами зазначений факт не заперечується.

За доводами позивача, відповідач жодного разу не зареєстрував податкові накладні на суму ПДВ, не зважаючи на те, що умовами договорів встановлено вартість наданих послуг з ПДВ і рахунки виставлялись з урахуванням ПДВ, що призвело до неможливості віднесення ТОВ "Трайвинг Райс" сплаченого у вартості послуг ПДВ до складу податкового кредиту.

З огляду на викладене, позивач не міг скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 50 000,00 грн, у зв`язку з чим останній поніс збитки в цьому розмірі, тому просить стягнути їх з відповідача в примусовому порядку з метою відновлення порушеного права.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відносини між сторонами виникли на підставі договорів №4 від 01.07.2018, від 31.12.2018 та від 01.01.2020.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що умови вищевказаних договорів сторони виконали у повному обсязі.

У п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках передбачені у вказаному пункті ст. 201 Податкового кодексу України обов`язкові реквізити.

За приписами п. 201.7 ст. 201 Податкового України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Таким чином, відповідач зобов`язаний був складати податкові накладні щодо кожної оплати згідно з договорами, укладених з позивачем.

Згідно з положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Враховуючи вище викладені приписи законодавства, саме на відповідача як виконавця послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання позивача як контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

При цьому, господарським судом врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, згідно з яким: положення пункту 201.10 статті 201 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи), при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою у редакції, чинній після 01.01.2015, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Виходячи з вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, відповідач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази складання та реєстрації відповідачем податкових накладних у визначеному законом порядку та строки.

При цьому, вказаний обов`язок виникає у відповідача безпосередньо із закону, не залежить від волевиявлення сторін та чинне законодавство України не передбачає обов`язковості узгодження таких умов при укладенні договорів.

Оскільки відповідач в порушення вимог пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у встановлений строк не зареєстрував податкові накладні, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 50 000,00 грн.

Відповідач факт нерєєстрації податкових накладних не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України закріплено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб`єкт, об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона. Суб`єктом є боржник; об`єктом - правовідносини по зобов`язаннях; об`єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб`єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Так, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних за фактом операцій з надання послуг згідно з договорами №4 від 01.07.2018, від 31.12.2018 та від 01.01.2020.

Таким чином, враховуючи, що порушення відповідачем відповідного обов`язку позбавило позивача права включити суми ПДВ у розмірі 50 000,00 грн до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, тобто позивачу діями відповідача завдано збитків.

При цьому, суд приймає до уваги, що у даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між допущеним відповідачем порушенням вимог Податкового кодексу України щодо своєчасного складення та реєстрації податкової накладної та відсутністю у позивача можливості включити суму ПДВ до податкового кредиту, а також, відповідно, зменшити податкове зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Тобто, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17 та від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (вул. Вінницька, 14/39, м. Київ, 03151, ідентифікаційний код 24308300) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс" (вул. Бєлінського, 2В, м. Кропивницький, 25005, ідентифікаційний код 38436072) 50 000,00 грн збитків та 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс" (вул. Бєлінського, 2В, м. Кропивницький, 25005) та Державному підприємству Міністерства оборони України Укрвійськбуд (вул. Вінницька, 14/39, м. Київ, 03151) в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" - "1080 Управління начальника робіт" (вул. Добровольського, 5А, м. Кропивницький, 25000).

Повне рішення складено 31.01.2022.

Суддя М.С. Глушков