Справа № 909/1197/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" від 01.02.2022 (вх.№1757/22 від 02.02.2022) про відвід судді у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Голден",

до відповідачів: Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк",

Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталія Миколайовича,

про витребування майна із чужого незаконного володіння; скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію; визнання права власності.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Голден" звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталія Миколайовича про витребування майна із чужого незаконного володіння; скасування рішення про державну реєстрацію та запису про державну реєстрацію; визнання права власності.

Ухвалою суду від 13.12.21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Голден" (вх. № 21124/21 від 07.12.2021) залишено без руху та роз`яснено позивачу необхідність усунення вказаних недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 04.01.2022, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

02.02.2022, під час перебування судді у відпустці, до суду надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" від 01.02.2022 (вх.№1757/22) про відвід судді Неверовської Л.М.

Заява обґрунтована наявністю передбачених пунктом 4 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, підстав для відводу судді, відповідно до положень якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Порушенням порядку визначення судді для розгляду справи, на думку заявника, є наступне: позивачем подані чотири аналогічних за обґрунтуванням позовних заяв; такі позови подавалися без додержання вимог ГПК України, що було підставою для залишення їх без руху; після відкриття провадження у обраній позивачем справі, якою є справа №909/1197/21, позивач усував недоліки позовної заяви в першу чергу (29.12.2021) у справі №909/1197/21, а пізніше - і в інших справах; позивач в справі №909/1197/21 подавав клопотання про об`єднання судових справ №№909/1187/21, 909/1188/21, 909/1191/21 в одне провадження, що в силу положень ч.8 ст.173 ГПК України, є підставою для зміни визначеного системою автоматизованою розподілу складу суду в справах №№909/1187/21, 909/1188/21, 909/1191/21.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про відвід судді Неверовської Л.М., дослідивши обставини викладені в ній та матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Норми права та мотиви, з яких суд виходить при постановленні цієї ухвали.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Так, за приписами ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із змісту заяви про відвід, заявником не зазначається про відсутність безсторонності суду за суб`єктивним критерієм чи наявністю підстав зазначених у ст.ст. 35,36 ГПК, а зазначається про відсутність об`єктивного критерію безсторонності судді, внаслідок вчинення саме позивачем певних дій, які на думку відповідача, спрямовані на визначення складу суду.

Суд погоджується із доводами відповідача, що з огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 Європейський суд з прав людини зазначив, що "навіть видимість може бути важливою", "правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться", тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Водночас, суд також враховує, що безумовне заявлення самовідводу у разі наявності сумнівів учасника справи у безсторонності судді не узгоджується із процесуальним законодавством та може розцінюватись як усунення від здійснення судочинства.

У цьому контексті також необхідно відзначити, що заходи, які можуть бути вжиті суддею при гарантуванні незалежності суду (яка не є і не може бути привілеєм судді), не можуть бути спрямовані на забезпечення бажання судді усунутися від розгляду конкретного провадження шляхом заявлення самовідводу з підстав, прямо не передбачених законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За наведених обставин, для вирішення питання про відвід судді, заяву слід передати на автоматизований розподіл для визначення складу суду у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 32, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

заяву про відвід судді Неверовської Л.М. передати в установленому порядку для вирішення заяви по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвалу підписано 08.02.2022

Суддя Л. М. Неверовська