ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"02" лютого 2022 р. Cправа № 902/80/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику осіб, які можуть отримати статус учасників справи заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) №б/н від 28.01.2022 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

31.01.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява №б/н від 28.01.2022 ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В прохальній частині поданої заяви заявник просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноважених на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, запису про припинення юридичної особи - комунальної організації "Ладижинський міжшкільний навчально-виробничий центр по розвитку художніх промислів та народних ремесел "Спадщина" () до набрання законної сили рішенням у справі про визнання незаконним та скасування рішення 8-ї сесії 8-го скликання Ладижинської міської ради Вінницької області №246 від 26.10.2021 "Про реорганізацію комунальних закладів шляхом приєднання" в частині, що стосується "Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру по розвитку художніх промислів та народних ремесел "Спадщина" ().

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що рішення 8-ї сесії 8-го скликання Ладижинської міської ради Вінницької області №246 від 26.10.2021 в частині, що стосується "Ладижинського міжшкільного навчально-виробничого центру по розвитку художніх промислів та народних ремесел "Спадщина" (ЛМНВЦ "Спадщина") () є протиправним й безпосередньо порушує конституційні права його дочки та 827 дітей (які зараховані до відповідного навчального закладу у м. Ладижин) на освіту.

Як стверджує заявник, у місті Ладижин існує всього 1 позашкільний навчальний заклад - це ЛМНВЦ "Спадщина". В ньому діти отримують знання з позашкільної освіти, реалізуючи своє право, розвивають здібності, таланти, обдарування у сфері мистецтва, науки, творчості, змістовно проводять вільний час, знайомляться з майбутньою професією.

Згідно із п. 6 рішення №246 від 26.10.2021 для здійснення дій щодо реорганізації (припинення діяльності) комунальних закладів шляхом приєднання створено комісію з реорганізації.

Зобов`язано Комісію з реорганізації подати Ладижинській міській раді на затвердження передавальні акти до 24.01.2022 року.

А у графі "для заявлення вимог кредиторів" вказано "протягом двох місяців з дня публікації повідомлення про реорганізацію комунальних закладів".

Таким чином, двомісячний строк для закінчення припинення в тому числі комунального закладу ЛМНВЦ "Спадщина" підходить до завершення.

За наведених обставин ОСОБА_1 вважає, що існує високий ризик того, що за час розгляду майбутнього позову про визнання незаконним та скасування: рішення 8-ої сесії 8-го скликання Ладижинської міської ради Вінницької області №246 від 26 жовтня 2021 "Про реорганізацію комунальних закладів шляхом приєднання", ЛМНВЦ "Спадщина" буде припинений і виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і зокрема його дитина буде позбавлена можливості здобути відповідну освіту у обраному нею напрямку, оскільки після закінчення процедури реорганізації ЛМНВЦ "Спадщина" втратить статус закладу освіти і буде належати до структури культури та дозвілля.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

В силу приписів п. 4 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Окремо слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.09.2020 у справі №260/91/19 сформувала правовий висновок щодо юрисдикційної належності спорів про оскарження рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи, вказавши, що такі спори є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення на момент його виконання.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Так, за змістом п. 3 рішення 8-ї сесії 8-го скликання Ладижинської міської ради Вінницької області №246 від 26.10.2021 передбачено реорганізацію ЛМНВЦ "Спадщина" шляхом приєднання до комунального закладу "Ладижинський центр культури та дозвілля "Прометей". При цьому відомостями з ЄДРЮОФОПГФ підтверджується, що ЛМНВЦ "Спадщина" перебуває в стані припинення з 27.10.2021 за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, строк для заявлення кредиторами своїх вимог визначено до 26.12.2021.

Згідно з частинами 1 і 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 107 цього Кодексу після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом та стверджує сам заявник, процедура припинення ЛМНВЦ "Спадщина" розпочата ще 26.10.2021, жодних доказів, що комісією з припинення вчиняються цілеспрямовані дії щодо завершення такої процедури (затвердження передавального акту та розподільчого балансу) заявником не надано. При цьому на момент звернення із заявою про забезпечення позову, двомісячний строк для закінчення припинення комунального закладу ЛМНВЦ "Спадщина", яку сам заявник пов`язує із кінцевим строком для заявлення вимог кредиторів (26.12.2021), вже завершився, як і завершився строк зобов`язання Комісії з реорганізації подати Ладижинській міській раді на затвердження передавальні акти (визначений спірним рішенням до 24.01.2022).

Таким чином, процедура припинення ЛМНВЦ "Спадщина" є триваючим процесом, що за наявних у поданій заяві документів не вказує на чітку строковість її завершення та, як наслідок, внесення відповідного запису про припинення юридичної особи в ЄДРЮОФОП.

Окрім того, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19), що у статтях 104 і 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих мотивів та доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Отже, у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви №б/н від 28.01.2022 ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову (вх. канцелярії суду №01-40/1/22 від 31.01.2022) шляхом заборони внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про припинення юридичної особи - комунальної організації "Ладижинський міжшкільний навчально-виробничий центр по розвитку художніх промислів та народних ремесел "Спадщина" відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Копію ухвали надіслати заявнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на адресу електронної пошти: .

Дата складання повного тексту ухвали 02.02.2022.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - заявнику - АДРЕСА_1