ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/4246/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021

та на рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021

у справі № 922/4246/20

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарібальді 6-В"

до Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківської міської ради

про зобов`язання вчинити певні дії

Учасники справи:

від ОСББ "Гарібальді 6-В": не з`явився;

від КП "Жилкомсервіс": не з`явився;

від Харківської міськради: не з`явився;

1. Короткий зміст заявлених вимог та заперечень на них

1.1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарібальді 6-В" (далі - позивач, ОСББ "Гарібальді 6-В") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (далі - відповідач, КП "Жилкомсервіс"), в якому з урахуванням заяви про зміну предмету спору, просило зобов`язати КП "Жилкомсервіс" передати ОСББ "Гарібальді 6-В" технічну документацію на багатоквартирний будинок №6-В по вул. Гарібальді в місті Харкові, перелік якої затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.06.2018 №176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок; паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем; проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; технічну документацію обладнання котелень; технічну документацію на ліфти; план земельної ділянки; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

1.2. Позивач зазначає, що відповідно до вимог частини 18 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відповідач, як попередній балансоутримувач житлового будинку, зобов`язаний у тримісячний строк з моменту державної реєстрації ОСББ передати позивачу всю технічну та іншу передбачену законодавством документацію на житловий будинок, а у разі її відсутності - відновити таку документацію за власний рахунок, проте ухиляється від виконання вказаного обов`язку, що й зумовило необхідність звернення з даним позовом до суду.

1.3. Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи тим, що житловий будинок №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Харкова. Будь-які документи, які підтверджують факт виключення житлового будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові з об`єктів комунальної власності та доказів про прийняття органом місцевого самоврядування рішення про списання житлового будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові позивачем не надано. Крім того, відповідач стверджував про те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

1.4. Третя особа також заперечувала проти позовних вимог з підстав ненадання позивачем Харківській міській раді протоколу загальних зборів ОСББ "Гарібальді 6-В" щодо створення ОСББ та щодо передачі функцій управління до самого ОСББ. На думку третьої особи, підставою для надання зазначених документів є Постанова Кабінету Міністрів України №301 від 20.04.2016 "Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків".

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2021, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021, позов задоволено. Зобов`язано відповідача передати позивачеві технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою: м. Харків, вул. Гарібальді, 6-В, перелік якої затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.06.2018 №176. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2102,00 грн судового збору.

2.2. Судові рішення мотивовані тим, що відповідач, який здійснює управління багатоквартирним будинком №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові, протиправно ухиляється від обов`язку щодо передачі спірної технічної документації на будинок ОСББ "Гарібальді 6-В", яке створене відповідно до вимог чинного законодавства та якому установчими зборами власників квартир і нежитлових приміщень передано в управління житловий будинок №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові.

2.3. Відхиляючи доводи відповідача щодо пропуску ОСББ "Гарібальді 6-В" строку позовної давності, суди виходили з того, що в даному випадку має місце триваюче порушення прав позивача, оскільки він не може забезпечити належне обслуговування будинку і контроль за виконанням відповідних робіт та послуг, тому ОСББ "Гарібальді 6-В" може пред`явити позов про припинення порушення його прав, в тому числі про зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок у будь-який час, незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обов`язковою умовою негаторного позову є існування порушення прав власника на час пред`явлення такого позову, що повністю відповідає обставинам існуючого спору у цій справі. Відтак, ОСББ "Гарібальді 6-В" пред`явлено даний позов в межах строку позовної давності, що виключає відмову у позові внаслідок подання відповідачем заяви про застосування позовної давності.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

3.1. Установчими зборами власників багатоквартирного будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові прийнято рішення про обрання форми управління багатоквартирним будинком у формі створення ОСББ багатоквартирного будинку "Гарібальді 6-В", обрано порядок та спосіб обслуговування будинку, а саме - житловий будинок № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові прийняти на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарібальді 6-В".

3.2. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.06.2016 проведено державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи - ОСББ "Гарібальді 6-В", керівником якого є Фаустова Оксана Іванівна.

3.3. На підставі рішень загальних зборів ОСББ від 11.08.2016 та від 10.11.2016 визначено форму управління багатоквартирним будинком через об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ), а також порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників.

3.4. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Статуту ОСББ "Гарібальді 6-В" метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

3.5. Пунктом 3 ІІ Статуту ОСББ "Гарібальді 6-В" передбачено, що завданням та предметом діяльності ОСББ є 1) забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; 2) забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; 3) сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; 4) забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

3.6. Після створення ОСББ "Гарібальді 6-В" та його державної реєстрації, останнє зверталось до відповідача та третьої особи з метою передачі в управління житлового будинку по № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові.

3.7. 06.07.2016 позивачем до КП "Жилкомсервіс" направлено лист №1 щодо прийняття рішення про передання житлового будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові на баланс в управління ОСББ "Гарібальді 6-В". У вказаному листі позивач повідомив про початок провадження господарської діяльності ОСББ з 01.08.2016 та просив КП "Жилкомсервіс" передати ОСББ "Гарібальді 6-В" документацію згідно переліку, затвердженого Наказом Мінжитлокомунгоспу від 02.02.2009 №13 "Про затвердження Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд", а також списати будинок та створити відповідну комісію.

Зазначений вище лист 06.07.2016 позивачем було також направлено до Харківського міського голови за вих.№2.

3.8. У відповідь КП "Жилкомсервіс" листом №15345/2/0708 від 25.07.2016 повідомило ОСББ "Гарібальді 6-В" про те, що з метою вирішення питання про списання будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові позивачу необхідно надати документи, які підтверджують право власності на житлові (нежитлові) приміщення у будинку № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові.

3.9. 29.07.2016 позивачем до КП "Жилкомсервіс" направлено лист №3, в якому ОСББ "Гарібальді 6-В" зазначило про незаконність вимог КП "Жилкомсервіс", які містяться в їх листі №15345/2/0708 від 25.07.2016, та повторно просило передати документацію на будинок 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові. На вказаний лист відповіді отримано не було.

3.10. 10.11.2016 позивачем було повторно направлено лист за вих.№8 до КП "Жилкомсервіс" з вимогою передати документацію на будинок №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові.

3.11. У відповідь КП "Жилкомсервіс" листом від 09.12.2016 повідомило позивача про те, що саме КП "Жилкомсервіс" є балансоутримувачем будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові і ОСББ "Гарібальді 6-В" не має правових підстав для надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій.

3.12. 07.02.2017 позивач звернувся до Харківського міського голови з листом №11/07-02/2017 щодо забезпечення списання з балансу багатоквартирного будинку 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові та передачі ОСББ "Гарібальді 6-В" технічної документації на багатоквартирний будинок 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові, у відповідь на який отримано лист заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства із роз`ясненням про неврегульованість законодавства щодо процедури передачі багатоквартирних будинків з балансу на баланс.

3.13. За твердженням позивача, подальше листування з відповідачем та третьою особою щодо вирішення питання про списання будинку з балансу та передачі технічної документації проводилось продовж 2017-2020 років, проте КП "Жилкомсервіс" та Харківська міська рада в особі різних управлінь відмовляли у задоволені вимог ОСББ "Гарібальді 6-В" щодо створення комісії з передачі багатоквартирного будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові в управління ОСББ "Гарібальді 6-В" та передачі позивачу технічної документації на вищезгаданий багатоквартирний будинок.

3.14. На момент подання позовної заяви, яка розглядається у цій справі, документи технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документи, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і плани інженерних мереж не передано, що, у свою чергу, робить неможливим належне обслуговування будинку ОСББ "Гарібальді 6-В" і перешкоджає здійсненню ОСББ самостійного контролю за виконанням відповідних робіт та наданням послуг.

3.15. В заяві про застосування наслідків спливу строків позовної давності відповідач зазначав про те, що позивачем починаючи з липня 2016 року велось листування з відповідачем та структурними підрозділами Харківської міської ради щодо передачі технічної документації на будинок. Оскільки ОСББ, яке вважає себе власником багатоквартирного будинку, довідалось про порушення своїх прав у 2016 році, позовні вимоги заявлені з пропуском трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

3.16. Судами відхилено вказану заяву з огляду на суб`єктний склад учасників справи, підстави подання позову, а також триваючий характер правопорушення і наявність останнього в момент подання позову, що у сукупності дає підстави для висновку про те, що суть порушеного права, яке позивач захищає у відповідний спосіб, полягає в усуненні перешкод у здійсненні співвласниками багатоквартирного будинку права користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим на вказані вимоги не поширюється позовна давність, оскільки йдеться про триваюче правопорушення, тобто постійно відбувається початковий момент перебігу позовної давності з кожним новим порушенням права власника (співвласників).

4. Короткий зміст касаційної скарги

4.1. 11.10.2021 КП "Жилкомсервіс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

4.2. За твердженням скаржника, судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального і порушено норми процесуального права, а підстави касаційного оскарження визначено передбачені у пунктах 1, 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), мотивуючи тим, що:

- судами попередніх інстанцій застосовано норми права без врахування висновків, викладених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів";

- існує необхідність відступлення від висновку Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 05.07.2019 у справі №910/6167/18, у зв`язку зі змінами в законодавстві, які відбулися на момент прийняття судами рішень у справі №922/4246/20 та різними позовними вимогами позивачів по справам;

- наразі відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відносно підприємств комунальної форми власності.

В обґрунтування вказаних тверджень у касаційній скарзі наведено обставини справи з посиланням на докази, з оцінкою яких судами попередніх інстанцій не погоджується скаржник, а також тлумачення законодавства, яке скаржник вважає правильним для застосування у спірних правовідносинах сторін.

5. Позиція інших учасників справи щодо касаційної скарги

5.1. Позивач у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану, оскільки наведені скаржником доводи не спростовують факту ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі з повним і всебічним з`ясуванням обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

5.2. Третя особа відзив на касаційну скаргу не надала, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

6. Касаційне провадження

6.1. Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2021 касаційну скаргу КП "Жилкомсервіс" залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення її недоліків шляхом уточнення судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження, надання суду письмових пояснень з вказівкою на підстави касаційного оскарження та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення.

6.2. 06.12.2021 до Верховного Суду від скаржника надійшли письмові пояснення до касаційної скарги, в яких скаржником на виконання ухвали Верховного Суду від 16.11.2021 уточнено дату прийняття оскаржуваної постанови апеляційного суду, зазначено підстави касаційного оскарження та надано докази направлення касаційної скарги в межах строку касаційного оскарження.

6.3. Ухвалою Верховного Суду від 07.12.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою КП "Жилкомсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.01.2022 о 15:00. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про зупинення виконання (дії) рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/4246/20.

6.4. Учасники справи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, призначене на 18.01.2022.

6.5. До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 18.01.2022.

6.6. Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

6.7. Враховуючи, що явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників учасників, що не з`явилися.

7. Позиція Верховного Суду

7.1. У даній справі розглядається позов ОСББ "Гарібальді 6-В" до КП "Жилкомсервіс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківської міської ради, про зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок №6-В по вул. Гарібальді в місті Харкові.

7.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як колишній балансоутримувач, безпідставно ухиляється від виконання обов`язку з надання позивачеві витребуваної технічної документації на будинок.

7.3. Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольнив позов повністю, визнавши заявлені вимоги обґрунтованими та документально підтвердженими.

7.4. Згідно зі змістом касаційної скарги відповідач просить скасувати ухвалені у цій справі судові рішення з підстав, передбачених у пунктах 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, мотивуючи тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального і порушили норми процесуального права, що призвело до ухвалення невірного по суті заявлених вимог рішення.

7.5. Надаючи оцінку доводам скаржника та запереченням на касаційну скаргу, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України, на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зазначає наступне.

7.6. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI "Про внесення змін до ГПК України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Цим Законом від 15.01.2020 №460-XI законодавець звузив критерії допустимості, які дозволяють звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою, встановивши конкретні випадки, в яких рішення судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

7.7. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України у редакції Закону від 15.01.2020 № 460-XI, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.8. Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

7.9. Відносно підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, Суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 конкретизувала свої правові висновки щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини" при застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин), визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

7.10. Посилаючись на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник стверджує про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно підприємств комунальної форми власності. Водночас, скаржником не визначено конкретно, стосовно яких саме правових норм відсутній такий висновок.

7.11. Вказавши підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про необхідність відступлення від врахованого судами попередніх інстанцій у цій справі правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 у зв`язку зі змінами у законодавстві, які відбулися на момент прийняття оскаржуваних рішень, та різними вимогами позивачів у справі, що переглядається та у справі №910/6167/18.

7.12. Надаючи оцінку доводам скаржника щодо питання відступлення від раніше сформованого Верховним Судом у постанові від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 правового висновку, суд касаційної інстанції, зважає на таке.

7.13. З наявних у справі матеріалів та встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставинами вбачається, що житловий будинок № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові було передано в господарське відання КП "Жилкомсервіс" на виконання рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова" та рішення Харківської міської ради від 22.02.2007 №188 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 "Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова" за розпорядженням Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна №199 від 28.02.2007 та укладеним на реалізацію цих актів договором про передачу в господарське відання майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова від 28.02.2007 №1288.

7.14. За умовами згаданого договору від 28.02.2007 №1288 житловий будинок № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові передано в господарське відання КП "Жилкомсервіс", як балансоутримувачу.

7.15. На підставі рішень загальних зборів ОСББ від 11.08.2016 та від 10.11.2016 обрано порядок та спосіб обслуговування будинку, а саме - управління багатоквартирним будинком здійснює ОСББ "Гарібальді 6-В" через свої органи управління (без залучення керуючої компанії), а також визначено порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників.

7.16. Згідно з внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостями державну реєстрацію ОСББ "Гарібальбі 6-В" проведено 17.06.2016.

7.17. З моменту державної реєстрації ОСББ "Гарібальді 6-В" неодноразово зверталося до КП "Жилкомсервіс" та Харківської міської ради з метою передачі в управління житлового будинку №6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові з відповідними листами та просило передати технічну документацію щодо цього багатоквартирного будинку, проте відповідні дії не були здійснені відповідачем.

7.18. Ухвалюючи рішення про задоволення позову та зобов`язання КП "Жилкомсервіс" передати технічну документацію на багатоквартирний будинок № 6-В по вул. Гарібальді у місті Харкові суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що на час виникнення спірних правовідносин КП "Жилкомсервіс", як колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку та особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, в силу приписів частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку було зобов`язане у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечити передачу ОСББ примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж, проте такого обов`язку не виконало та ухиляється від його виконання на час вирішення справи судом.

7.19. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 за позовом ОСББ про зобов`язання Експлуатаційної компанії передати за актом приймання-передачі документацію (згідно з переліком, викладеним у позовній заяві) щодо багатоквартирного будинку на підставі частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вже був викладений висновок щодо питання застосування норм права у правовідносинах, подібних до тих, які виникли у цій справі №922/4246/20.

7.20. Аналогічно справі, що розглядається, у справі №910/6167/18 в обґрунтування позовних вимог, позивач стверджував, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 04.06.2016 прийняли рішення про створення ОСББ (державну реєстрацію якого проведено 29.06.2016) та прийняття на баланс зазначеного будинку, однак, незважаючи на неодноразові звернення до Експлуатаційної компанії з проханням провести приймання-передачу будинку та документації до нього, остання відмовляється від передачі як самого будинку, так і документації на нього.

7.21. Заперечуючи вказані вимоги відповідач стверджував, що передача спірної документації на багатоповерховий будинок можлива лише за умови дотримання сторонами визначеної законодавством України процедури та алгоритму послідовності дій, зокрема передача такої документації здійснюється за результатами складання акта приймання-передачі будинку з управління особи, яка здійснювала таке управління багатоквартирним будинком, до управління новоствореного управителя.

7.22. Після державної реєстрації ОСББ неодноразово зверталося до Експлуатаційної компанії із заявами про здійснення приймання-передачі будинку, прибудинкової території та документації на будинок, проте Експлуатаційна компанія ухилилася від вчинення цих дій, що й слугувало підставою для звернення до суду із позовом про зобов`язання останньої передати за актом приймання-передачі документацію на багатоквартирний будинок.

7.23. У справі №910/6167/18 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду акцентував, що статтею 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

7.24. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

7.25. Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

7.26. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

7.27. Відповідно до статті 1 зазначеного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

7.28. Таке об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (стаття 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

7.29. За приписами частин вісімнадцятої, дев`ятнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

7.30. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову ОСББ у справі №910/6167/18 Верховний Суд зазначив, що правовий аналіз положень частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє дійти висновку про те, що передбачений зазначеною нормою обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено.

7.31. При цьому, Верховний Суд відхилив заперечення відповідача щодо недотримання порядку приймання-передачі багатоквартирного будинку, зазначивши, що непередання будинку через ухилення попереднього балансоутримувача від вчинення таких дій не виключає можливості витребування у нього відповідної документації на підставі частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

7.32. Таким чином у постанові від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в контексті застосування частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у взаємозв`язку з положеннями статей 5, 9, 10 "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" сформував правовий висновок про те, що передбачений цією нормою Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено.

7.33. Такий правовий висновок є усталеним, що підтверджується актуальною судовою практикою, зокрема висновками Верховного Суду у постановах від 26.10.2021 у справі №925/610/20, від 02.09.2021 у справі №925/1068/20, від 01.06.2021 у справі №925/318/20, від 13.11.2019 у справі №917/1208/18, від 11.06.2019 у справі №921/753/16-г/11, та був врахований судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень і колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для відступлення від такого висновку за результатами їх касаційного перегляду.

7.34. Порівняння спірних правовідносин у справі, що переглядається, та у справі №910/6167/18 свідчить про їх подібність з урахуванням тлумачення цієї ознаки, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19.

7.35. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №910/6167/18, аргументи скаржника відносно відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

7.36. В пункті 4 частини першої статті 296 ГПК України передбачено, що касаційне провадження підлягає закриттю, якщо після його відкриття виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

7.37. Зважаючи на вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою КП "Жилкомсервіс" в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 цього Кодексу.

7.38. Водночас, колегія суддів касаційної інстанції відхиляючи доводи скаржника про необхідність відступлення від зазначеного правового висновку через зміни у законодавстві на момент ухвалення оскаржуваних рішень наголошує на тому, що зазначені вище приписи частин вісімнадцятої, дев`ятнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є чинними та не змінювалися з часу їх впровадження згідно із підпунктом ґ) пункту 3) частини другої статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 №417-VIII, що набрав чинності 01.07.2015.

7.39. Відповідно до частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" державна реєстрація об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є самостійною і достатньою підставою для покладення на колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку чи особу, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком, обов`язку у тримісячний строк передати такому об`єднанню документацію на будинок, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача цим Законом не визначено.

7.40. Наведеним спростовуються твердження скаржника про необхідність прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішень про передачу всіх функцій управління будинком ОСББ та про припинення договору з управителем, як обов`язкову передумови виникнення обов`язку управителя передати документацію щодо будинку новоствореному об`єднанню співвласників, адже зазначені ним приписи статей 5, 9, 13, 22 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та пункту 31 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (від 09.11.2017 №2189-VIII) регламентують інші за змістом правовідносини - з визначення управителя багатоквартирного будинку, його зміни за рішенням співвласників чи припинення договору про надання послуг з управителем багатоквартирного будинку, що не є предметом спору у цій справі.

7.41. Аргумент скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, наведених у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", як підстава для касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, відхиляється колегією суддів, оскільки можливість реалізації цієї норми законодавець пов`язав з обґрунтуванням скаржником неврахування в оскаржуваному рішенні правового висновку, викладеного саме у постанові Верховного Суду, що згідно з частиною четвертою статті 236 ГППК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Зважаючи на те, що обов`язковості врахування висновків пленуму вищого спеціалізованого суду чинними нормами ГПК України не передбачено, то зазначені скаржником в касаційній скарзі роз`яснення рекомендаційного характеру у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 не є висновком щодо застосування норми права у подібних правовідносинах для цілей касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 287 ГПК України.

7.42. Доводи скаржника щодо необхідності переоцінки фактичних обставин та наявних у справі доказів відхиляються Верховним Судом як такі, що виходять за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені у статті 300 ГПК України, згідно з якою в суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.43. Колегія суддів звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, відповідно до якого встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

7.44. Крім того, Верховний Суд звертається до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації"), згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

8. Висновки за результатами касаційного розгляду

8.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

8.2. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

8.3. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим у задоволенні касаційної скарги з зазначених скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України, слід відмовити.

8.4. Відносно визначеної скаржником підстави для касаційного оскарження, передбаченої у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, то оскільки після відкриття касаційного провадження вона не отримала підтвердження, касаційне провадження у справі у цій частині підлягає закриттю відповідно до пункту 4 частини першої статті 296 названого Кодексу.

9. Щодо судових витрат

9.1. Зважаючи на висновок Верховного Суду про закриття касаційного провадження у справі в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, та залишення касаційної скарги КП "Жилкомсервіс" без задоволення в частині підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити касаційне провадження у справі №922/4246/20 за касаційною скаргою Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021 в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

2. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/4246/20 в частині підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/4246/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк