ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07.02.2022 Справа № 914/251/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Тараса РИМА, розглянувши заяву про видачу судового наказу

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта",
до боржника:Приватного підприємства "Укр-Арт-Групп",
про: стягнення 222'079,59 грн,
визнав за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Як убачається з поданих матеріалів, між заявником (замовник) та боржником (виконавець) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень.

1. Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки (1) за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, (2) щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, у відповідності до положень статей 12 та 148 Господарського процесуального кодексу, судовий наказ може бути виданий лише за вимогами про стягнення грошових коштів, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Тобто заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог заявника.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити на підставі аналізу поданих документів. Так, представлені заявником докази свідчать про спірність його вимог, адже акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не підписані боржником. Крім того, заявник зазначає у заяві про видачу судового наказу, що боржник ухиляється від підписання таких актів.

Зазначене свідчить про наявність між сторонами спору щодо нарахованих сум та обізнаність заявника з цією обставиною. Отже, заявлені в заяві вимоги не відповідають засадам здійснення наказного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

2. Заявник просить стягнути з боржника кошти за експедиторські послуги, надані у липні 2018 року-квітні 2019 року.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зважаючи на це, з моменту виникнення права вимоги заявника на заборгованість, що виникла у період із липня 2018 року по грудень 2018 року, пройшов строк, який перевищує встановлену Цивільним кодексом України позовну давність.

Отже, оскільки заявник порушив вимоги статті 150 Господарського процесуального кодексу України (в заяві про видачу судового наказу зазначено вимоги, які не відповідають презумпції безспірності та статтям 12 та 148 Господарського процесуального кодексу України) та на підставі пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, у видачі судового наказу належить відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 27, 29, 149, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у видачі судового наказу.

Суд інформує заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, він може звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Рим Т.Я.