УХВАЛА

02 лютого 2022 року

м. Київ

cправа № 927/478/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Бакуліна С. В., Губенко Н. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про відвід колегії суддів Кролевець О. А. та Губенко Н. М.,

від розгляду справи №927/478/20

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021

(головуючий - Пашкіна С.А., судді Кропивна Л.В., Буравльов С.І.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНС"

до Приватного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішень позачергових загальних зборів акціонерів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2022 задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у справі №927/478/20; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у справі №927/478/20; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 07 лютого 2022 року.

01.02.2022 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Кролевець О. А. та Губенко Н. М. від розгляду справи, обґрунтований наявністю у заявника сумнівів у неупередженості вказаних суддів.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Доводи заявника фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з постановою Верховного Суду від 29.11.2021 у цій же страві, винесеної за участі вказаних суддів Кролевець О. А. та Губенко Н. М.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що процесуальний закон зобов`язує учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 42 ГПК України), а суд - вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками судового процесу процесуальними правами (ч. 4 ст. 43 ГПК України).

Зміст заявленого ОСОБА_1 відводу вказує на очевидну неповагу до суду, суперечить основним засадам (принципам) господарського судочинства і виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики у розумінні як національного законодавства, так і Європейського суду з прав людини, практика якого є джерелом права (ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності у справах: "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14.05.2004, заява №67208/01; "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і №18589/02; "Guntis Apinis проти Латвії" від 20.09.2011, заява № 46549/06).

Зважаючи на викладене, Верховний Суд наголошує ОСОБА_1 на необхідності добросовісного користування процесуальними правами і неприпустимості їх зловживанням.

Отже, оцінивши доводи, які викладені в заяві про відвід, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Касаційного господарського суду Кролевець О. А. та Губенко Н. М. є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання ч. 3 ст. 39 ГПК Суд, встановивши необґрунтованість заявленого відводу, дійшов висновку про передання заяви про відвід у цій справі для визначення судді за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кролевець О. А. та Губенко Н. М. від розгляду справи № 927/478/20 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 927/478/20 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кролевець О.А. та Губенко Н. М. від розгляду справи № 927/478/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді С. В. Бакуліна

Н. М. Губенко