ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2022 р. Cправа № 902/1146/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали по справі

за заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1146/21 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Білявського В.В.

31.01.2022 року до суду від арбітражного керуючого Білявського В.В. надійшла заява б/н від 29.01.2022 року про сплату винагороди та/або відшкодування витрат арбітражного керуючого, в якій останній просить сплатити частину основної грошової винагороди за період з 07.12.2021 року по 06.01.2022 року включно, у розмірі що не перевищує 12 405,00 грн., за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеної вище заяви за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

При цьому, суд, розглянувши подану заяву про сплату винагороди та/або відшкодування витрат арбітражного керуючого, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, вказана заява мотивована тим, що відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить у розмірі з 1 грудня 2021 року - 2 481,00 грн.

Таким чином, встановлений ст. 30 КУ з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень керуючого реструктуризацією за період з 07.12.2021 року по 06.01.2022 року становить 12 405,00 грн. (2 481 х 5 = 12 405,00).

Крім того, 20.09.2021 року між боржником та арбітражним керуючим було укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, за умовами якого, передбачене розстрочення сплати боржником основної винагороди арбітражного керуючого на депозитний рахунок господарського суду.

При зверненні з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником було здійснено перший платіж на депозитний рахунок господарського суду, подальші платежі мали відбуватися у відповідності до умов договору щомісячно.

Проте, інформація про їх фактичне здійснення у арбітражного керуючого відсутня і розмір фактично перерахованих боржником коштів на депозитний рахунок господарського суду керуючому реструктуризацією невідомий.

Тому, арбітражний керуючий при визначенні основної винагороди за перший місяць виконання повноважень керуючого реструктуризацією, хоча і визначає її розміром встановленим законом, проте об`єктивно допускає її обмеження до величини фактично перерахованих боржником коштів на час розгляду господарським судом цього клопотання.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 30 КУ з процедур банкрутства, арбітражний керуючий просить суд сплатити керуючому реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Білявському В.В. частину основної грошової винагороди за період з 07.12.2021 року по 06.01.2022 року включно, у розмірі що не перевищує 12 405,00 грн., за рахунок коштів внесених фізичною особою ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ч. 2 ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997), ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 грудня становить 2 481,00 грн.

Відтак, встановлений ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією становить 12 405,00 грн. (2 481 х 5 = 12 405) за кожен місяць виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням п. 37 постанови Верховного Суду від 19.11.2020 року у справі № 910/726/20, 20.09.2021 року між арбітражним керуючим Білявським В.В. (Сторона-1) та ОСОБА_1 (Сторона-2) укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, згідно якого цей Договір визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Закону та Заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Сторона-1 зобов`язується надавати послуги і виконувати повноваження керуючого реструктуризацією, визначені Законом, а Сторона-2 зобов`язується оплатити ці послуги та відшкодовувати витрати, пов`язані з введення судової процедури у справі про банкрутство фізичної особи боржника, боржник ОСОБА_1 (п. 1.2.).

Пунктом 3.1. договору сторони обумовили, що оплата послуг розпорядника майна становить 17 842,50 грн. за весь строк виконання повноважень Сторони-1, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна.

Додаткової винагороди розпорядника майна для Сторони-2 не встановлюється (п.3.2.).

Сторона-2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1 784,25 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність (п. 3.3.).

Розрахунки проводяться шляхом оплати Стороною-2 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3 даного Договору, за умови надсилання Стороною-1 поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів Боржника (п. 3.4.).

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 916/1171/18, від 14.11.2018 у справі №910/8682/18, від 30.08.2018 у справі № 904/8978/17, від 04.03.2019 у справі № 5015/6070/11, від 10.09.2019 у справі № 9017/317/19, від 09.07.2019 у справі № 903/849/17, від 28.01.2020 у справі № 924/1208/18.

Слід зауважити, що на даний час вказаний договір є чинним та у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним не визнано.

Відтак, порядок оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого врегульовано саме укладеним 20.09.2021 року між арбітражним керуючим та боржником договором про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Так, як вбачається з наявних матеріалів справи, на виконання умов договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 20.09.2021 року, ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області було сплачено авансування винагороди арбітражному керуючому в розмірі 1 784,30 грн., що стверджується квитанцією № 26 від 23.09.2021 року.

Інших доказів, на підтвердження здійснення боржником авансування винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені обставини справи та положення закону, беручи до уваги умови укладеного 20.09.2021 року між боржником та арбітражним керуючим договору від 20.09.2021 року про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого та здійснення боржником, на виконання даного договору, перерахування коштів на депозитний рахунок суду в розмірі 1 784,30 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого Білявського В.В. б/н від 29.01.2022 року про сплату винагороди та/або відшкодування витрат арбітражного керуючого, саме в межах вказаної вище суми, що була авансована боржником на депозитний рахунок суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що станом на момент звернення керуючим реструктуризацією до суду з вищевказаною заявою, право вимоги на оплату основної грошової винагороди, виникло в арбітражного керуючого згідно абз. 5 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, у межах авансованих боржником коштів на депозитний рахунок суду відповідно до визначених умов договору від 20.09.2021 року про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 30 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 234, 235, 236, 326 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву арбітражного керуючого Білявського В.В. б/н від 29.01.2022 року про сплату винагороди та/або відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №902/1146/21, задоволити частково.

2. Сплатити арбітражному керуючому Білявському Віталію Віталійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1875 від 21.12.2018 року; РНОКПП НОМЕР_2 ; вул. Григорія Сковороди, 29, оф. 40, м. Ірпінь, Київська обл., 08200; IBAN № НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк") 1 784,30 грн - частину основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі 902/1146/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , з депозитного рахунку Господарського суду Вінницької області, за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області згідно квитанції № 26 від 23.09.2021 року.

3. Ухвалу засвідчену гербовою печаткою суду передати до Відділу планування та господарського забезпечення Господарського суду Вінницької області для виконання.

4. Копію ухвали надіслати на відомі суду електронні адреси: ОСОБА_1. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Білявському В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала підписана суддею та набирає законної - 02.02.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи; 2 - відділу планування та господарського забезпечення Господарського суду Вінницької області.