УХВАЛА

м. Київ

02.02.2022Справа № 910/6831/17

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., за участю секретаря судового засідання Скокіна О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну правонаступником сторони по справі

за позовом: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

За участю представників сторін:

від заявника: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ" про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 616309692,14 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 267128679,55 грн. та пені у розмірі 37775163,81 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість по відсотках у розмірі 115 858 902 грн, судовий збір у розмірі 30184, 25 грн.

20.06.2017 на виконання рішення суду було видано наказ.

25.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну правонаступником сторони по справі.

Учасники судового процесу у судове засідання 02.02.2022, проте, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши у судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну правонаступником сторони по справі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для її задоволення з урахуванням того.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За приписами ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництво як інститут процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №5010/2403/2011-14/120).

Зазначеною статтею Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв`язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі, заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

За приписами п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція у таких правовідносинах викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 по справі №910/5737/15-г, від 20.03.2020 по справі № 906/703/16, від 06.02.2020 по справі № 908/2251/18, від 15.08.2019 по справі № 904/4253/17, від 16.04.2020 по справі № 5023/5604/11, від 02.11.2022 по справі №905/306/17.

Як вбачається із доданих до заяви документів, 06.12.2019 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами п.1 якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців, зазначених у додатках №1, №2 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатках №1, №2 до цього договору (основні договори, права вимоги). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

За цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору та передбачених основними договорами, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців у порядку, визначеному Договорами іпотеки/застави. Законом України «Про іпотеку». Законом України «Про заставу». Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у банку такого переважного права задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок майна, вказаного в основних договорах та додатках до цих договорів, зазначених у додатках №1, №2 до цього договору. Розмір заборгованості за основними договорами. Права вимоги за якими переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів (п.2 договору від 06.12.2019).

За умовами п.4 вказаного правочину сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами,відповідно до цього договору покупець сплатив продавцю грошові кошти в сумі 365 532 665,45 грн. (не оподатковується податком на додану вартість), сплаченої новим кредитором банку відповідно до протоколу електронних торгів #UKR-2019-05 від 07.11.2019.

У п.14 договору від 06.12.2019 вказано, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення. Сторони домовились, що усі витрати, пов`язані із укладенням і посвідченням цього договору покладаються на нового кредитора.

Вказаний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В.

У додатку до договору від 06.12.2019 визначено реєстр кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за ними. До вказаного реєстру у п.10 включено, в тому числі і договір №1325м-10, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал" та визначено залишок заборгованості по відсотках.

У додатку №2 до договору від 06.12.2019 визначено реєстр договорів іпотеки/застави/поруки, права вимоги за якими відступаються, та іпотекодавців/заставодавців/поручителів за такими договорами, до якого згідно п.73 включено і договір поруки №329 від 20.03.2015 та поручителя Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ".

Стягнення заборгованості за вказаними вище договорами і було предметом спору під час вирішення справи №910/6831/17.

23.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (новий кредитор) було укладено договір №07/23/06/2021/1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, згідно п.2.1 якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги частини та/або в повному обсязі грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

У п.п.3.1.3, 3.1.4 договору №07/23/06/2021/1 від 23.06.2021 вказано, що право вимоги переходить до нового кредитора з дня укладення цього договору, після чого новий

кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості по кредитним договорам та зобов`язань боржників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів стосовно їх зобов`язань по договорам забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих правабо виникнуть в майбутньому на підставі кредитних договорів, договорів забезпечення. За цим договором одночасно відступається право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Згідно п.10.1 договору №07/23/06/2021/1 від 23.06.2021 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення та

діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У додатку №5 до договору №07/23/06/2021/1 від 23.06.2021 затверджено реєстр кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за ними, а також договорів забезпечння. До вказаного реєстру включено, в тому числі і договір №1325м-10, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", визначено залишок заборгованості по відсотках, договір поруки №329 від 20.03.2015 та поручителя Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ".

Суд звертає увагу на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018 по справі №5023/3905/12.

Слід зауважити, що на теперішній час вказані вище договори про відступлення права вимоги у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з наведеного вище, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про відступлення права вимоги №07/23/06/2021/1 від 23.06.2021 як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків, внаслідок чого даний правочин є належною підставою для заміни кредитора в зобов`язанні у розумінні ст.512 Цивільного кодексу України цього Кодексу.

Отже, виходячи з наведеного вище, приймаючи до уваги представлені вище документи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав вважати, що права та обов`язки кредитора за договором №1325-10 від 10.08.2010 та договором поруки №329 від 20.03.2015 в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 115 858 902 грн, що були предметом спору у справі №910/6831/17 перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна".

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну сторони правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 52, 234-237, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну сторони правонаступником - задовольнити.

2. Замінити стягувача за рішенням від 07.06.2017 Господарського суду міста Києва по справі №910/6831/17 в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 115 858 902 грн з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (04050, місто Київ, вул.Артема, будинок 60, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01054, місто Київ, вул.Хмельницького Богдана (Шевченківський район), буд.30/10, офіс 1-А, ).

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 02.02.2022

Суддя В. В. Князьков