УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/3883/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року (головуючий - Принцевська Н. М., судді: Діброва Г. І., Ярош А. І.), якою частково скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 24 лютого 2021 року (суддя Малярчук І. А.), у справі

за позовом Одеської міської ради

до 1) Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел", 2) фізичної особи - підприємця Пестерева Григорія Вікторовича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради,

про стягнення 5 311 709,32 грн, де 4 496 056,31 грн - заборгованість по сплаті орендної плати, 434 357,58 грн - інфляційні втрати, 108 245,39 грн - 3 % річних, 201 050,04 грн - пеня,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2022 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року (повний текст складено 29 липня 2021 року) у справі № 916/3883/19, подана 31 грудня 2021 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на таке.

Верховним Судом установлено, що останнім днем оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року (повний текст складено 29 липня 2021 року), відповідно до Господарського процесуального кодексу України, є 18 серпня 2021 року.

Проте Приватне підприємство фірми "Сандра-Інтернешнел" подало касаційну скаргу 31 грудня 2021 року, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

Скаржник у клопотанні просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження і зазначає, що касаційну скаргу вперше подав в межах строку на касаційне оскарження, але суд касаційної інстанції ухвалою від 20 вересня 2021 року закрив касаційне провадження за цією скаргою на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 зазначеного Кодексу.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Слід враховувати, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Процесуальним законодавством не передбачено, що після закриття касаційного провадження перебіг строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції розпочинається заново. Також не передбачено, що у разі повторного подання касаційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Постановлення Верховним Судом ухвали про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року у справі № 916/3883/19 жодним чином не впливає на перебіг строку касаційного оскарження. Закриття касаційного провадження не зумовлює початок відліку нового строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Таким чином, Верховний Суд вважає, що зазначені в клопотанні причини не є поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Одеська міська рада подала у грудні 2019 року, її предметом є майнові вимоги на загальну суму 5 311 709,32 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Приватне підприємство фірма "Сандра-Інтернешнел" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року, а рішення Господарського суду Одеської області від 24 лютого 2021 року у справі № 916/3883/19 залишити без змін.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 установлено у розмірі 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 159 351,28 грн, а саме 5 311 709,32 грн х 1,5 % х 200 %, де 5 311 709,32 грн - оспорювана сума, 1,5 % - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Скаржник до цієї касаційної скарги додав платіжне доручення від 17 серпня 2021 № 90 про сплату судового збору у розмірі 159 351,28 грн за подання касаційної скарги, касаційне провадження за якою було закрито ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року. Тому платіжне доручення від 17 серпня 2021 № 90 про сплату судового збору у розмірі 159 351,28 грн не може бути доказом сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою від 30 грудня 2021 року.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року у справі № 916/3883/19 є подання до Суду заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, а також документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 159 351,28 грн за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Приватному підприємству фірмі "Сандра-Інтернешнел" буде відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 916/3883/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 290, 292, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства фірми "Сандра-Інтернешнел" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26 липня 2021 року у справі № 916/3883/19 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді І. С. Берднік

В. А. Зуєв