ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року м. Дніпро Справа № 908/1390/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року (суддя Юлдашев О.О.) у справі № 908/1390/19

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС, (69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 8, офіс 3), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19 визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ у розмірі 95 510 502,08 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, пеня 71 785 856,20 грн. з шостою чергою задоволення та 4 204,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення; решту заявлених кредиторських вимог у розмірі 18 491 134,62 грн. відхилено.

Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом першої інстанції не з`ясовано обставин зміни строку сплати за векселями АА №№ 1396, виданих боржником кредитору в погашення заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ 394-08 від 16.08.2012р., та відповідності такої зміни умовам векселів, оскільки оригінали векселів судом не досліджувалися та до матеріалів справи не долучалися;

- судом першої інстанції не враховано, що кредитором вже частково задоволено свої вимоги до боржника на суму 191 880,00грн. у відповідності до умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між кредитором та боржником 11.03.2015р., отже розмір заявлених грошових вимог не відповідає обставинам справи;

- грошові вимоги кредитора є необґрунтованими, оскільки ним не було подано разом з заявою про грошові вимоги оригіналів та копій векселів АА №№ 1396, на яких і ґрунтуються грошові вимоги, а подані кредитором копії договору про здійснення розрахунків від 04.08.2014р. та додаткові угоди до нього не є належними доказами у справі;

- судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин норми Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі, якими встановлено певний порядок та строки пред`явлення векселів до платежу, які не були дотримані кредитором;

- Уніфікованим законом „Про переказні векселі та прості векселі не встановлено застосування пені в разі прострочення вексельного платежу, тому нарахування кредитором пені є безпідставним.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2021р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.11.2021р.

Кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ подано відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким він проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на пред`явлення вимог до боржника не на підставі векселів, а на підставі договору про здійснення розрахунків від 04.08.2014р., яким сторони змінили зобов`язання з оплати векселів та встановили інші підстави та умови погашення боржником своєї заборгованості, тобто зазначає про новацію зобов`язання.

Кредитор також вказує, що в період з 14.04.2014р. по 29.05.2014р. Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Мегаполіс ДКС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р., що в т.ч. свідчить про перевірку податковим органом дійсності договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 394-08 від 16.08.2012р. та реальності відповідних господарських операцій між ТОВ «Альянс ВВ» та ТОВ «Мегаполіс ДКС». Вказані обставини були предметом дослідження у справі № 826/19396/16 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зазначає ТОВ «Альянс ВВ» і про дослідження місцевим господарським судом оригіналів векселів під час розгляду справи № 908/1390/19 (908/3258/20) та про фіктивність договору, право вимоги за яким було передано ТОВ «Мегатрейд 13».

Представником банкрута подано до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу, у якій він погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Мегатрейд 13» та просить її задовольнити.

У судовому засіданні по справі оголошувались переви з 25.11.2021р. по 17.01.2022р. та з 17.01.2022р. по 24.01.2022р.

05.01.2022р. до апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника апелянта, у яких він зазначив про сплив строку пред`явлення вимог ТОВ «Альянс ВВ», що грунтуються на векселях АА №№ 1396, який встановлений Уніфікованим законом „Про переказні векселі та прості векселі, а також про незаконність нарахування пені та 3% річних згідно з ст. 625 ЦК України, оскільки їх нарахування не передбачено Уніфікованим законом, та про порушення вимог Закону України «Про обіг векселів» під час оформлення спірних векселів, оскільки вони не підписані діючим керівником та головним бухгалтером ТОВ «Мегаполіс ДКС».

17.01.2022р. представником апелянта подано до апеляційного суду заяву про застосування строків позовної давності до грошових вимог ТОВ «Альянс ВВ», яка містить клопотання про поновлення строку на її подання, яке обгрунтовано не повідомленням апелянта судом першої інстанції про призначення судового засідання з розгляду грошових вимог ТОВ «Альянс ВВ».

24.01.2022р. представником апелянта знов подано письмові пояснення, у яких ним зазначено про пропуск ТОВ «Альянс ВВ» строків, встановлених Уніфікованим законом „Про переказні векселі та прості векселі, на пред`явлення спірних векселів до платежу, відсутність доказів опротестування векселів у не платежу, а також про не встановлення судом першої інстанції реальності господарської операції щодо продажу облігацій за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ 394-08 від 16.08.2012р.

Отже, шляхом подання вищенаведених письмових пояснень та заяви про застосування позовної давності, які надійшли до апеляційного суду у січні 2022р., апелянтом фактично здійснено доповнення апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19, зокрема в частині незаконності нарахування пені та 3% річних згідно з ст. 625 ЦК України, порушення вимог Закону України «Про обіг векселів» під час оформлення спірних векселів, необхідності застосування строків позовної давності до грошових вимог ТОВ «Альянс ВВ», не встановлення судом першої інстанції реальності господарської операції щодо продажу облігацій за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ 394-08 від 16.08.2012р.

Згідно ж з ч.ч. 1, 2 ст. 266 ГПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19 відповідно до ст. 256 ГПК України сплив ще у серпні 2021р., а ТОВ «Мегатрейд 13» не направлено вказаних письмових пояснень та заяви іншим учасникам справи, що виключає прийняття вказаних доповнень до апеляційної скарги до розгляду.

Отже, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 266, ч. 1 ст. 269 ГПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів первісно поданої апеляційної скарги.

Крім цього, апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 12.10.2021р. було встановлено учасникам справи строк до 20.11.2021 на подання відзивів на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, а також заяв, клопотаннь відповідно до ст.ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткових доказів та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції, а також визначено, що до усіх документів, що подаються до суду, додаються докази направлення їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За наведених обставин викладене апелянтом в заяві про застосування строків позовної давності до грошових вимог ТОВ «Альянс ВВ» клопотання про поновлення строку на її подання, а також подані ним 24.01.2022р. письмові клопотання про визнання поданих кредитором доказів недопустимими, про витребування доказів (виписки з рахунку у цінних паперах), які до того-ж не були направлені учасникам справи, та усно заявлене під час судових дебатів клопотання про постановлення окремої ухвали щодо посадових осіб ТОВ «Мегаполіс ДКС», які оформлювали спірні векселя, апеляційний суд залишає без розгляду.

Водночас, з приводу неможливості подання апелянтом суду першої інстанції заяви про застосування позовної давності внаслідок не повідомленням апелянта судом першої інстанції про призначення судового засідання з розгляду грошових вимог ТОВ «Альянс ВВ», колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.08.2021р. було здійснено процесуальну заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Кур`єр Україна у справі № 908/1390/19 на Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13, а ухвалою від 06.08.2021р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ з грошовими вимогами до боржника та призначено судове засідання на 17.08.2021 для її розгляду.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 06.08.2021р. була направлена на адресу ТОВ Мегатрейд 13, втім була повернута органом зв`язку суду без вручення адресату внаслідок його відсутності за вказаною адресою (а.с. 220-221, т. 4).

Отже, матеріалами справи підтверджується повідомлення судом першої інстанції ТОВ Мегатрейд 13 про призначення на 17.08.2021р. судового засідання у справі № 908/1390/19.

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 наведено висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити. Представник кредитора проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Інші учасники справи, не скористалося своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, про час та місце його проведення були повідомлені апеляційним судом, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, неодноразове не з`явлення представників інших учасників справи в судові засідання, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка представників учасників справі в судове засідання обов`язковою, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників справии.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта та кредитора, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019р. у справі № 908/1390/19 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" у відповідності до вимог ст. 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019р. у справі № 908/1390/19 припинено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

23.11.2020р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ з грошовими вимогами до банкрута у загальному розмірі 185 787 492,90 грн., які складаються з суми основного боргу 45 653 029,91грн., пені 87 944 024,87грн., 3% річних 7 933 352,72грн., інфляційні втрати 44 257 085,40грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19 визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ у розмірі 95 510 502,08 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, пеня 71 785 856,20 грн. з шостою чергою задоволення та 4 204,00 грн. судового збору з першою чергою задоволення; решту заявлених кредиторських вимог у розмірі 18 491 134,62 грн. відхилено.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ з грошовими вимогами до банкрута та постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Частиною 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Порядок же виявлення кредиторів боржника встановлений у ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно зі ст.ст. 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, встановлена така черговість задоволення вимог (з урахуванням структури боргу перед даним кредитором):

- зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово - 2 черга задоволення вимог кредиторів;

- вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) - 3 черга задоволення вимог кредиторів;

- вимоги кредиторів, не забезпечені заставою - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- неустойка (пеня, штраф) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ з грошовими вимогами до банкрута та долучених до неї доказів вбачається, що заявлена сума боргу складається з основного боргу 45 653 029,91грн., пені 87 944 024,87грн., 3% річних 7 933 352,72грн., інфляційних втрат 44 257 085,40грн. та виникла внаслідок невиконання банкрутом своїх зобов`язань за Договором про здійснення розрахунків від 04.08.2014р., що і є підставою заявлення кредиторських вимог.

Так, як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (покупець) 16 серпня 2012 року укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВЗ 94-08 (надалі - Договір № БВ394-08).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору № БВ394-08, продавець зобов`язується забезпечити передачу у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору цінні папери Облігація безпроцентна (цільова) іменна емітовані ТОВ "Мегаполіс ДКС" у кількості 1 134 775 штук загальною вартістю 45 844 910 (сорок п`ять мільйонів вісімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот десять) грн 00коп.

Згідно з пунктом 3.1 Договору № БВ394-08, продавець зобов`язується не пізніше 31 серпня 2012 року забезпечити переказ/списання цінних паперів зі свого рахунку, відкритого у зберігача, на користь покупця. Зазначений обов`язок Кредитор виконав, що підтверджується актом виконання від 16.08.2012 Договору №БВ394-08.

Пунктом 2.1. Договору № БВ394-0 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити суму договору на банківський рахунок продавця не пізніше 31 серпня 2012р. Не заперечені інші засоби розрахунків, передбачені діючим законодавством. У разі неможливості здійснити оплату грошовими коштами, покупець має право розрахуватися власним векселем, або векселем емітованим третьою особою.

Відповідно до акту від 07 вересня 2012 року про вексельний платіж до Договору № БВ394-08 покупець у рахунок виконання своїх зобов`язань перед продавцем, що випливають Договору № БВ394-08, передав останньому, як кошти платежу векселі, у кількості сорок шість векселів на загальну номінальну вартість 45 844 910 грн 00 коп.: Серія АА номер 1572351 по 1572395, дата складання 07 вересня 2012 року, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021 року та один простий вексель на суму 844 910,00 гривень, серія АА, номер 1572396,дата складання 07 вересня 2012 року, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021 року.

05.03.2014 року сторони внесли зміни до векселів, вказавши на бланку векселів шляхом закреслення раніше вказаної дати та проставлення нової та засвідчення цього підписами посадових осіб та відтисками печаток товариств, новий строк пред`явлення до платежу - не раніше 03.02.2015р.

04 серпня 2014 року між ТОВ Альянс ВВ та ТОВ "Мегаполіс ДКС", виходячи з приписів ст.ст. 11, 12 ЦК України, укладено Договір про здійснення розрахунків № б/н (надалі - Договір розрахунків), відповідно до якого сторони визначили порядок розрахунків щодо векселів: сорок п`ять простих векселів, кожен на суму 1 000 000,00 грн, - серія АА номери з 1572351 по 1572395, дата складання 07 вересня 2012 року, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31 липня 2014 року, та один простий вексель на суму 844 910,00 грн, - серія АА, номер 1572396, дата складання 07 вересня 2012 року, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31 липня 2014 року, емітентом та векселедавцем яких є ТОВ "Мегаполіс ДКС", а векселедержателем яких є ТОВ Альянс ВВ, що будуть пред`явленні останнім першому до оплати 27 липня 2015 року.

Загальна сума, що підлягає сплаті за всіма сорок шістьма векселями становить 45 844 910,00 грн.

Згідно п. 1.3 Договору розрахунків, заборгованість має бути сплачена ТОВ "Мегаполіс ДКС" у повному обсязі в строк до 31 липня 2015 року.

Пунктом 1.4 Договору розрахунків передбачено, що в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором боржник має передати кредитору в іпотеку належні на праві власності боржнику об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом - іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими кредитор буде іпотекодержателем, а боржник - іпотекодавцем.

На виконання зазначеної умови 07 серпня 2014 року та 18 серпня 2014 року між ТОВ Альянс ВВ та ТОВ "Мегаполіс ДКС" укладено іпотечні договори на об`єкти нерухомого майна, які посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І.

22.12.2014р. ТОВ Альянс ВВ та ТОВ "Мегаполіс ДКС" уклали додаткову угоду, якою внесли зміни до Договору розрахунків, змінивши строк погашення останнім заборгованості в розмірі 45 844 910,00 грн, а саме - 03 лютого 2015 року.

03 лютого 2015 року ТОВ Альянс ВВ звернулося до ТОВ "Мегаполіс ДКС" з вимогою виконати вимоги Договору розрахунків та сплатити грошові кошти за всіма сорока шістьма простими векселями в розмірі 45 844 910,00 грн, однак боржник відмовив в її задоволенні, та не виконав покладений на нього Договором розрахунків обов`язок, а саме не сплатив кредитору зазначену суму, що призвело до виникнення боргу.

19.02.2015 ТОВ "Мегаполіс ДКС" надало відповідь на вимогу ТОВ Альянс ВВ, з якої вбачається, що у боржник не має можливості сплатити кредитору грошові кошти відповідно до умов Договору розрахунків у зв`язку з відсутністю грошових коштів у боржника. Цим же листом боржник не заперечив проти звернення кредитором стягнення (шляхом оформлення права власності) на всі предмети іпотеки за всіма іпотечним договорами, які укладено між боржником (іпотекодавець) та кредитором (іпотекодержателем) в забезпечення зобов`язань боржника за Договором розрахунків.

Враховуючи зазначену обставину неспроможності ТОВ "Мегаполіс ДКС" виконати умови Договору розрахунків, тобто сплатити грошові кошти ТОВ Альянс ВВ, 20.02.2015 сторонами, з метою забезпечення виконання боржником свого обов`язку по сплаті грошових коштів кредитору, керуючись статтею 604 Цивільного кодексу України, до Договору розрахунків внесено зміни шляхом підписання Додаткової угоди №2, зокрема:

- абзац другий пункту 1.1 Договору розрахунків сторони виклали у наступній редакції: Загальна сума, що підлягає сплаті за всіма сорока шістьма векселями на вимогу Сторони-1, становить: 45 844 910 (сорок п`ять мільйонів вісімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот десять) грн 00 коп. (далі за текстом - сума заборгованості). У разі несплати Стороною-2 в повному обсязі суми заборгованості на вимогу Сторони-1 у строк встановлений цим Договором, то сума заборгованості стає поточною заборгованістю Сторони-2 перед Стороною-1 за цим Договором;

- пункт 1.4 Договору розрахунків сторони виклали у новій редакції: В забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторона-2 передасть Стороні-1 в іпотеку належні на праві власності Стороні-2 об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом - іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими Сторона-1 буде іпотекодержателем, а Сторона-2 буде іпотекодавцем.

У разі несплати Стороною-2 суми заборгованості у повному обсязі у строк встановлений цим Договором, її може бути погашено Стороною-2 за рахунок іпотечного майна, а саме: Сторона-2 вправі вимагати від Сторони-1 зняти обтяження у вигляді іпотеки та заборони відчуження іпотечного майна з наступним його продажом за ринковими цінами.

У разі непогашений суми заборгованості Стороною-2 в повному обсязі, у тому числі за рахунок продажу іпотечного майна в порядку визначеному цим пунктом Договору, іпотечні договори, які укладено в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, вважаються чинними, а іпотека підлягає поновленню. У такому разі, та з метою погашення суми заборгованості Стороною-2 Сторона-1 за згодою Сторони-2 може звернути стягнення на іпотечне майно;

- доповнили Договір розрахунків пунктом 3.3 наступного змісту: Терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення суми заборгованості, пені, інфляційних втрат й 3% річних, встановлюються Сторонами тривалістю в 10 (десять) років (стаття 259 Цивільного кодексу України);

- виклали пункт 7.1 Договору розрахунків у новій редакції: Цей Договір набирає чинності в день його підписання Сторонами та діє до повного виконання ними зобов`язань за Договором.

Таким чином, 20.02.2015 кредитор й боржник визначили, що сума заборгованості, якщо не буде сплачена 03.02.2015, є поточною заборгованістю за Договором розрахунків останнього перед першим, а також встановили порядок й спосіб сплати грошових коштів по Договору розрахунків, збільшили термін позовної давності до 10-ти років, та встановили, що Договір розрахунків діє до повного виконання ними зобов`язань за Договором.

Також, 11.03.2015 між кредитором та боржником укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторонами досягнуто згоди часткового погасити поточну заборгованість боржника по Договору розрахунків шляхом передачи у власність кредитора іпотечного майна - одного машиномісця в підземному паркінгу, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, гараж 62, загальною площею 40 кв.м., вартістю 191 880 грн 09 коп.

Отже, борг Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС перед Товариством з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ за Договором про здійснення розрахунків № б/н від 04 серпня 2014 року, з урахуванням змін та доповнень внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015 та здійснення часткового розрахунку шляхом передачі у власність кредитора пререданого в іпотеку машиномісця, станом на дату подання заяви до суду становить 45 653 029 (сорок п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят три тисячі двадцять дев`ять) грн 91 коп., а відповідні доводи апелянта щодо невідповідності розміру основного боргу боржника, визнаного судом першої інстанції, обставинам справи, є безпідставними.

Керуючись пунктами 2.1.3, 3.2 та 3.3 Договору розрахунків, із змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 20.02.2015, статтями 259 та 625 ЦК України, кредитором на суму заборгованості, за період з 04.02.2015 по 19.11.2020, нараховано пеню у загальному розмірі 87 944 024,87 грн., 3% річних у загальному розмірі 7 933 352,72 грн. та інфляційні втрати у загальному розмірі 44 257 085,40 грн.

Місцевим господарським судом було здійснено перерахунок пені та іфляційних втрат та встановлено, що належний до визнання розмір пені складає 71 785 856,20 грн., а інфляційних втрат складає 41 924 119,45 грн. Обгрунтованість здійсненого перерахунку учасниками справи не оспорюється.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ у розмірі 95 510 502,08 грн. основного боргу (основний борг - 45 653 029,91 + інфляційні втрати - 41 924 119,45 + 3% річних - 7 933 352,72) з четвертою чергою задоволення, пеня 71 785 856,20 грн. з шостою чергою задоволення, та 4 204,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами з першою чергою задоволення.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не застосування до спірних правовідносин норм Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі, адже як вбачається зі змісту заяви кредитора з грошовими вимогами та поданих разом з нею доказів, вимоги кредитора ґрунтуються на Договорі про здійснення розрахунків від 04.08.2014р., яким сторони за взаємною згодою, до настання строку платежу за векселями, змінили зміст та підстави виникнення грошового зобов`язання боржника перед кредитором, а саме з зобов`язання за векселями на зобов`язання за цивільно-правовим договором, що не суперечить як нормам ЦК України, так і Уніфікованого закону „Про переказні векселі та прості векселі, який не містить заборон на зміну вексельного зобов`язання на інше, за згодою учасників відповідних правовідносин.

Відповідно ж до ч.ч. 1,2,3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

Новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом.

Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір про здійснення розрахунків від 04.08.2014р. є оспорюваним правочином та недійсним в судовому порядку не визнавався.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зобов`язаною особою за вищенаведеними векселями є лише боржник, а учасниками вексельних правовідносин лише боржник і кредитор, якими і було досягнуто згоди щодо новації вексельного зобов`язання, тобто така новація не стосується прав та обов`язків інших осіб.

Боржник також не заперечує як факт укладення між сторонами Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВЗ 94-08 від 16.08.2012р. та його виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ, так і факт наявності в нього заборгованості за придбані за вказаним договором цінні папери.

З урахуванням викладеного апеляційний судд вважає безпідставними доводи апелянта щодо не подання кредитором разом з заявою з грошовими вимогами оригіналів та копій векселів та не долучення судом першої інстанції оригіналів векселів до матеріалів справи.

До того-ж, обставини зміни строку платежу за векселями АА №№ 1396, виданих боржником кредитору в погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ 394-08 від 16.08.2012р. боржником та кредитором не оспорюються.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу, такою що відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому підстави передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021р. у справі № 908/1390/19 відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 року у справі № 908/1390/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 07.02.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов