ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р.

м. Київ

Справа № 911/3162/21

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 2Б, )

до Приватного підприємства "Рост" (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Військових Ветеранів, буд. 10, )

про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до Приватного підприємства "Рост" про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії у розмірі 134689,37 грн, а також 1752,03 грн втрат від інфляції та 1594,13 грн 3% річних.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час перевірки дотримання споживачем (відповідачем) ПРРЕЕ (Правил роздрібного ринку електричної енергії) уповноваженими представниками позивача було виявлено порушення ПРРЕЕ за наслідками чого складено акт про порушення. Відповідно до висновків комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, Акт про порушення розраховано на підставі п 8.4.10 ПРРЕЕ. Розрахована сума до сплати за недораховану електричну енергію склала 134689,37 грн, водночас відповідачем не сплачено вказаної суми позивачу. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати за недораховану електричну енергію позивачем нараховано відповідачу 1752,03 грн втрат від інфляції та 1594,13 грн 3% річних.

Ухвалою від 04.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, встановлено строки для подання: відповідачу - відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; позивачу - відповіді на відзив до 29.11.2021; відповідачу - заперечень до 06.12.2021.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відзив на позов відповідачем не подано.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Вказаний факт підтверджується конвертом №571 від 05.11.2021 з ухвалою від 04.11.2021, що повернута Господарському суду Київської області з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і яка повернута підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17).

Оскільки судом надіслана ухвала на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відтак, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглядати дану справу за наявними документами, оскільки вважає, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

23.07.2007 між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (постачальник, позивач) та Приватним підприємством «Рост» (споживач, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії №1926 (далі - Договір) за яким, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за приєднаною потужністю 15 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до Рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Київобленерго» від 21.08.2020 ПАТ «Київобленерго» переіменоване у Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» без зміни ідентифікаційного коду, також 03.09.2020 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни найменування товариства на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Відповідно до п. 1.2. Договору точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід`ємною частиною даного Договору.

Під час виконання умов Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (п. 2.1. Договору).

Пунктом 7.1. Договору сторони погодили, що облік електричної енергії, спожитої споживачем та (або) споживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ (зараз - ПРРЕЕ). У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами Додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та Додатку №5 (5а) «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

У разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж Електропередавальної організації та споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку, на велечину обсягу розрахункових витрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та згідно з додатком №8 «Розрахунок витрат електричної енергії в мережах Споживача» (п. 7.2. Договору).

Також п. 7.5. Договору сторонами погоджено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку» оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію; акт про прийняття-передавання товарної продукції; акт результатів замірів електричної потужності (у разі потреби за ініціативою постачальника).

У разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають Договір розстрочки погашення заборгованості за спожиту електроенергію. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до Договору розстрочки погашення заборгованості за спожиту електроенергію. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник має право у порядку, визначеному пунктом 6.1.3. цього Договору, припинити постачання електричної енергії до повного погашення заборгованості. (п. 7.6. Договору).

Також сторонами укладено додатки до цього Договору: Додаток №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання»; Додаток №2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»; Додаток №3 «Режим постачання електричної енергії»; Додаток №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію»; Додаток 5 (5а) «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії». Додатка №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку»; додаток №7 «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації»; Додаток №8 «Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача»; Додаток №9 «Відповідальність особи споживача»; Додаток №10 «Узгоджені показники якості електричної енергії на межі балансової належності» (п. 9.1 Договору).

Зокрема Додатком №3 до Договору визначено площадку на яку позивачем постачається електрична енергія: найменування площадки - склад: адреса - с. Требухів, вул. Котовського, 33; категорійність без врахування резервних джерел живлення - ІІІ; установлена потужність - 15 кВт; дозволена потужність у години максимуму енергосистеми - 15 кВт; режим роботи - безперервний.

27.11.2013 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №3 до Договору про постачання електричної енергії №22022364 від 23.07.2007 (підписана відповідачем 03.01.2014).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 15.03.2021 у відповідності до умов договору та п. 8.2.5 ПРРЕЕ, уповноваженими представниками позивача при пред`явленні ними службових посвідчень, у присутності представника споживача за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Требухів, вул. Котовського 33/1, виконано технічну перевірку засобу обліку електроенергії типу НІК 2303L АРП1 №8043914, що встановлений в шафі обліку на об`єкті споживача.

Під час проведення перевірки дотримання споживачем ПРРЕЕ уповноваженими представниками позивача на місці було виявлено порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2. ПРРЕЕ а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі ОСР, що не є власністю ОСР, несанкціоноване ОСР після відключення» стверджує позивач. Виявлене порушення ПРРЕЕ було оформлене Актом про порушення ПРРЕЕ №К046207 від 15.03.2021.

Також позивач зазначає, що на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ відповідача було запрошено рекомендованим листом №04/530/4815 від 19.03.2021 на 26.04.2021, який було вручено відповідачу, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні.

В подальшому як стверджує позивач, відповідно до висновків комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, ним було прийнято рішення, що Акт про порушення №К 046207 від 15.03.2021 підлягає розрахунку відповідно до п. 8.4.10 ПРРЕЕ, за формулою №4 з 25.09.2020 по 03.02.2021. Рішенням комісії, оформленим протоколом №235 від 26.04.2021 за період порушення з 15.09.2020 по 15.03.2021 відповідачу нараховано обсяг необлікованої електричної енергії у розмірі 134689,37 грн .

Разом з тим, позивач зазначає, що рекомендованим повідомленням позивачем направлено на адресу відповідача рахунок на оплату вартості недорахованої електричної енергії на суму 134689,37 грн, який відповідачем отримано 06.05.2021, та який він мав сплатити протягом 30 календарних днів від дня його отримання у відповідності до положень п. 8.2.7 ПРРЕЕ, а саме до 05.06.2021 чого відповідачем зроблено не було. У зв`язку з простроченням боргу позивачем нараховано відповідачу 1752,03 грн втрат від інфляції та 1594,13 грн 3% річних.

Відповідач в свою чергу жодним чином не відреагував на наявність даного судового провадження, заперечень не надав, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Суд дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази вважає за необхідне зазначити на наступному.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), нормами Цивільного та Господарського законодавства, а також, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють правовідносини в сфері енергетики.

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі - постачальник, позивач) є суб`єктом господарювання, що здійснює постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Приписами ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Згідно п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 58 Закону споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ст. 193 Господарського кодексу України, яким визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 3 ст. 58 Закону визначено, що споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 Закону учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Частина 2 цієї статті визначає перелік правопорушень на ринку електричної енергії, до яких, зокрема, входять: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; неукладення договорів відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством; невиконання постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку електричної енергії, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів.

Разом з цим положення п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначають обов`язки споживача, до яких, зокрема входять: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

8.4.1. Оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

У разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зрив пломб (за умови відсутності явних ознак втручання в роботу засобів вимірювальної техніки) чи пошкодження індикатора (за умови наявності активного елемента індикатора) або спрацювання індикатора (за умови відсутності підтвердження заводом виробником індикатора факту його спрацювання внаслідок дії магнітного поля) положення цієї глави не застосовуються.

8.4.2. Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, зокрема, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Згідно положень п. 8.2.5. ПРРЕЕ (станом на момент складення Акту про порушення) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

- меж балансової належності;

- перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

- номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення;

- фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

За пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Пунктом 8.2.7. ПРРЕЕ визначено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Як вже зазначалось вище 23.07.2007 між позивачем та Приватним підприємством «Рост» (відповідач) укладено Договір про постачання електричної №1926 за яким, постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії.

Водночас 14.03.2018 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (ПРРЕЕ) визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п.2 ПРРЕЕ).

Пунктом 4 ПРРЕЕ встановлено Операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року N 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Отже, суд спираючись на ті обставини, що в матеріалах справи наявний підписаний обома сторонами Договір про постачання електричної енергії з додатками, Додаткова угода, а також на підставі того, що в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача щодо укладення договору або його пролонгації в порядку п. 4 ПРРЕЕ, суд має достатні підстави вважати, що між позивачем та відповідачем на момент складення Акту про порушення (15.03.2021) існували договірні правовідносини щодо постачання та споживання електричної енергії.

Досліджуючи Акт про порушення №046207 від 15.03.2021, складений представниками позивача, суд вважає за необхідне звернути увагу те, що як вже було зазначено судом вище, пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ встановлено, що в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

Водночас з вказаного акту вбачається, що в полі розділу 11 Акту про порушення №046207 від 15.03.2021 не заповнений рядок, а саме: дата засідання комісії оператора системи з розгляду Акту про порушення, що вказує ознаки порушення представниками позивача п. 8.2.5 ПРРЕЕ під час складання Акту про порушення.

Крім того варто зазначити, що відповідно до Акту перевірка засобу обліку електроенергії проводилась за адресою: с. Требухів, вул.. Котовського 33/1, тоді як відповідно до Додатку №3 до Договору визначено площадку, на яку позивачем постачається електрична енергія для відповідача за адресою: с. Требухів, вул. Котовського, 33.

Вказане дає суду підстави стверджувати, що перевірка представниками позивача 15.03.2021 була здійснена не за адресою відповідача визначеною в договорі на постачання, а також припускати те, що позивачем була здійснена перевірка засобів обліку електроенергії, які відповідачу не належить та не ведуть облік споживання ним електроенергії. Доказів, які підтверджують зміну адреси відповідача, на якій знаходяться засоби обліку електроенергії та ведеться електропостачання суду не надано.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до поданого позивачем Додатку №6 до договору №1926 від 23.07.2007 та Додатку №7 «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації» до Договору (таблиця 7.1. Перелік засобів обліку), які погоджені сторонами та завірені печатками останніх, відповідачу було встановлено лічильник №71031720.

Докази зміни лічильника та адреси постачання у поданих позивачем документах, що погоджені та завірені печатками сторін - відсутні. Також відсутні вказані відомості і у Додатковій угоді №3 від 27.11.2013.

Відтак суд констатує, що в Акті про порушення №К046207 не тільки адреса постачання електроенергії не співпадає з адресою, що вказана в Договорі з відповідачем, а й так само не співпадає визначений Договором номер лічильника (№71031720), який визначений в Договорі, як лічильник, яким обраховується споживання електроенергії відповідачем з номером лічильника, що вказаний в Акті - НІК 2303LAPI заводський №8043914.

Суд не розцінює як доказ надану позивачем таблицю у верхньому рядку якої зазначено «Региональная структура» «Броварський РП», оскільки вона не погоджена сторонами шляхом накладення їх підписів та печаток, у зв`язку з чим, суд не визнає інформацію яку вона містить такою, що стосується договірних відносин позивача та відповідача.

Також суд звертає окрему увагу на ту обставину, що Акт про порушення №046207 складений зокрема з підстав самовільного підключення електроустановок після відключення. З огляду на це суд констатує, що позивач, доводячи суду факт самовільного підключення електроустановок, яке сталося після їх відключення ОСР, мав довести суду насамперед факт такого відключення, надавши відповідний Акт про відключення споживача, якого позивачем до матеріалів справи надано не було, що свідчить про не доведення позивачем факту самовільного підключення про яке йде мова в акті.

Суд констатує, що все вище наведене є самостійними підставами для відмови у заявленому позові, позаяк всі ці обставини свідчать про недоведеність тих обставин, на які позивач посилається, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Водночас суд вважає за необхідне додатково зауважити, що відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

При цьому, суду не надано доказів, що особи, які здійснювали перевірку засобу обліку електроенергії та відповідно складали Акт про порушення, пройшли навчання, інструктаж та мають право згідно з посадовою інструкцією на складання відповідного акту.

Між тим, положеннями п. 8.2.5 ПРРЕЕ визначено, що акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

Так, у Акті про порушення зазначено, що з боку свідка Акт підписаний ОСОБА_1. (водійське посвідчення № НОМЕР_1 ), водночас позивачем не додано до справи фотокопій документів вказаної особи, завдяки яким суд міг би встановити та підтвердити дійсність встановлення вказаної особи позивачем на момент складення Акту про порушення, та стверджувати про те, що ОСОБА_1 є дійсно незаінтересованою особою.

До того ж п. 8.2.5 ПРРЕЕ встановлює обов`язковість здійснення відеозйомки у разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, яку позивачем до справи також не додано, а з наданих позивачем фотографій, зроблених під час проведення перевірки, вказаних обставин встановити неможливо.

Щодо твердження відповідача стосовно того, що відповідача листом №04/530/4815 було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення на 26.04.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення, суд зазначає, що до вказаного рекомендованого повідомлення позивачем не додано опису вкладення, з якого суд міг би встановити зміст відправлення, направленого відповідачу та констатувати факт відправки вказаного листа з запрошенням.

Отже в суду не має достатніх підстав стверджувати, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії з розгляду Акту про порушення №К046207 від 15.03.2021, що суперечить 8.2.6 ПРРЕЕ.

Разом з тим, з тих самих підстав (за відсутності опису вкладення) суд не може констатувати факту отримання відповідачем: Протоколу комісії №235 від 26.04.2021; розрахунку до Акту про порушення та рахунку, направлених разом з листом №04/530/6764 від 27.04.2021.

Також суд критично оцінює розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії від 15.03.2021, зокрема, зазначення позивача, про те, що відповідачем здійснювалось споживання електроенергії з порушенням ПРРЕЕ протягом 181 днів, позаяк така інформація жодним чином не підтверджена. Тобто позивачем не надано інформації (доказів) щодо останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки до дня складання Акту про порушення, у зв`язку з чим, суд при перевірці розрахунків позивача щодо нарахування вартості не облікованої електроенергії не може спиратись на вказані дані (181 день).

Отже, за наявності даних обставин, суд не може перевірити та стверджувати про правильність нарахованих позивачем обсягів електричної енергії у розмірі 134689,37 грн, розрахованої внаслідок позаоблікового споживання відповідачем електричної енергії.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

Відтак, за наявності встановлених судом чисельних фактів порушення позивачем норм ПРРЕЕ під час складання Акту про порушення, недоведеності обставин та фактів якими позивач обґрунтовує зафіксоване Актом порушення, недоведеності належної процедури повідомлення відповідача про дату та час засідання комісії та отримання протоколу засідання комісії за результатами розгляду Акту про порушення, а також, не надання всіх необхідних доказів для перевірки судом розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, суд вважає позовні вимоги недоведеними, а отже, не має підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 134689,37 грн вартості не облікованої електричної енергії.

Принагідно суд зауважує на тому, що надані позивачем докази лише дають суду можливість припускати наявність порушень відповідачем ПРРЕЕ, проте через брак у метеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів суд не може достеменно встановити всі обставини справи та беззаперечно констатувати наявність порушень ПРРЕЕ з боку саме відповідача. Натомість висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях та поясненнях однієї зі сторін. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16).

Задоволенню також не підлягають позовні вимоги про стягнення 1752,03 грн втрат від інфляції та 1594,13 грн 3% річних, позаяк вони є похідними вимогами та залежать від результату вирішення судом питання стягнення основного боргу, у задоволенні якого судом відмовлено.

Отже, за результатами розгляду даного позову, суд доходить висновків про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Принагідно, суд зазначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз