ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

25 січня 2022 року Справа № 903/479/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивач- не з`явився;

відповідач- не з`явився;

прокурор- Гарбарук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроФілд Компані» на рішення господарського суду Волинської області від 27.09.2021, повний текст якого складено 01.10.2021, у справі №903/479/21 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі

Самарівської сільської ради Ковельської району Волинської області

с.Самари Ковельського району Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроФілд Компані»

с.Самари Ковельського району Волинської області

про припинення договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,-

У червні 2021 року керівник Ковельської окружної прокуратури (надалі в тексті Прокурор) в інтересах держави в особі Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області (надалі в тексті Сільська рада) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроФілд Компані» (надалі в тексті Товариство) в якому просить припинити договір оренди землі від 01.04.2019, укладений ГУ Держгеокадастру у Волинській області та ТзОВ «АгроФілд-Компані», шляхом його розірвання та зобов`язати останнє повернути Самарівській сільській раді земельну ділянку площею 32,5 га з кадастровим номером :02:002:0271, яка знахо-диться за межами населених пунктів на території Самарівській сільської ради Ковельського району Волинської області. В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на система-тичне порушення Відповідачем умов договору оренди землі від 01.04.2019 в частині своєчасної оплати.(арк.справи 1-7).

Рішенням господарського суду Волинської області від 27.09.2021 у справі №903/479/21 задоволено позов Прокурора в повному обсязі. Місцевий господарський суд виходив з того, що укладений ГУ Держгеокадастру у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідаль-ністю «АгроФілдКомпані» договір підлягає розірванню у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати Відповідачем, що є порушенням істотних умов договору оренди земельної ділянки від 19.04.2019. Крім того, у зв`язку з розірванням договору оренди від 19.04.2019 підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання ТзОВ «АгроФілдКомпані» повернути спірну орен-довану земельну ділянку орендодавцю Самарівській сільській раді.(арк.справи 87-90).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 27.09.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.(арк.справи 94-95).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку Скаржника, судом безпідставно не взято до уваги, що згідно п.12.3 Договору у разі виникнення розбіжностей (спорів) між сторонами в процесі виконання цього договору сторони вживають заходів до врегулювання спірних питань шляхом переговорів. При недосягненні згоди спір вирішується у судовому порядку. Пунктом 12.2 закріплено, що сторона, яка порушила зобов`язання за Договором, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. В той же час, пунктом 4.8 передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, Орендар сплачує штрафні санкції та пеню: у 10-денний строк сплачує штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірі одного відсотка невиплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. ТзОВ «АгроФілд Компані» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство «Консалтинг-профі» договір фінансо-вого лізингу (суборенди) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0271 площею 32,5 га. Держава Україна в особі Уряду України заборгувала ТзОВ «АКП» 191 797 377 грн 10 коп. (Справа №910/10133/20). Відповідач стверджує, що має бажання виконати усі вимоги Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2019, в тому числі сплатити штрафні санкції за несвоєчасну виконання грошових зобов`язань та відповідно до розробленого бізнес-плану збуду-вати вертикально-інтегровану схему: обробку землі, проведення системи зрошення землі, в тому числі розчистити Теребовицький водоканал, закупити елітні саджанці голубіки, ожини, горіха, малини, задіяти сучасні технології вирощування та переробки ягід та збудувати належну інфра-структуру та фруктосховища та сучасні цехи переробки ягідної продукції. Крім цього, ТзОВ «АгроФілд Компані» запропонує Позивачу укласти мирову угоду щодо виконання у повному обсязі умов Договору оренди землі. Корпоративний власник ТзОВ «Агрофілд Компані» ОСОБА_1 приступив до погашення грошових зобов`язань та погасив суму заборгованості 7 412 грн 10 коп.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Відповідача.(арк.справи 111).

19.01.2022 надійшов відзив Прокурора, у якому він заперечує проти задоволення апеляцій-ної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 117-120).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 25.01.2022 представник Прокурора заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх уповноважених представників у призначе-не на 25.10.2022 судове засідання.

Крім того, у судовому засіданні 25.01.2022 колегія суддів відхилила клопотання представ-ників апелянта про відкладення розгляду справи з огляду на те, що відкладення є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представ-ків сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учас-ника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду не є підставою для відкладення. Крім того, явка сторін обов`язковою не визнава-лась, а матеріалів достатньо для розгляду справи по суті. При цьому, апеляційне провадження порушено саме за скаргою Відповідача. Учасники справи наділені правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів, яким апелянт не скористався. Суд також зауважує, що апелянт не обмежений колом представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши Прокурора, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області-орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АгроФілдКомпані»-орендарем 01.04.2019 укладено договір оренди земельної ділянки із земель сільськогосподарсь-кого призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського вироб-ництва (надалі в тексті Договір оренди) загальною площею 32,50 га, за умовами п.1.1 якого орендодавець на підставі протоколу проведення електронних земельних торгів від 01.04.2019 надає орендарю в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:002:0271, яка розташована за межами населених пунктів на території Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області.(арк.справи 8-12, 18-19).

Відповідно до п.2.7 Договору сторони погодили, що нормативна грошова оцінка вищевка-заної земельної ділянки станом на 01.01.2019 становить 171577 грн 56 коп., яка підлягає щорічній індексації.

Орендар не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди сплачує річну орендну плату за перший рік користування земельною ділянкою згідно з протоколом проведення електронних земельних торгів від 01.04.2019 в сумі 14137,97 грн без гарантійного внеску, який становить 686,31 грн, на розрахунковий рахунок 3524 (отримувач: УК у Ратнівському р-ні /отг Самари/, код платежу 18010600, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.код) МФО 899998 .(п.п.4.1-4.4 Договору оренди).

Орендна плата на наступні роки сплачується орендарем відповідно до Податкового кодексу України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на р/р управління казначейства у Ратнівському районі Волинської області у розмірі 8,640% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (розмір орендної плати визначений за результатами проведення електронних земельних торгів) з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься орендарем у строки, визначені Податковим кодексом України, у розмірі, встановленому п. 4.2 Договору оренди.

Пунктом 11.3 Договору оренди сторони погодили, що однією з підстав припинення дого-вору шляхом його розірвання є рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Договір оренди підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 12).

Після укладення договору орендодавцем фактично передано об`єкт оренди у користування орендарю.

Відомості про укладення Договору оренди внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.06.2019, номер запису про інше речове право: 32064313.(арк.справи 46).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №4ОТГ від 25.11. 2020 згідно з актом приймання-передачі Самарівській територіальній громаді у комунальну влас-ність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загаль-ною площею 253,7003 гектари.(арк.справи 43-44)

Відповідно до п.9 акту приймання-передачі від 25.11.2020 Самарівській територіальній громаді передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0271 площею 32,5 га, яка передана в оренду Товариству.(арк.справи 45).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2021 на вищевказану земельну ділянку за Самарівською сільською радою зареєстровано право комунальної власності, номер запису про право власності: 40522768.(арк.справи 47).

За інформацією Головного управління ДПС у Волинській області за №5261/5/03-20-04-04 від 25.05.2021 станом на 01.05.2021 заборгованість Товариства з орендної плати за земельну ділянку площею 32,5 га становить 7412 грн 02 коп.(арк.справи 30-32).

Податковий борг у сумі 7412 грн 02 коп. виник по зобов`язаннях, самостійно задекларова-них платником ТзОВ «АгроФілдКомпані» (арк.справи 34-42):

- у податковій декларації з плати за землю за 2020 рік в сумі 3705 грн 94 коп. (по терміну сплати 30.11.2020 у сумі 1235 грн 27 коп., по терміну сплати 30.12.2020 у сумі 1235 грн 36 коп.);

- у податковій декларації з плати за землю за 2021 рік в сумі 3706 грн 08 коп. (по терміну сплати 01.02.2021 у сумі 1235 грн 31 коп., 02.03.2021 у сумі 1235 грн 36 коп., 30.03.2021 у сумі 1235 грн 36 коп., 30.04.2021 у сумі 1235 грн 36 коп.).

Крім того, систематичність несплати орендної плати за Договором оренди стверджується листами Самарівської сільської ради №293/02-26 від 05.05.2021 та №423 від 17.06.2021, з яких вбачається, що загальна заборгованість виникла через несплату орендарем платежів з термінами сплати 30.11.2020, 30.12.2020 01.02.2021, 01.03.2021, 30.03.2021 та 30.04.2021.(арк.справи 29).

Зважуючи на наявну заборгованості, систематичне виконання орендарем своїх зобов`язань за Договором оренди та невжиття Сільською радою заходів щодо захисту порушених інтересів держави Прокурор звернувся до суду з даним позовом.(арк.справи 1-7).

Відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» 17.06.2019 Прокурор надіслав відповідного листа органу уповноваженому станом здійснювати захист інтересів дер-жави та у відповідь отримав повідомлення, що Сільська рада не буде оскаржувати представництво прокурором інтересів держави.(арк.справи 48, 49).

Як зазначалося вище, рішенням від 27.09.2021 господарський суд Волинської області задоволив позов Прокурора.(арк.справи 87-90).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга Прокурора безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) встановлено, що ци-вільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законо-давства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України).

Предметом даного спору є розірвання договору та повернення земельно ділянки.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 ГК України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суб`єктами права власності на землю, згідно зі ст.80 Земельного кодексу України (надалі в тексті ЗК України), є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.(ст.83 ЗК України).

Сільські, селищні, міські ради, в силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територі-альних громад для всіх потреб. Аналогічно врегульовано повноваження рад щодо передачі земельної ділянки в оренду ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі про-дажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені зако-ном, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Орендна плата за землю, згідно частин 1, 2, 3 ст.21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з догово-ром оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки держав-ної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII орендна плата) (підп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. (підп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом «д» статті 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права корис-тування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимага-ти від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Приписами частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на ви-могу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Із зазначених мотивів, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстан-ції, щодо наявності доказів систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто наявне систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, яке може бути підставою для розірвання такого договору.

При цьому, систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до крите-ріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наяв-ність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим пору-шенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, уклада-ючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри», тобто позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Оскільки частина друга статті 651 ЦК України вказує на те, що договір може бути розірвано і в деяких випадках, передбачених законом або договором, то і в цьому випадку має застосовуватись критерій істотності порушення договірних умов, оскільки зворотнє може при-звести до того, що кредитор, який має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке положення є неприпустимим, оскільки може підірвати стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності тяжкості порушення і відповідальності.

Незастосування критерію істотності позбавляє порушника можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує кредитора відмовлятися від договору (розривати) під прикриттям найменшого порушення.

При оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання необхідно враховувати такі чинники: 1) значущість шкоди від порушення; 2) фактор неможливості або ускладненості покладання відповідальності за збитки на боржника; 3) значущість порушення як такого; 4) втрату кредитором інтересу у виконанні договору; 5) втрату довіри до боржника; 6) фак-тор передбачуваних негативних наслідків порушення; 7) принциповість суворого дотримання умов договору; 8) інтерес боржника у збереженні договору; 9) ступінь виконання договору до моменту його розірвання; 10) відсутність інтересу боржника у збереженні договору; 11) неоспо-рювання боржником здійсненої кредитором односторонньої відмови протягом розумного строку; 12) звільнення боржника від відповідальності за допущене порушення; 13) недобросовісність боржника; 14) врахування вини кредитора і його добросовісності; 15) неодноразовість порушення (визначення істотності порушення за сукупністю); 16) публічний характер порушеного договору; 17) неусунення боржником порушення в додатковий термін; 18) ненадання боржникові можли-вості усунути порушення; 19) готовність боржника усунути порушення, виражена у вигляді відповідного запиту; 20) об`єктивну неможливість усунення порушення; 21) можливість легкого виправлення порушення силами кредитора або залучених ним осіб.

Однією з істотних умов договору оренди землі, яка становить основний інтерес особи, яка передає майно в оренду є орендна плата за таким договором та її отримання. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, внаслідок чого сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Системний аналіз положень наведеного законодавства вказує на те, що у питаннях підстав для розірвання договорів оренди землі має в сукупності досліджуватися як систематичність, так і істотність допущеного порушення умов договору.

Одним із факторів, що може братися до уваги, є питання про те, наскільки боржник, який порушив договір, реально заінтересований у збереженні договору: чи не спричинить розірвання договору для нього значної шкоди. Розірвання порушеного договору як санкція має бути макси-мально збалансованим і відповідати тяжкості правопорушення.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

На підтвердження систематичної несплати впродовж шести місяців орендної плати в матері-алах справи наявні податкові декларації за 2020 та 2021 рік, листи Сільської ради №293/02-26 від 05.05.2021 та №423 від 17.06.2021.(арк.справи 29, 34-42, 49)

Матеріали справи не містять доказів погашення боргу Товариством ні під час провад-ження в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної, хоч останній і наголошує на його сплаті.

На підставі наведених вище обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що несплата за землю по договору орендарем не здійснена за листопад-грудень 2020 року та січень-квітень 2021 року, що підтверджується інформацією як Самарівської сільської ради, так і ГУ ДПС у Волинській області та така несплата є системною, оскільки орендна плата повинна вноситись щомісячно, а згідно наявної інформації упродовж 6 місяців поспіль плата не внесена.

Суд першої інстанції врахувавши викладені обставини, дійшов висновку, що укладений ГУ Держгеокадастру у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Філд Компані» договір підлягає розірванню у зв`язку з систематичною несплатою Відповідачем орендної плати, що є порушенням істотних умов Договору оренди.

Крім того, статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припи-нення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

У зв`язку з розірванням Договору оренди від 19.04.2019 підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання ТзОВ «АгроФілд Компані» повернути спірну земельну ділянку орендо-давцеві Самарівській сільській раді.

На переконання апеляційного суду всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про неправомір-ність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроФілд Компані» на рішення господарського суду Волинської області від 27.09.2021 у справі №903/479/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/479/21 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.