ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/644/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

при секретарі судового засідання Іванії К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

(вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський"

(вул. Міцкевича, 51, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111)

про стягнення 1 370 489,01 грн заборгованості

за участю:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" про стягнення, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 1 370 489,01 грн заборгованості, з яких 1 018 130,28 грн основної заборгованості з орендної плати, 180 211,72 грн пені, 101 813,03 грн штрафу та 70 333,98 грн інфляційних втрат.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.07.2021 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

26.07.2021 до суду від позивача надійшла заява (вх.№11559/21) про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.08.2021.

У підготовчих засіданнях 17.08.2021, 13.09.2021 відкладено розгляд справи (відповідні ухвали занесено до протоколів судових засідань), про що представника позивача повідомлено під розписку в судовому засіданні, а відповідача ухвалою-повідомленням про судове засідання.

У підготовчому засіданні 24.09.2021 за клопотанням позивача (вх.№16144/21 від 24.09.2021) судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 27.10.2021 та відкладено підготовче засідання на 11.10.2021 (відповідні ухвали занесено до протоколу судового засідання). Про відкладення підготовчого засідання представника позивача повідомлено під розписку в судовому засіданні, а відповідача ухвалою-повідомленням про судове засідання.

Від представника відповідача до суду надійшли:

- 24.09.2021 клопотання (вх.№14936/21) про ознайомлення з матеріалами справи;

- 11.10.2021 клопотання (вх.№15931/21) про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання додаткового часу на ознайомлення.

У підготовчому засіданні 11.10.2021 судом оголошено перерву до 27.10.2021 (відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання), про що представники сторін повідомлені під розписку в судовому засіданні.

20.10.2021 до суду від позивача надійшла заява (вх.№17773/21) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути 1 018 130,28 грн заборгованості з орендної плати, 180 211,72 грн пені, 101 813,03 грн штрафу та 70 333,98 грн інфляційних втрат. Заява мотивована тим, що з 25.05.2021 по 30.09.2021 відбулось нарахування орендної плати, в результаті чого зросла заборгованість відповідача з орендної плати, пені та штрафу.

27.10.2021 до суду від відповідача електронною поштою (без кваліфікованого електронного підпису) надійшло клопотання (вх.№16910/21) про відкладення підготовчого засідання з метою подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 27.10.2021 представник позивача подала письмові пояснення (вх.№16943/21), в яких не заперечує щодо продовження підготовчого засідання. З метою забезпечення процесуальних прав сторін (позивача на збільшення позовних вимог, а відповідача на заперечення щодо позовних вимог у збільшеному розмірі) судом прийнято збільшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 10.11.2021 (відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання), про що представника позивача повідомлено під розписку в судовому засіданні, а відповідача ухвалою-повідомленням про судове засідання.

10.11.2021 підготовче засідання не відбулося в зв`язку з перебуванням судді Валєєвої Т.Е. з 09.11.2021 на лікарняному внаслідок захворювання на Covid-19.

Ухвалою-повідомленням про судове засідання від 02.12.2021 сторін повідомлено про те, що наступне підготовче засідання відбудеться 17.12.2021.

У підготовчому засіданні 17.12.2021 закрито підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті (відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання). Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 17.01.2022, про що сторін повідомлено ухвалою - повідомленням про судове засідання, а відповідача - додатково телефонограмою від 20.12.2021. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначена ухвала - повідомлення 28.12.2021 вручена відповідачу (а.с. 106).

У судове засідання 17.01.2022 представники сторін не з`явилися.

У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання у нарадчій кімнаті судом підписано вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позиції сторін.

Позиція позивача. Позовні вимоги, з урахуванням заяви (вх.№17773/21 від 20.10.2021) про збільшення позовних вимог, мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань за договором оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства Рибне господарство "Галицький" №09/14 від 25.02.2014 відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі внесено орендні платежі, в зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати орендної плати, на яку позивачем нараховано пеню та штраф, а також інфляційні втрати.

Як на правову підставу заявлених вимог позивач посилається на ст. 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 231, 232 Господарського кодексу України.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог.

Позиція відповідача. Відповідач у встановлений ГПК України строк відзив на позов суду не подав, проти позовних вимог не заперечив. У підготовчому засіданні 11.10.2021 (єдине судове засідання, в якому взяв участь представник відповідача) жодної правової позиції з приводу заявлених позовних вимог представник відповідача не висловив.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 ГПК України, судочинство у судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін, зокрема:

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій;

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву у встановлений ГПК України строк не скористався, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи на підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Обставини справи, встановлені судом.

25.02.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області (далі - орендодавець, позивач; на сьогодні - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства Рибне господарство "Галицький" №09/14 (далі договір оренди) (а.с. 3-5).

Згідно з умовами договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування з метою ведення рибного господарства цілісний майновий комплекс Державного підприємства Рибне господарство "Галицький", розташований за адресою: вул. Л.Українки, 12, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, вартістю 2 968 169,00 грн (п. 1.1, 1.6 договору оренди).

Пунктами 3.1 - 3.3 договору оренди визначено, що орендна плата за базовий місяць оренди січень 2014 року становить 39 888,09 грн без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2014 року з врахуванням добової орендної плати. Нарахування ПДВ на суму орендної плати та його сплата здійснюється в порядку визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата в повному обсязі перераховується орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем до державного бюджету.

У відповідності до п. 3.5 договору оренди орендна плата, перерахована до держаного бюджету несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від суми недоплати, розрахованої за кожен день простроченого платежу, з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день сплати.

При цьому, у разі, якщо на дату сплати орендної сплати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 3.8 договору оренди).

За актом приймання-передачі державного майна від 25.02.2014 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства Рибне господарство "Галицький" за адресою вул. Л.Українки, 12, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, вартістю 2 968 169,00 грн (а.с. 6).

У подальшому між сторонами було укладено зміни та доповнення №1 до договору оренди від 20.05.2016, якими, зокрема, змінено розмір базового місяця оренди та встановлено його на рівні квітня 2016 року у розмірі 71 457,04 грн без ПДВ.

Крім того, між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору оренди від 12.12.2016, яким змінено базовий місяць оренди на жовтень 2016 року та уточнено розмір орендної плати за період до 31.12.2019 (а.с. 48-51).

Щодо строку дії договору оренди.

Згідно з п. 10.1 договору оренди, цей договір укладено строком на 10 років та діє з 25.02.2014 до 24.02.2024.

Відповідно до п.10.7 договору оренди чинність договору припиняється достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду. Договір розривається орендодавцем в односторонньому порядку у разі несплати орендної плати в повному обсязі за 3 місяці.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2021 у справі №909/1098/20, серед іншого, розірвано договір оренди.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 зазначене рішення залишено без змін.

Отже, строк дії договору оренди припинився 01.11.2021 внаслідок набрання законної сили рішенням суду про розірвання цього договору.

Щодо судових рішень про стягнення заборгованості за договором оренди.

Стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди неодноразово було предметом розгляду господарських судів.

Так, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.10.2020 у справі №909/482/20 стягнено з відповідача на користь позивача:

- 438 203,19 грн заборгованості з орендної плати;

- 44 977,25 грн пені;

- 55 200,28 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2021 у справі №909/1098/20, окрім розірвання договору оренди, також стягнено з відповідача:

- 663 284,70 грн заборгованості з орендної плати за травень - листопад 2020;

- 52 323,12 грн пені за період з 01.05.2020 по 30.11.2020;

- 66 328, 47 грн штрафу за період з 01.05.2020 по 30.11.2020;

- 37 532,50 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2019 по 30.11.2020.

Щодо позовних вимог у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі, що розглядається, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№17773/21 від 20.10.2021), є стягнення з відповідача (а.с. 1, 2, 7-11, 80-84):

- 1 018 130,28 грн заборгованості з орендної плати за грудень 2020 вересень 2021;

- 180 211,72 грн пені за період з 01.12.2020 по 30.09.2021;

- 101 813,03 грн штрафу за період з 01.12.2020 по 30.09.2021;

- 70 333,98 грн інфляційних втрат за період з 01.12.2020 по 30.04.2021 (позовні вимоги в частині інфляційних втрат не було збільшено станом на 30.09.2021).

Отже, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач припинив здійснювати сплату орендної плати, внаслідок чого допустив нарощування значної заборгованості.

У зв`язку з несплатою заборгованості відповідачем у добровільному порядку, позивач, як орган державної влади, якому надано право розпорядження відповідним державним майном від імені та в інтересах держави, в т.ч. здійснення контролю за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права, які застосував суд. Мотиви їх застосування.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму і до таких правовідносин застосовуються як норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

У силу ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом (частина 6 зазначеної статті).

За приписами ч. 1, 6 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Розмір та порядок сплати орендної плати сторонами погоджено у розділі 3 договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.3 договору оренди орендна плата в повному обсязі перераховується орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем до державного бюджету.

Враховуючи те, що відповідач всупереч умовам договору оренди не виконав своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати за грудень 2020 - вересень 2021 року в сумі 1 018 130,28 грн, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені та штрафу.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, ст. 230 - 232 Господарського кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка у формі пені, штрафу, яка сплачується боржником у разі порушення зобов`язання.

Також згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, у пункті 3.5 договору оренди сторони погодили, що орендна плата, перерахована до держаного бюджету несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від суми недоплати, розрахованої за кожен день простроченого платежу, з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день сплати.

У частині 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього строку, але такий строк, з урахуванням положень статей 251, 252 Цивільного кодексу України має бути визначений. При цьому, перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у своїй постанові від 16.12.2021 у справі №925/1386/19).

Як зазначає позивач в своїй заяві від 20.07.2021 №10-05-01363 (вх.№11559/21 від 26.07.2021), розрахунок заборгованості, в т.ч. пені та штрафу, здійснювався позивачем в базі даних ІППС "ЕТАП-ОРЕНДА" (а.с. 28).

З обох розрахунків пені, здійснених позивачем, вбачається (а.с. 9, 84), що позивачем правомірно нараховано пеню, починаючи з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане (тобто з 11-ого числа кожного місяця, наступного за місяцем оренди).

Однак, базою нарахування позивачем визначено не заборгованість з орендної плати за один місяць (зокрема, за січень 2021 року у розмірі 98 678,54 грн, яка виникає з 11.02.2021), а загальну (сукупну) заборгованість відповідача з орендної плати (зокрема, у розмірі 1 287 578,61 грн, тобто всю існуючу заборгованість станом на 11.02.2021), що не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Отже, здійснивши перерахунок суми пені, судом встановлено, що сума пені за період з 01.12.2020 по 30.09.2021, з урахуванням шестимісячного строку нарахування, становить 51 380,50 грн.

У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення 51 380,50 грн пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин справи позові вимоги в решті суми пені (в частині стягнення 128 831,22 грн пені) задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У пункті 3.8 договору оренди сторони встановили, що орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці.

Враховуючи прострочення заборгованості з орендної плати в сумі 1 018 130,28 грн на строк понад 3 місяці, позовні вимоги в частині стягнення 101 813,02 грн штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд відмічає те, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. (Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19).

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дія статті 625 Цивільного кодексу України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення.

У разі настання прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, у кредитора виникає право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Позивачем за період з 01.12.2020 по 30.04.2021 нараховано 70 333,98 грн інфляційних втрат (позовні вимоги в частині інфляційних втрат не було збільшено позивачем станом на 30.09.2021).

Отже, перевіривши правильність нарахування позивачем суми інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума інфляційних втрат у розмірі 70 333,98 грн є арифметично правильною.

За таких обставин справи позовні вимоги в частині стягнення 70 333,98 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з попереднім розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, позивач зазначив тільки судовий збір.

Звертаючись до суду з позовом та подаючи заяву про збільшення позовних вимог, позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 21 685,00 грн, що підтверджується:

платіжним дорученням від 01.06.2021 №267 на суму 9 943,00 грн;

платіжним дорученням від 15.06.2021 №313 на суму 3 057,00 грн;

платіжним дорученням від 08.10.2021 №617 на суму 8 685,00 грн.

Однак, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову.

Враховуючи те, що ціна позову (після збільшення позовних вимог) становить 1 370 489,01 грн, то судовий збір у справі складає 20 557,33 грн (1 370 489,01 грн*1,5%).

Отже, позивачем сплачено судовий збір на 1 127,67 грн більше, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, судовий збір у розмірі 1 127,67 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Враховуючи відсутність на час прийняття рішення у справі клопотання позивача про повернення судового збору, сплаченого за подання позову, повернення судового збору судом не здійснюється.

Питання про повернення сплаченого судового збору з Державного бюджету України судом може бути вирішено після звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

У відповідності до приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову (на 90,60%), судовий збір в розмірі 20 557,33 грн покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 14, 43, 73, 74, 76, 80, 86, 123, 129, 165, 178, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" про стягнення 1 370 489,01 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" (вул. Міцкевича, 51, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111; ідентифікаційний код 38521540) в дохід Державного бюджету України 1 018 130,28 грн (один мільйон вісімнадцять тисяч сто тридцять гривень двадцять вісім копійок) основної заборгованості з орендної плати, 51 380,50 грн (п`ятдесят одну тисячу триста вісімдесят гривень п`ятдесят копійок) пені, 101 813,03 грн (сто одну тисячу вісімсот тринадцять гривень три копійки) штрафу та 70 333,98 грн (сімдесят тисяч триста тридцять три гривні дев`яносто вісім копійок) інфляційних втрат.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" (вул. Міцкевича, 51, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111; ідентифікаційний код 38521540) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019; ідентифікаційний код 42891875) 18 624,94 грн (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні дев`яносто чотири копійки) судового збору.

4. На виконання рішення видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. У частині стягнення пені в сумі 128 831,22 грн в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 01.02.2022.

Суддя Т.Е. Валєєва