ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 910/14644/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/14644/21 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія"

про стягнення заборгованості в розмірі 106 492,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 у справі №910/14644/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" заборгованість у розмірі 91 170грн 00коп, інфляційні втрати у розмірі 10 736грн 53коп, 3% річних у розмірі 4 541грн 18коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 269грн 05 коп.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 по справі № 910/14644/21 у резолютивній частині, зазначивши, що позов задоволено частково, а також зазначивши у якій частині позовні вимоги задоволено, а у якій відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 повернуто без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 200грн та витрати необхідні для розгляду справи у розмірі 46 (сорок шість)грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 по справі № 910/14644/21 скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" про ухвалення додаткового рішення від 16.11.2021.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- відповідач всупереч положенням ч.5 ст. 46, ч.1 ст. 172 ГПК України не отримував від позивача копію заяви про ухвалення додаткового рішення 16.11.2021 з доданими до неї документами; неотримання відповідачем копії заяви про ухвалення додаткового рішення 16.11.2021 призвело до необізнаності відповідача з фактом її подачі та позбавило права на подання заперечень до такої заяви. Внаслідок вищезазначеного, додаткове рішення по справі №910/14644/21 прийнято без врахування позиції відповідача, порушило принцип змагальності сторін, тощо.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021, справу №910/14644/21 призначено до розгляду на 26.01.2022.

В судове засідання апеляційного господарського суду 26.01.2022 не з`явились представники позивача та відповідача.

Враховуючи те, що представники сторін про час та місце розгляду повідомлені належним чином, про що свідчить інформація з сайту Укрпошти та список розсилки поштової кореспонденції, явка сторін в судове засідання не визнана обов`язковою, про причини неявки суд не повідомили, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 позов задоволено повністю, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" заборгованість у розмірі 91 170,00грн, інфляційні втрати у розмірі 10 736,53грн, 3% річних у розмірі 4 541,18грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 269,05 грн.

16.11.2021 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна Н" подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Надання позивача правничої допомоги підтверджується доданими до заяви доказами, а саме:

- Договором про надання (правничої) допомоги від 25.11.2019;

- Додатковою угодою до Договору від 25.11.2019;

- Актом приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 12.11.2021 на суму 3 200,00грн;

- платіжним дорученням № 1322 від 13.10.2021 на суму 3 200,00грн.

Таким чином, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3200,00грн є підтвердженими, а відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що неотримання відповідачем копії заяви про ухвалення додаткового рішення призвело до необізнаності відповідача з фактом її подачі та позбавило права на подання заперечень до такої заяви не приймаються до уваги судовою колегією, враховуючи те, що ненадання копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншій стороні не означає, що остання була позбавлена можливості заперечити проти розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

При цьому, позивачем в позовній заяві заявлено про стягнення з відповідача судових витрат та додано до позовної заяви копію договору про надання правової (правничої допомоги) від 25.11.2019 із додатковою угодою, свідоцтво адвоката та довіреність. Тобто про можливе стягнення таких витрат відповідач знав, а тому відповідач мав можливість ознайомитись з матеріалами справи та надати заперечення щодо розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання.

В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем до стягнення витрати у розмірі 51,00грн, необхідних для розгляду справи, підтверджується лише частково, на суму 46,00грн, з огляду на фіскальні чеки від 07.09.2021 на суму 22,00грн та від 12.11.2021 на суму 24,00грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі №910/14644/21 без змін.

3. Матеріали справи №910/14644/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Шапран