номер провадження справи 17/105/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 Справа № 908/2033/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л.,

при секретарі судового засідання Василенко В.В.,

розглянувши матеріали справи № 908/2033/18

за позовом: фізичної особи-підприємця Зубач Василя Миколайовича, АДРЕСА_1

адреса для листування: адвокат Сідельникова Олена Леонідівна, АДРЕСА_2

до відповідача: приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121В) в особі філії "ЗАПОРІЗЬКА" приватна науково-виробнича компанія "ІНТЕРБІЗНЕС", 70406, Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, вул. Перемоги, буд. 3

про стягнення 246 403,06 грн.

У засідання приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

13.07.21 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Зубач Василя Миколайовича (далі ФОП Зубач В.М.) з вимогами до приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" (ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС") в особі філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" про стягнення 246 403,06 грн. заборгованості за договором поставки від 01.03.21 № ВКЗ-010321, а саме: 227 929,00 грн. основного боргу, 10 357,53 грн. пені, 6 014,07 грн. інфляційних втрат та 2 103,00 грн. 3 % річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/2033/21 між суддями, 13.07.21 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 19.07.21 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2033/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

21.07.21 на адресу суду надійшло клопотання директора філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Дубіна Е.П. від 20.07.21 № 239 про направлення справи за підсудністю.

30.07.21 на адресу суду надійшло клопотання директора філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Дубіна Е.П. від 27.07.21 № 240 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

09.08.21 на адресу суду від представника ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Голубєва Є.М. за довіреністю надійшов лист від 06.08.21, в якому представник відповідача просить суд розглянути клопотання щодо підсудності та щодо розгляду справи в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою від 11.08.21 по справі № 908/2033/21 судом клопотання директора філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Дубіна Е.П. від 20.07.21 № 239 про направлення справи за підсудністю та від 27.07.21 № 240240 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 2 та ч. 4 ст. 170 ГПК України та з огляду на те, що останні підписано особою повноваження якою на представництво ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" належним чином не підтверджені.

Крім того, враховуючи те, що спір у справі № 908/2033/21 виник з діяльності філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС", яка є стороною договору поставки від 01.03.21 № ВКЗ-010321, суд в ухвалі від 11.08.21 по справі № 908/2033/21 зазначив, що дана справа прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності.

При цьому, ухвалою від 11.08.21 судом роз`яснено, що питання щодо необхідності розгляду цієї справи в порядку спрощеного чи загального позовного провадження та з викликом чи без виклику сторін буде вирішено судом у разі надходження на адресу суду відповідних заяв підписаних уповноваженою особою відповідача.

15.09.21 на адресу суду від представника ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Голубєва Є.М. надійшов відзив від 09.09.21 на позовну заяву в прохальній частині якого представник відповідача просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та відмовити ФОП Зубач В.М. у стягненні боргу по наданому розрахунку. Крім того, представник відповідача у відзиві вказує, що позивач не вірно вказав суму боргу, і що на даний час вона змінена.

Ухвалою від 17.09.21 судом постановлено подальший розгляд справи № 908/2033/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 11.10.21.

06.10.21 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення від 05.10.21.

11.10.21 помічником судді Василенко В.В. повідомлено осіб, які беруть участь у справі, про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи, призначеного на 11.10.21 о 12 год. 00 хв., у зв`язку з перебуванням судді Корсуна В.Л. на лікарняному. Також сторін повідомлено про те, що наступне судове засідання відбудеться 11.11.21 о 14 год. 10 хв.

05.11.21 на адресу суду від представника ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" Голубєва Є.М. надійшла заява від 04.11.21 про перенесення судового засідання на більш пізній строк у зв`язку із віднесенням Запорізької області до червоної зони карантину та фактично припиненням маршрутного сполучення між селами та містом. Крім того, до вказаної заяви підписантом у підтвердження зменшення боргу відповідача надано копії платіжних доручень № 215 від 13.07.21 на суму 50 000,00 грн. та № 230 від 06.10.21 на суму 30 000,00 грн. (призначення: оплата сировини за договором від 01.03.21 № ВКЗ-010321).

Ухвалою від 11.11.21 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - по 16.12.21 включно та відкладено підготовче засідання на 01.12.21.

01.12.21 до суду надійшла заява за вих. від 01.12.21 про долучення доказів сплати суми боргу до матеріалів справи, в якій представник відповідача просить суд долучити платіжні доручення, як доказ зменшення боргу.

В судовому засіданні 01.12.21 дізнавшись думку представників сторін (не заперечували) судом прийнято до розгляду відзив відповідача за вих. від 09.09.21 на позовну заяву та письмові пояснення представника позивача за вих. від 05.10.21.

Ухвалою від 01.12.21 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/2033/21. Вирішено розпочати розгляд справи № 908/2033/21 по суті з 17.12.21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.22.

В судовому засіданні по суті 11.01.22 судом оголошено перерву до 17.01.22.

Представники сторін в судове засідання призначене для розгляду справи по суті на 17.01.22 не з`явились.

У засіданні 17.01.22, на підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом винесено рішення по суті спору.

Позивач в особі уповноваженого представника в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 30.06.21 та в письмових пояснення за вих. від 05.10.21. Просив суд стягнути з приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" в особі філії "ЗАПОРІЗЬКА" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" 246 403,06 грн. заборгованості за договором поставки від 01.03.21 № ВКЗ-010321, а саме: 227 929,00 грн. основного боргу, 10 357,53 грн. пені, 6 014,07 грн. інфляційних втрат та 2 103,00 грн. 3 % річних.

Відповідач в особі уповноваженого представника в судових засіданнях заперечив проти позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві за вих. від 09.09.21 на позовну заяву та надав до суду копії платіжних доручень про сплату суми основного боргу за договором поставки від 01.03.21 № ВКЗ-010321 у розмірі 227 929,00 грн. Просив суд в судовому засіданні 11.01.22 закрити провадження в частині стягнення основного боргу та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача 10 357,53 грн. пені, 6 014,07 грн. інфляційних втрат та 2 103,00 грн. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.21 між фізичною особою-підприємцем Зубач Василем Миколайовичем (Постачальник) та приватною науково-виробничою компанією "ІНТЕРБІЗНЕС" в особі філії "ЗАПОРІЗЬКА" приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" (Покупець) укладено договір поставки № ВКЗ-010321 (далі Договір) в порядку та на умовах визначених даним Договором (п. 1.1 Договору), Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити шрот соняшниковий та/або олію соняшникову нерафіновану невиморожену першого ґатунку, та/або інші білкові продукти (Товар).

Згідно із п. 2.1. Договору, умови, строки поставки, асортимент, кількість та ціна Товару, який поставляється відповідно до Договору, визначається Сторонами у Специфікаціях (Додатках) до цього Договору, які є не від`ємними частинами цього Договору. Під. партією Товару Сторони розуміють кількість Товару, фактично прийнятої Покупцем по одній видатковій накладній.

У відповідності до п. 3.2. Договору, строк поставки кожної окремої партії Товару зазначається Сторонами в Специфікаціях.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що датою поставки Товару/партії Товару вважається дата підписання належним представником Покупця видаткової накладної на фактично прийнятий Покупцем Товар/партію Товару, що проводиться після розвантаження в місці призначення (поставки), а саме: склад Покупця за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Відрадне, вул. Горького, буд. 1.

Відповідно до п. 4.1. Договору, ціна за одиницю Товару, загальна вартість партії Товару та кількість партії Товару, що поставляється погоджуються Сторонами в Специфікації (Додатку) на поставку відповідного Товару (згідно п.п. 2.3. даного Договору) та в подальшому відображається (дублюється) у рахунках та видаткових накладних на відповідну партію Товару. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України - гривні. В ціну Товару включено транспортування, упаковка та інші витрати Постачальника.

Розрахунки за поставлений згідно Договору Товар здійснюються шляхом перерахунку коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі або повідомлений Постачальником Покупцю згідно умов цього Договору, у наступному порядку:

- 80 % вартості Товару згідно відповідної Специфікації (Додатку) - не пізніше 15 банківських днів після розвантаження Товару в місці (поставки) призначення та підписання видаткової накладної Покупцем;

- 20 % вартості Товару згідно відповідної Специфікації (Додатку) - після реєстрації податкової накладної та надання всіх супровідних документів, згідно п.п. 3.7. цього Договору.

Сторони можуть передбачити й інший порядок розрахунку, який зазначають у Специфікації (Додатку) до цього Договору (п. 4.4. Договору).

Згідно із п. 6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання інших зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену даним Договором та чинним законодавством України.

У відповідності до п. 13.2. Договору, договір набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє до 31.12.21.

Відповідно до видаткових накладних позивач поставив відповідачеві Товар - шрот соняшниковий на загальну суму 1 335 346,21 грн., а саме:

- видаткова накладна від 01.03.21 № 202 на суму 245 969,82 грн.;

- видаткова накладна від 02.03.21 № 203 на суму 244872,72 грн.;

- видаткова накладна від 12.03.21 № 235 на суму 247 039,60 грн.;

- видаткова накладна від 12.03.21 № 239 на суму 240 374,47 грн.;

- видаткова накладна від 15.03.21 № 252 на суму 247 469,60 грн.;

- видаткова накладна від 26.03.21 № 302 на суму 109 620,00 грн.

Згідно із банківськими виписками відповідач сплатив за поставлений Товар позивачу 1 107 417,21 грн.

Крім того, відповідачем надано платіжні доручення про сплату позивачу 227 929,00 грн. за поставлений Товар, а саме:

- платіжне доручення від 13.07.21 № 215 на суму 50 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 06.10.21 № 230 на суму 30 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 19.10.21 № 233 на суму 30 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 29.10.21 № 236 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 29.10.21 № 237 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 12.11.21 № 240 на суму 40 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 17.11.21 № 241 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 25.11.21 № 242 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 30.11.21 № 243 на суму 20 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 24.12.21 № 244 на суму 17 929,00 грн.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт здійснення поставки товару підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, які зазначені вище в тексті даного рішення, на загальну суму 1 335 346,21 грн. з ПДВ, та які знаходиться в матеріалах справи.

Сторонами в судових засіданнях під час розгляду цієї справи не заперечувався та не оспорювався факт того, що відповідачем (директором з виробництва Беттер Д.О.) прийнято товар на загальну суму 1 335 346,21 грн. з ПДВ без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, за п. 4.4. Договору, розрахунки за поставлений згідно Договору Товар здійснюються шляхом перерахунку коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі або повідомлений Постачальником Покупцю згідно умов цього Договору, у наступному порядку:

- 80 % вартості Товару згідно відповідної Специфікації (Додатку) - не пізніше 15 банківських днів після розвантаження Товару в місці (поставки) призначення та підписання видаткової накладної Покупцем;

- 20 % вартості Товару згідно відповідної Специфікації (Додатку) - після реєстрації податкової накладної та надання всіх супровідних документів, згідно п.п. 3.7. цього Договору.

Сторони можуть передбачити й інший порядок розрахунку, який зазначають у Специфікації (Додатку) до цього Договору

Однак, відповідач свого обов`язку щодо повної сплати позивачу за поставлену продукцію обумовленого у договорі не виконав, сплативши лише 1 107 417,21 грн., що підтверджується банківськими виписками наданими позивачем до матеріалів позовної заяви у даній справі. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як свідчать матеріали цієї справи, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, а саме поставив відповідачеві товар у загальній сумі 1 335 346,21 грн. (з урахуванням суми ПДВ), що підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, відповідач (у строк визначений п. 4.4. договору) з позивачем не розрахувався, що свідчить про порушенням останнім своїх договірних зобов`язань.

В ході розгляду цієї справи судом встановлено, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачена вся сума основної заборгованості по справі № 908/2033/21 у розмірі 227 929,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень наданих відповідачем, а саме: від 13.07.21 № 215 на суму 50 000,00 грн.; від 06.10.21 № 230 на суму 30 000,00 грн.; від 19.10.21 № 233 на суму 30 000,00 грн.; від 29.10.21 № 236 на суму 10 000,00 грн.; від 29.10.21 № 237 на суму 10 000,00 грн.; від 12.11.21 № 240 на суму 40 000,00 грн.; від 17.11.21 № 241 на суму 10 000,00 грн.; від 25.11.21 № 242 на суму 10 000,00 грн.; від 30.11.21 № 243 на суму 20 000,00 грн.; від 24.12.21 № 244 на суму 17 929,00 грн.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність (станом на час винесення рішення у цій справі) спірного матеріального правовідношення між сторонами в частині основного боргу в сумі 227 929,00 грн. та, як наслідок, про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 908/2033/21 у вказаній частині, з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, через відсутність предмету спору.

При цьому, суд виходить з того, що спір між сторонами у цій справі доведено до суду з вини відповідача (доказів зворотнього матеріали справи не містять і суду не надано).

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 10 357,53 грн. (розрахунок міститься в додатках до позовної заяви).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

У відповідності з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.4. Договору сторонами передбачено, що у випадку прострочення оплати або не повної оплати Товару в строки, зазначені у даному Договорі, Покупець зобов`язується на вимогу Постачальника сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або частково неоплачуваного Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше 5 % від суми простроченого грошового зобов`язання. Дама пеня не застосовується до попередньої оплати, яку повинен здійснити Покупець.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (за вказаний позивачем період) за допомогою ІПС "Законодавство" суд дійшов висновку, що пеня повинна становити 10 162,93 грн.

А тому, як наслідок, судом задовольняється частково вимога про стягнення з відповідача у цій справі пені в розмірі 10 162,93 грн. В іншій частині стягнення суми пені судом відмовляється як необґрунтована та безпідставно заявлена вимога.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 014,07 грн. інфляційних втрат та 2 103,00 грн. 3 % річних.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 2 103,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 6 014,07 грн. за вказаний позивачем період (розрахунки містяться в додатках до позовної заяви).

Згідно з розрахунком суду (проведеним за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи «ЗАКОНОДАВСТВО»), розмір 3 % річних та індексу інфляції за вказані вище періоди становлять 2 061,25 грн. та 6 013,08 грн. відповідно.

Отже, вимоги позивача в частині 3 % річних та індексу інфляції задовольняються частково у розмірі 2 061,25 грн. та 6 013,08 грн. відповідно. В іншій частині стягнення суми 3 % річних та індексу інфляції судом відмовляється як необґрунтовані та безпідставно заявлені вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 240,84 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно із п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема:

- зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

- закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у т.ч. в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивачем внесено (сплачено) суму судового збору в більшому розмірі ніж потрібно, а саме замість 3 696,05 грн. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 696,06 грн.

Отже позивачем переплачено суму судового збору у розмірі 0,01 грн.

А тому, як наслідок, у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині основного боргу та переплаті позивачем судового збору, сума судового збору у розмірі 1 426,06 грн. може буди повернута позивачу з Державного бюджету України у випадку надходження до суду відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. ст. 11- 15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121В, ) в особі філії "ЗАПОРІЗЬКА" приватна науково-виробнича компанія "ІНТЕРБІЗНЕС" (70406, Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, вул. Перемоги, буд. 3, ) на користь фізичної особи-підприємця Зубач Василя Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - 10 162 (десять тисяч сто шістдесят дві) грн. 93 коп. пені, 2 061 (дві тисячі шістдесят одна) грн. 25 коп. 3 % річних, 6 013 (шість тисяч тринадцять) грн. 08 коп. інфляційних втрат та 2 240 (дві тисячі двісті сорок) грн. 84 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 227 926 (двісті двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 00 коп. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01.02.2022.

Суддя В.Л. Корсун