ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.01.2022р. Справа №905/2059/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (; адреса: 84307 Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2) в особі Відокремленого підрозділу "Виробнича одиниця обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Мирноградтепломережа" (код ЄДРПОУ ВП 38311229, адреса: 85327, Донецька область, м. Мирноград, мікрорайон "Молодіжний", буд. 16-А)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гумбакова Сергія Олександровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення 52620,24 грн., -

за участю представників сторін: не з`явилися, -

ХІД СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі Відокремленого підрозділу "Виробнича одиниця обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Мирноградтепломережа" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №806/07 від 28.10.2021 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гумбакова Сергія Олександровича заборгованості за теплову енергію за Договором №67 від 01.10.2004 в розмірі 52620,24 грн., з яких: основний борг - 47023,31 грн., 3% річних - 1908,99 грн., інфляційні збитки - 3687,94 грн., крім того, судові витрати за розгляд справи.

На підтвердження вимог надано суду: договір № 67 від 01.10.2004 з додатковими угодами від 01.05.2005, від 01.01.2006, від 03.10.2006, від 03.04.2014, від 01.10.2014, від 23.02.2016, рахунки на оплату теплової енергії за листопад 2018 - квітень 2021 року та фіскальні чеки ПАТ Укрпошта, акти на включення/відключення об`єкту до системи централізованого опалення за період з листопада 2018 по квітень 2021 року, акти про відмову від підпису актів про підключення опалення, претензію від 10.08.2021 з доказами надсилання, рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради про початок та закінчення опалюваних періодів з 2018 по квітень 2021, рішення Господарського суду Донецької області від 28.10.2009 по справі 2/326; від 28.11.2012 по справі №5006/20/107/2012, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2017 по справі №226/939/16-ц (провадження 2/226/390/2017), від 14.02.2020 по справі №226/3280/19 (провадження № 2/226/34/2020), ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.09.2021 по справі №905/1819/21, виконавчі листи/накази суду, правовстановлюючі (статутні) документи позивача, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.10.2016 щодо відповідача, копії яких долучено до матеріалів справи.

Матеріалам позовної заяви присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/2059/21. За наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали передано на розгляд судді Величко Н.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021)

Ухвалою від 30.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/2059/21, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання.

Розгляд справи відкладався та оголошувались перерви відповідно до ухвал суду від 16.12.2021, від 18.01.2022, визнано явку уповноважених представників позивача та відповідача у судове засідання не обов`язковою.

У судове засідання 27.01.2022 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому ст. 120 ГПК України порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про причини не повідомив.

На адресу суду 13.01.2022, 24.01.2022 повернулися поштові конверти з ідентифікаторами: 4525, 715 з ухвалами суду від 30.11.2021, від 16.12.2021 по справі № 905/2059/21, надісланий відповідачу (85300, Донецька область, м. Покровськ, просп. Шахтобудівників, буд 40, кв. 13), з відміткою поштового відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідача було додатково повідомлено щодо змісту ухвали від 18.01.2022 телефонограмою №86 від 26.01.2022, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також слід зазначити, що всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України, інформація якого є загальнодоступною згідно Закону України "Про доступ до судових рішень".

Відтак, відповідач вважається повідомленим належним чином про розгляд справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України). Така ж норма закріплена у ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення позивачем та відповідачем реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу 27.01.2022 за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2004 між Виробничою одиницею "Димитровтепломережа" Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", як постачальником (далі - позивач) та Приватним підприємцем Гумбаковим Сергієм Олександровичем, як споживачем (далі - відповідач), що діє на підставі свідоцтва №04052956Ф0010420, укладений договір №67 (далі - договір).

Згідно з умовами договору, позивач прийняв на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки, встановлені даним договором.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що теплова енергія постачається у вигляді теплоносія для об`єктів споживача для опалення та гарячого водопостачання в період опалювального сезону.

Всі нові або реконструйовані системи споживача до введення їх в роботу мають бути прийняті в експлуатацію постачальником згідно з вимогами Правил користування тепловою енергією та Правил технічної експлуатації тепловикористовувальних установок, теплових мереж з оформленням відповідного акту-допуску (п.2.2 договору).

Пунктом 3.2.2 договору сторонами погоджено, що відповідач зобов`язаний здійснити попередню оплату за отриману теплову енергію у розмірі 1,74 грн. за 1 кв.м. опалювальної площі (без урахування ПДВ).

Згідно з п. 3.3.3 договору опалювальна площа до підтвердження довідки БТІ складає 69,87кв.м.

Відповідно до п. 5.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Зміна тарифу здійснюється на підставі додаткової угоди, підписаної обома сторонами.

Відповідно до п. 9.1 договору, останній набуває чинності з дня його підписання та укладений на невизначений термін.

Пунктом 9.2 Договору встановлено, що договір вважається розірваним у випадках: взаємної угоди сторін про його розірвання; прийняття рішення господарським судом; ліквідації сторін.

Усі зміни та доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною та мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово та підписані уповноваженими на це представниками (п.10.1 Договору).

Відповідно до розрахунку вартості опалення по ПП «Гумбаков», що є додатком до договору, надання послуг здійснюється на об`єкт «Магазин та Комп`ютерний клуб», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з опалювальною площею 69,87 кв.м, вартість 1 кв.м опалювальної площі визначена в 1,74 грн.

До вказаного договору сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди щодо розміру та умов оплати відповідачем теплової енергії, що постачається позивачем (а.с.184-215).

Відповідно до поданих разом з позовом доказів, зокрема, судових рішень у цивільних справах за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Гумбакова Сергія Олександровича про стягнення заборгованості за теплову енергію за договором № 67 від 01.10.2004, встановлено наступні обставини:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.11.2017 по справі №226/939/16-ц (провадження № 2/226/390/2017), залишеним без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 16.01.2018 (а.с.120-126), з Гумбакова Сергія Олександровича на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» було стягнуто заборгованість за теплову енергію за період з 24 жовтня 2014 року до 01 листопада 2016 року в сумі 27737,06 грн., інфляційні збитки в сумі 5356,76 грн. та 3 % річних в сумі 989,20 грн. за період з 21 листопада 2014 року по 20 листопада 2016 року, а всього 34083,02 грн., та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. (а.с. 120-126).

У цій справі судами було встановлено, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого за станом на 13.10.2016, відповідач Гумбаков С.О. , з 14.02.2001 зареєстрований як фізична особа-підприємець. 24.07.2014 підприємницька діяльність Гумбакова С.О. припинена за власним бажанням. Судами установлено, що відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 19.07.2016 у зв`язку з тим, що відповідач Гумбаков С.О. за станом на момент звернення позивача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до суду не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності, провадження у справі за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ФОП Гумбакова С.О. про стягнення заборгованості у розмірі 31603,61 грн за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року за договором № 67 припинено.

Також судами установлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 21.08.2002 № 372 житлова квартира АДРЕСА_3 переведена із житлового фонду у нежитлове приміщення для розміщення офісу ОСОБА_2 . За інформацією комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 17.10.2017 приміщення АДРЕСА_3 (колишня квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого за рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 174 від 05.05.2005, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого станом на 20.10.2017.

Приймаючи рішення у вказаній справі, суди виходили з того, що позивач та відповідач здійснювали дії по виконанню договору після припинення підприємницької діяльності відповідача. Позивач надав теплову енергію у нежитлове приміщення згідно договору, а відповідач, підписуючи додаткові угоди до договору, приймав на себе обов`язки щодо порядку оплати за теплову енергію, надану у нежитлове приміщення. Відповідачем в наслідок нездійснення оплати послуги в односторонньому порядку порушені умови договору, відповідно до якого позивачем фактично була надана послуга з теплопостачання у нежитлове приміщення. Тому вимоги позивача щодо сплати заборгованості за теплопостачання суди вважали обгрунтованими і вимоги позивача задовольнили.

Доказів скасування рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.11.2017 по справі №226/939/16-ц (провадження № 2/226/390/2017) та постанови Апеляційного суду Донецької області від 16.01.2018, матеріали господарської справи № 905/2059/21 не містять. Відтак, обставини, встановлені такими рішеннями, мають для господарського суду преюдиціальне значення відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.02.2020 року по справі №226/3280/19 (провадження 2/226/34/2020) стягнуто з Гумбакова Сергія Олександровича на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2016 року до 01.05.2018 року в сумі 26819,50грн., три проценти річних за період з 21.12.2016 року по 20.10.2019 року в сумі 1772,69 грн., інфляційні збитки за період з 21.12.2016 року по 20.10.2019 року в сумі 4448,69грн, судовий збір в сумі 1921,00 грн. (а.с.128-130).

Згідно виконавчого листа від 14.02.2020 (а.с.131) рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.02.2020 року по справі №226/3280/19 (провадження 2/226/34/2020) набрало законної сили 17.03.2020.

Як зазначає позивач, в період з 07.11.2018 по 09.04.2021, останнім надано відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 47.023,31 грн., виставлено відповідачу на оплату рахунки, а саме: №1118-67 від 30.11.2018р. на суму 2049,08грн., №1218-67 від 28.12.2018р. на суму 2695,76грн, №119-67 від 31.01.2019р. на суму 3618,06грн., №219-67 від 28.02.2019р. на суму 2601,90грн., №319-67 від 29.03.2019р. на суму 1920,34грн., №419-67 від 12.04.2019р. на суму 515,30грн., №1019-67 від 31.10.2019р. на суму 116,82грн., №1119-67 від 30.11.2019р. на суму 2215,80грн., №1219-67 від 31.12.2019р. на суму 2468,22грн., №120-67 від 31.01.2020р. на суму 2890,19грн., №220-67 від 29.02.2020р. на суму 2637,30грн., №320-67 від 01.04.2020р. на суму 1623,86грн., №420-67 від 08.04.2020р. на суму 247,86грн., №1120-67 від 30.11.2020р. на суму 3218,23грн., №1220-67 від 31.12.2020р. на суму 4803,35грн., №121-67 від 31.01.2021р. на суму 4422,35грн., №221-67 від 28.02.2021р. на суму 4425,18грн., №321-67 від 31.03.2021р. на суму 3777,44грн., №421-67 від 26.04.2021р. на суму 776,27грн., але відповідач не сплатив за спожиту теплову енергію, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Згідно з наданими позивачем доказами, акти на включення/відключення об`єкту (Комп`ютерний клуб, крамниця за адресою: АДРЕСА_4 ) до системи централізованого опалення за період з листопада 2018 по квітень 2021 року підписані лише позивачем, Гумбаков С.О. від підпису відмовився (а.с.86-97).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

У пункті 9.2 договору № 67 від 01.10.2004 сторонами погоджено, що договір вважається розірваним у випадках: взаємної угоди сторін про його розірвання; прийняття рішення господарським судом; ліквідації сторін.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.07.2014 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Гумбакова Сергія Олександровича за власним рішенням (номер запису 7001209).

Згідно з частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що укладений між Виробничою одиницею "Димитровтепломережа" Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", як постачальником, та Приватним підприємцем Гумбаковим Сергієм Олександровичем, як споживачем, що діє на підставі свідоцтва №04052956Ф0010420, договір №67 від 01.10.2004 вважається розірваним у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Гумбакова Сергія Олександровича з 24.07.2014.

Судом також встановлено, що 18.06.2018 Гумбаков Сергій Олександрович зареєструвався як фізична особа-підприємець, про що свідчить відповідний запис 00574 від 18.06.2018 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось доказів укладання між позивачем та відповідачем договору на послуги з теплопостачання на об`єкт споживача («Магазин та Комп`ютерний клуб», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, з опалювальною площею 69,87 кв.м) після 18.06.2018.

Також, як встановлено судами під час розгляду цивільної справи №226/939/16-ц (провадження № 2/226/390/2017), житлова квартира АДРЕСА_3 переведена із житлового фонду у нежитлове приміщення для розміщення офісу ОСОБА_2 За інформацією комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 17.10.2017 приміщення АДРЕСА_3 (колишня квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого за рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 174 від 05.05.2005, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого станом на 20.10.2017.

Тобто, об`єкт теплопостачання (приміщення АДРЕСА_3 (колишня квартира АДРЕСА_3 ) належить не Фізичній особі-підприємцю Гумбакову С.О., а іншій особі - ОСОБА_2.

До матеріалів справи не надано доказів протилежного.

Відтак, позивачем не доведено факт надання послуг з теплопостачання саме Фізичній особі-підприємцю Гумбакову Сергію Олександровичу у період з 07.11.2018 по 09.04.2021.

За ч.ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

При цьому, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Баланс ймовірностей або перевага доказів характерні для цивільного та господарського процесів, де основним принципом є змагальність сторін, а суд виступає лише арбітром.

В даному випадку позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Судові витрати за розгляд справи слід віднести на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 129, 232, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати за розгляд справи покласти на позивача.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення складено 01.02.2022.

Суддя Н.В. Величко