ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022м. ДніпроСправа № 904/9207/21

позовом Приватного науково-виробничого підприємства "ЕЛЕКОМ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних за Договором № 06/77-11 від 20.01.2011 року

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Приватне науково-виробниче підприємство "ЕЛЕКОМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних за Договором № 06/77-11 від 20.01.2011 року.

Ухвалою суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/9207/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.12.2021 була отримана уповноваженим представником Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" 15.12.2021.

Отже, відповідач повинен був подати відзив на позов не пізніше 30.12.2021, останнім днем надходження якого до суду, з урахуванням нормативних строків пересилання місцевої рекомендованої поштової кореспонденції, є 06.01.2022.

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами. Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 06/77-11 від 20.01.2011 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

20.11.2011 між Приватним науково-виробничим підприємством "ЕЛЕКОМ" (далі - позивач, продавець) та Відкритим акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір № 06/77-11 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, продавець зобов`язується поставити продукцію, а покупець прийняти і оплатити продукцію згідно специфікацій, що додаються (додатковим угодам, додатками), які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.1 договору, вартість, ціна, найменування та кількість продукції, поставленої по цьому договору, вказується в специфікаціях. В ціну включено вартість завантаження.

На момент підписання договору орієнтовна сума договору становить 100 000, 00 (сто тисяч) гривень з врахуванням ПДВ 20 % (пункт 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що покупець здійснює оплату шляхом перерахування попередньої 50 % оплати вартості замовленої продукції протягом п`яти банківських днів з моменту виставлення рахунку: решту 50 % - протягом п`яти банківських днів з моменту отримання повідомлення від постачальника про наявність продукції на складі, якщо інше не вказано в специфікації.

Оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. У виставленому рахунку на оплату (попередню оплату) продавець зобов`язується вказувати номер цього договору (пункт 3.2 договору).

Поставка продукції здійснюється партіями по заявці покупця. Базисні умови поставок: DDP - м. Дніпропетровськ, склад покупця. Термін поставки по цьому договору вказується в специфікації (пункти 4.1 - 4.3 договору).

Пунктом 7.1 договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати (п. 3.1), обговорених цим договором, покупець сплачує пеню в розмірі 0, 1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ.

Цей договір вступає в силу після його підписання і діє до 31.12.11 (пункт 11.1 договору).

Додатковою угодою № 9 від 14.12.2018 сторонами пролонговано термін дії договору до 31.12.2021.

На виконання умов договору між сторонами складено Специфікації, якими визначено умови оплати за товар та терміни його постачання.

За Специфікацією № 96 від 03.07.2020 до договору сума поставки складає 477 308, 16 грн, у т.ч. ПДВ - 79 551, 36 грн. Оплата 100 % вартості товару протягом 60 календарних днів після поставки. Термін постачання - протягом 10 календарних днів після підписання специфікації.

Фактична сума поставки за даною Специфікацією складає 496 871, 28 грн в тому числі ПДВ 20 % - 82 811, 88 грн, що підтверджується підписаною сторонами без заперечень видатковою накладною № Э0709-2 від 09.07.2020.

За Специфікацією № 107 від 18.12.2020 до договору сума поставки складає 91 104 грн, у т.ч. ПДВ - 15 184 грн. Оплата 100 % вартості товару протягом 30 календарних днів після поставки. Термін постачання - протягом 14 календарних днів після підписання специфікації.

Фактична сума поставки за даною Специфікацією складає 91 104 грн в тому числі ПДВ 20 % - 15 184 грн, що підтверджується підписаною сторонами без заперечень видатковою накладною № Э0222-6 від 22.02.2020.

Загальна сума поставленого товару за Специфікаціями № 96 від 03.07.2020 та № 107 від 18.12.2020 становить 587 975, 28 грн.

Для досудового врегулювання позивачем направлялася претензія № 118 ВІД 23.06.2020 та вимога № 165 від 09.09.2021 про сплату суми заборгованості.

За весь період відповідач частково виконав свої зобов`язання за вищезазначеними Специфікаціями та сплатив заборгованість за поставлений товар у розмірі 341 551, 52 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Не сплаченою залишилася сума заборгованості у розмірі 246 423, 76 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач, окрім суми основного боргу в розмірі 246 423, 76 грн, просить суд стягнути з відповідача також пеню в розмірі 33 293, 08 грн, 3 % річних у розмірі 14 228, 23 грн та інфляційних втрат у розмірі 45 690, 57 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 587 975, 28 грн підтверджується матеріалами справи.

Виходячи зі змісту умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

За твердженням позивача, відповідач своє зобов`язання з оплати вартості поставленого йому товару виконав частково, у зв`язку у нього перед позивачем утворилась заборгованість за договором у розмірі 246 423, 76 грн.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем боргу за поставлений товар у розмірі 246 423, 76 грн. Тому позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 246 423, 76 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо суми пені

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати (п. 3.1), обговорених цим договором, покупець сплачує пеню в розмірі 0, 1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню за специфікацією № 96 від 03.07.2020 за загальний період з 08.09.2020 по 09.03.2021 на суму 26 336, 88 грн та за специфікацією № 107 від 18.12.2020 за загальний період з 25.03.2021 по 23.09.2021 на суму 7 056, 20 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 33 293, 08 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 228, 23 грн за загальний період з 08.09.2020 по 19.10.2021 та інфляційних втрат у розмірі 45 690, 57 грн за той самий період.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд зазначає, що він є невірним.

Суд звертає увагу, що позивачем здійснено нарахування 3 % річних за різні періоди (враховуючи часткові оплати), зокрема, за період з 22.02.2021 по 15.04.2021 на загальну суму заборгованості 463 233,28 грн, відповідний період розрахований з урахуванням часткової оплати та наступної поставки за специфікацією № 107 від 18.12.2020.

Однак, позивачем не прийнято до уваги, що нарахування має відбуватися за різними періодами, оскільки дата настання зобов`язання різниться. Отже, нарахування мають відбуватися наступним чином: з 22.02.2021 по 10.03.2021 (загальна заборгованість 392 129, 28 грн) на суму 547, 91 грн; з 11.03.2021 по 24.03.2021 (з урахуванням здійсненої часткової оплати загальна заборгованість 372 129, 28 грн) на суму 428, 20 грн; з 25.03.2021 по 15.04.2021 (з урахуванням наступної поставки загальна заборгованість 463 233, 28 грн) на суму 837, 63 грн.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума 3 % річних яка підлягає задоволенню становить 14 024, 05 грн. В частині стягнення 3 % річних в розмірі 204, 18 грн, слід відмовити.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 45 690, 57 грн за період вересень 2020 року - жовтень 2021 року.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012).

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

На думку КГС методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше пів місяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем допущено помилку, що є ідентичною розрахунку 3 % річних.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 44 481, 80 грн. У позовних вимогах про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 208, 77 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 5 073, 34 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49600, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Приватного науково-виробничого підприємства "ЕЛЕКОМ" (49044, м. Дніпро, вул. В. Вернадського, буд. 7, кв. 56; ідентифікаційний код 30269505) основний борг у розмірі 246 423, 76 грн, 3 % річних у розмірі 14 024, 05 грн, інфляційні втрати у розмірі 44 481, 80 грн, пеню у розмірі 33 293, 08 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 073, 34 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко