ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1249/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Принцевської Н.М., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг

на рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року

у справі № 916/1249/21

за позовом Акціонерного товариства Кристалбанк

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОЗА ВА

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг

про стягнення 4 637 964,55 грн.,

представники сторін: не з`явились,

Акціонерне товариство Кристалбанк звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОЗА ВА та Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг, в якому, з урахуванням уточненої редакції позовної заяви та заяви про усунення недоліків, просить суд:

- стягнути солідарно з ТОВ ЛОЗА ВА та ТОВ Агро-Юг на користь АТ Кристалбанк часткову заборгованість за кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. в розмірі 2 620 000,00 грн., яка складається з: 2 039 246,11 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 109 746,47 грн. проценти, нараховані за користування кредитом, 471007,42 грн. прострочені проценти, нараховані за користування кредитом;

- стягнути з ТОВ ЛОЗА ВА на користь АТ Кристалбанк прострочену заборгованість за кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. в розмірі 1 906 136,40 грн.;

- стягнути з ТОВ Агро-Юг, як солідарного боржника ТОВ ЛОЗА ВА, на користь АТ Кристалбанк заборгованість за договором поруки № П/2020/50-18 від 27.05.2020р. в розмірі 111 828,15 грн., в тому числі: 108 950,39 грн. пеня за несвоєчасну сплату суми кредиту, 2 877,76 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі № 916/1249/21 (суддя Цісельський О.В.) провадження по справі №916/1249/21 в частині позовних вимог щодо стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 600000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. закрито. Позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1 439 246 грн. 11 коп., заборгованість процентами за користування кредитом в сумі 109 746 грн. 47 коп. та прострочені проценти в сумі 471 007 грн. 42 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1 906 136 грн. 40 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 15 150 грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 43 742 грн. 05 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Юг не погодилось з вказаним рішенням та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 р. по справі №916/1249/21 скасувати в частині стягнення із ТОВ «Агро-Юг» на користь АТ «Кристалбанк» судового збору в сумі 15 150 грн. 00 коп.

ТОВ «Агро-Юг» із цим рішенням не погоджується частково в частині суми судового збору, стягнутого з ТОВ «Агро-Юг» на користь позивача, та оскаржує це рішення саме в цій частині. Порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в цій частині полягає у наступному.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В даному випадку спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1 - ТОВ «Лоза «ВА», яке є боржником за кредитним договором, та допустило прострочення його повернення. ТОВ «Агро-Юг» в свою чергу є лише поручителем за кредитним договором, тому вважає стягнення з нього 50% судового збору несправедливим та таким, що не відповідає ч.9 ст. 129 ПІК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/1249/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг на рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року.

Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи; заяв чи клопотань стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо). Призначено розгляд справи №916/1249/21 на 01 лютого 2022 року о 10-30 год.

Відзив на апеляційну скаргу, до суду не надходив.

В судове засідання 01.02.2022 року не з`явились представники сторін, повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання.

28.01.2022 року до суду надійшло клопотання АТ «Кристалбанк» про слухання справи без участі представника, в якому також зазначає, що апеляційна скарга необґрунтована, а рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване.

Будь-яких заяв, клопотань тощо від інших сторін щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на участь представників в судовому засіданні, про намір взяти участь у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, до суду не надходило.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Разом із тим право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України").

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2019 року між Акціонерним товариством Кристалбанк (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЛОЗА ВА (позичальник) було укладено Кредитний договір №ВКЛ/2019/09-18.

27.05.2020 року Акціонерним товариством Кристалбанк (банк), Товариством з обмеженою відповідальністю ЛОЗА ВА (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Юг (поручитель) було укладено договір поруки №П/2020/50-18.

Відповідно до п.1.1. договору (з урахуванням договору про внесення змін та доповнень №1 від 27.05.2020р.) поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в обсязі 4 900 000,00 (чотири мільйони дев`ятсот тисяч) гривень 00 коп за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язання за Кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26 березня 2019 року з повернення кредитору кредиту в розмірі 4 900 000,00 грн., а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (в тому числі, але не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування кредитом, збільшення строку повернення кредиту, збільшення розміру (суми) кредиту).

Солідарна відповідальність. У випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором у обсязі в розмірі 4 900 000,00 гривень 00 коп. зобов`язань позичальника за кредитним договором, включаючи, але не виключно, повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, сплату процентів за понад термінове користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), інших платежів та відшкодування збитків, пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником. (п. 1.2. договору поруки № П/2020/50-18 від 27.05.2020р., в новій редакції).

На виконання кредитного договору №ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. банк надав позичальнику кредитні кошти наступними траншами: 27.03.2019 р. - 1 935 928,11 грн., 28.03.2019 р. - 1 010 859,94 грн.; 03.06.2019 р. - 6 613 124,65 грн., що підтверджено наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку ТОВ ЛОЗА ВА.

Відповідач-2 здійснював часткове погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується платіжними дорученнями: № 8 від 31.07.2020р. на суму 1000000,00 грн., № 37 від 01.10.2020р. на суму 345000,00 грн., № 38 від 01.10.2020р. на суму 115000,00 грн., № 39 від 02.10.2020р. на суму 320000,00 грн., № 59 від 30.11.2020р. на суму 400000,00 грн., № 78 від 25.01.2021р. на суму 100000,00 грн., що також вбачається з виписки по особовим рахункам за період з 01.01.2019р. по 30.06.2021р. Загальна сума коштів, що перераховані ТОВ Агро-Юг на виконання умов договору поруки, становить 2280000,00 грн.

Під час розгляду справи ТОВ Агро-Юг сплачено на рахунок АТ Кристалбанк загалом 600000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. згідно договору поруки № П/2020/50-18 від 27.05.2020р., що підтверджується платіжним дорученням № 74 від 24.09.2021р. на суму 300000,00 грн. та платіжним дорученням № 78 від 29.09.2021р. на суму 300000,00 грн.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.03.2019р. між АТ Кристалбанк та ТОВ ЛОЗА ВА було укладено Кредитний договір №ВКЛ/2019/09-18, за яким банк повністю виконав свої зобов`язання та надав відповідачу-1 грошові кошти в загальному розмірі 9559912,70 грн.

ТОВ Агро-Юг зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ ЛОЗА ВА в межах суми в розмірі 4900000,00 грн., та в період виконання Кредитного договору відповідачем-2 було сплачено 2280000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості позичальника.

Враховуючи те, що відповідач-2, як поручитель поручився перед банком за виконання відповідачем-1 боргових зобов`язань за Кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. в межах суми 4900000,00 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги АТ Кристалбанк в частині солідарного стягнення з відповідачів 1439246,11 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 109746,47 грн. процентів, нарахованих за користування кредитом та 471007,42 грн. прострочених процентів, нарахованих за користування кредитом підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів, враховуючи, що зобов`язання відповідача-1 були забезпечені порукою відповідача-2 в межах фіксованої суми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 1906136,40 грн. простроченої заборгованості за кредитом, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на усій території України встановлено з 12.03.2020 року карантин, що триває на час вирішення спору, суд дійшов висновку, що починаючи з вказаної дати, позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення тіла кредиту та процентів. Отже, зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, що підлягає стягненню із суб`єкта господарювання у зв`язку з порушенням ним господарського зобов`язання в період карантину, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог до відповідача-2 про стягнення пені слід відмовити, оскільки період нарахування пені збігається із періодом карантину, запровадженого на території України.

Зміст доводів та вимог апеляційної скарги зводиться до невірного розподілу судом першої інстанції судових витрат, з огляду на таке, колегія суддів переглядає оскаржуване судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.

Так, Акціонерним товариством Кристалбанк заявлено позовні вимоги в наступній редакції (з урахуванням уточненої редакції позовної заяви та заяви про усунення недоліків):

- стягнути солідарно з ТОВ ЛОЗА ВА та ТОВ Агро-Юг на користь АТ Кристалбанк часткову заборгованість за кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. в розмірі 2 620 000,00 грн., яка складається з: 2 039 246,11 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 109 746,47 грн. проценти, нараховані за користування кредитом, 471007,42 грн. прострочені проценти, нараховані за користування кредитом;

- стягнути з ТОВ ЛОЗА ВА на користь АТ Кристалбанк прострочену заборгованість за кредитним договором № ВКЛ/2019/09-18 від 26.03.2019р. в розмірі 1 906 136,40 грн.;

- стягнути з ТОВ Агро-Юг, як солідарного боржника ТОВ ЛОЗА ВА, на користь АТ Кристалбанк заборгованість за договором поруки № П/2020/50-18 від 27.05.2020р. в розмірі 111 828,15 грн., в тому числі: 108 950,39 грн. пеня за несвоєчасну сплату суми кредиту, 2 877,76 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням суду першої інстанції провадження в частині позовних вимог щодо стягнення солідарно з ТОВ «ЛОЗА «ВА» та ТОВ «Агро-Юг» суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 600000 грн. 00 коп. закрито у зв`язку зі сплатою боржником. Позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ТОВ «ЛОЗА «ВА» та ТОВ «Агро-Юг» на користь АТ «Кристалбанк» прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1 439 246 грн. 11 коп., заборгованість процентами за користування кредитом в сумі 109 746 грн. 47 коп. та прострочені проценти в сумі 471 007 грн. 42 коп. Стягнуто з ТОВ «ЛОЗА «ВА» на користь АТ «Кристалбанк» прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1 906 136 грн. 40 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 15 150 грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 43 742 грн. 05 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про невірний розподіл судового збору та посилання на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1 - ТОВ «Лоза «ВА», яке є боржником за кредитним договором, та допустило прострочення його повернення.

Згідно з частиною дев`ятою статті 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб, при цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Право суду застосувати приписи частини дев`ятої статті 129 ГПК України можливе за наявності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами; спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Близька за змістом правова позиція у застосуванні приписів частини дев`ятої статті 129 ГПК України викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 зі справи № 910/12876/19, у постановах Верховного Суду від 05.11.2019 зі справи № 916/2167/18, від 02.04.2020 у справі № 912/2171/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2021 зі справи № 916/376/19.

Судова колегія зауважує, що приписами статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегія суддів зазначає, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З огляду на викладене, той факт, що ТОВ «Агро-Юг» є поручителем за кредитним договором, свідчить про наявність підстав для солідарного стягнення з нього заборгованості разом з боржником за кредитним договором, та, відповідно, рівномірного розподілу між ним та боржником судових витрат, понесених позивачем.

З урахуванням заявлених позовних вимог та вимог, задоволених судом, пропорційний розподіл судових витрат виглядає наступним чином:

43,55% судового збору за задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення, який ділиться на дві сторони, які є солідарними боржниками;

41,09% судового збору за задоволення вимоги про стягнення коштів з ТОВ «ЛОЗА «ВА».

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що стягнення з ТОВ «Агро-Юг» 50% судового збору за задоволення вимоги про солідарне стягнення заборгованості є цілком законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ГПК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно здійснив розподіл судових витрат, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 15 150 грн. 00 коп., та з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОЗА «ВА» на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» судовий збір в сумі 43 742 грн. 05 коп.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення залишенню без змін.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг залишається без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі № 916/1249/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Юг залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року у справі № 916/1249/21 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний 03.02.2022 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська