ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"02" лютого 2022 р. Справа№ 910/16120/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця»

на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. (повне рішення складено 06.12.2021 р.)

у справі № 910/16120/21 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 72871,09 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» звернулося з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми завданого матеріального збитку в розмірі 72871,09 грн внаслідок розукомплектування вагонів № 62950142, № 63117857, № 63117873, № 63118137.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. (повне рішення складено 06.12.2021 р.) у справі № 910/16120/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» 04.01.2022 р. засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також у тексті апеляційної скарги скаржником викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як зазначалося вище, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити цей строк, оскільки:

- копію повного тексту рішення отримано Акціонерним товариством «Українська залізниця» 10.12.2021 р.;

- представника відповідача перебував у щорічній відпусті до 20.12.2021 р. та ознайомився з оскаржуваним рішенням лише 20.12.2021 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16120/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, суддею-доповідачем виявлено її недоліки, а саме відсутність доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення.

За вказаних обставин ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16120/21 залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали в частині надання належних доказів отримання копії оскаржуваного рішення.

Копію зазначеної ухвали отримано скаржником 27.01.2021 р., доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На електронну адресу суду 12.01.2022 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «БГС Рейл» надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, у яких позивач просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

До суду 28.01.2022 р. від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на виконання вимог ухвали від 17.01.2022 р. надійшла заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано копію конверту з трекінгом поштового відправлення 610.

Проте апеляційний суд вважає доводи відповідача стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Таким чином, оскільки у даному випадку повне рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. складено 06.12.2021 р., заявник мав подати апеляційну скаргу у строк (з урахуванням вихідних днів) до 28.12.2021 р. включно. Разом з цим, дану апеляційну скаргу подано 04.01.2022 р., тобто з пропуском процесуального строку.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що копію повного тексту оскаржуваного рішення від 25.11.2021 р. отримано скаржником 10.12.2021 р., доказом чого є копія конверту про надсилання оскаржуваного рішення

Отже судом враховано і положення п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, згідно з яким учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У даному випадку для існування можливості поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач мав подати скаргу у строк до 30.12.2021 р. включно. Разом з цим, як вже зазначалося, скаржник звернувся з даною скаргою до суду лише 04.01.2022 р.

Тому суд зауважує на тому, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» мало достатньо часу на те, що б подати дану апеляційну скаргу у більш коротший термін.

При цьому, суд визнає необґрунтованими аргументи заявника про те, що апеляційна скарга подана після виходу адвоката відповідача з відпустки та ознайомлення з оскаржуваним рішенням, оскільки такі доводи вказують лише на бездіяльність Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» у реалізації своїх процесуальних прав з огляду на таке.

За змістом частин 4 і 5 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд звертає увагу заявника на те, що представництво інтересів учасника справи у малозначних справах може здійснюватися не лише адвокатом, а і іншим законним представником.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України» зазначено: «…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суд зауважує на тому, що зазначеною процесуальною нормою встановлено механізм гарантування однієї із засад (принципів) господарського судочинства, визначених ч. 3 ст. 2 ГПК України, а саме забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Особам, які бажають реалізувати своє право на апеляційне оскарження судових актів суду першої інстанції, надається можливість для поновлення пропущеного процесуального строку такого оскарження не лише з моменту проголошення чи складення повного тексту оскаржуваного документу, а й з моменту фактичного ознайомлення зі змістом та мотивами такого документу, тобто вручення судового рішення.

Проте, у ситуації, що склалася, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до суду з пропуском встановленого законом строку, а також і поза межами строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, а саме з пропуском двадцяти днів з дня вручення скаржникові рішення суду.

Відтак, на переконання колегії суддів, підстави пропуску процесуального строку, вказані у заяві Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», не є поважними.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Про вказані наслідки відповідач був повідомлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 р. про залишення без руху поданої апеляційної скарги. Разом з цим заявником не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/16120/21 слід відмовити на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 р. у справі № 910/16120/21.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Скаржникові надіслати копію даної ухвали та апеляційну скаргу з доданими документами.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

В.В. Шапран