ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/861/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Комунального підприємства "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3" до Фізичної особи-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича про стягнення 5919 грн. 36 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 21.02.2006 року, 5919 грн. 36 коп. основного боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг за період з 01.02.2018 року по 01.07.2020 року з утримання будинку та прибудинкової території за адресою Черкаська область, м. Умань, вул.Комарова, 3.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 08.07.2021 року позовну заяву прийняв до розгляду, по ній відкрив провадження у справі № 925/861/21 за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику осіб і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, ухвала Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 року адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернена суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою суду від 12.01.2022 року судове засідання для розгляду справи по суті призначено 03.02.2022 року, запропоновано позивачу у строк до десяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив; договір оренди нежитлового приміщення № 68 від 22.03.2006 року, який зазначений в додатку від 22.03.2006 року до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 21.02.2006 рок, відповідачу встановлено строк до п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України.

Позивач в особі директора подав суду 31.01.2022 року, 01.02.2022 року заяви (вх. № 1471/22, № 1532/22), в яких на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2022 року подав вказані в ній докази, підтримав позовні вимоги та просив розгляд справи провести без участі їх представника.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, відповідно до даних Укрпошти про відстеження поштового відправлення - ухвала Господарського суду Черкаської області від 12.01.2022 року адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, останньому не вручена з відміткою «інші причини».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі № 925/861/21 письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

21.02.2006 року Комунальне підприємство «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1», як власник будинку та відповідач - Приватний підприємець Джумагазієв Анатолій Карімович, як орендар, уклали договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (далі - Договір, а.с. 17), за умовами Розділу 1 якого власник будинку забезпечує обслуговування житлового будинку та прибудинкової території за адресою: вул.Комарова, 3. Орендар приймає участь у витратах на виконання названих робіт за цією адресою, площа приміщення 94,5 м.кв.

Сторони договору погодили істотні умови цього договору, зокрема:

п. 2.1. - власник будинку зобов`язується:

п. 2.1.1. - виконувати роботи по утриманню будинку, прибудинкової території згідно з вимогами Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкової території;

п. 2.1.3. - доводити до відома орендаря зміни витрат на утримання будинків і договірних тарифів на послуги за допомогою засобів масової інформації;

п.2.2. Орендар зобов`язується:

п..2.2.3 - не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок власника будинку за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі приміщення що використовується;

п. 2.2.5 - у разі розірвання договору оренди зобов`язується попередити про це власника будинку у п`ятиденний термін з моменту розірвання договору;

п. 2.2.6. - при порушенні зобов`язань по підп..2.2.5. оплатити утворену заборгованість по платежам;

п. 3.1.2. - власник будинку має право при порушенні зобов`язань по підпункту 2.2.3. та 2.2.5 стягнути з Орендаря прострочену заборгованість по платежам;

п.7.1. - строк дії договору з 01.03.2006 року по 31.12.2006 року;

п.7.2. - строк дії договору продовжується на той же термін, якщо за 15 днів до закінчення терміну його дії власник будинку письмово не повідомляє орендаря про його розірвання.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

22.03.2006 року до Договору сторони уклали додаток (а.с. 18), в якому п. 2 зокрема виклали п. 7.1. в наступній редакції: «договір вступає в дію з 22.03.2006 року по 31.12.2006 року».

Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 року № 369 « Про визначення виконавців послуг» (а.с. 22), вирішено зокрема, виконавцем житлово-комунальних послуг визначити щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду: Комунальне підприємство «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1», Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2, ремонтно-експлуатаційне управління №3 та підприємства і організації, на балансі яких перебуває житловий фонд.

Із витягу із Статуту позивача (а.с. 15) вбачається, що позивач Комунальне підприємство "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3" є правонаступником прав та обов`язків Уманського Комунального підприємства «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1» та Комунального підприємства «Уманське Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2»; засновником підприємства є Уманська міська рада.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 13.10.2016 року №275 «Про тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій Комунального підприємства "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3"» (а.с. 19) зокрема п.1, 3 затверджено перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, а також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій (додається - а.с. 19 на звороті) та встановлено тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій (згідно з додатком).

Згідно встановленого тарифу, розмір плати за технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, каналізації становить 0,4310 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення.

Згідно встановленого тарифу, розмір плати за поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації за виключенням під`їздів, становить 1,1708 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення. Оскільки приміщення має окремий вхід, розмір нарахування по послузі зменшений до 0,750 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення.

Згідно встановленого тарифу, розмір плати за прибирання прибудинкової території становить 1,0760 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 13.10.2016 року №275 оприлюднено 21.10.2016 року в друкованому виданні «Уманська Зоря» № 45 (16850).

За розрахунком позивача ним надано у період з 01.02.2018 року по 01.06.2021 року послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: вул.Комарова, 3, що підтверджено актами: від 17.11.2018 pоку виконано монтаж електричних мереж для підключення теплового лічильника; від 09.01.2020 року технічне обслуговування внутрішньо будинкових електричних мереж; вiд 17.06.2020 року - проведений капітальний ремонт електрощитової будинку; вiд 19.09.2017 року - заміна каналізаційної труби; вiд 30.04.2018 року - планове прибирання підвального приміщення; вiд 17.05.2018 року - прочистка каналізації у пiдвалi будинку; вiд 28.09.2018 року - виконано поточний ремонт покрівель будинків, у тому числі будинку по вулиці Комарова, 3 в м.Умань; вiд 18.03.2019 року - ремонт ливневої системи iз заміною конструктивних елементів; вiд 19.03. 2019 року - проведена ізоляція теплових магістралей; № 36 від 23.04.2019 року, №97 від 23.04.2019 року, а також копії товарно - танспортної накладної від 23.04.2019 року - за допомогою автовишки здійснено аварійне обрізування дерев, у тому числі по вулиці Комарова,3 в місті Умань; вiд 05.06.2019 року - заміна частини труби загального водопостачання будинку; вiд 16 вересня 2019 року - виконані роботи по ремонту покрiвлi будинків, у тому числі по вулиці Комарова,3 в місті Умань; №164 вiд 08.04.2020 року - здачi-приймання робіт (надання послуг) по дезінфекції ФОП Литвинова Т.М., у тому числі по будинку по вулиці Комарова, 3 в місті Умань; вiд 23.09.2019 року - зварювальні роботи (ремонт батареї); вiд 19.11.2019 року - ремонт системи водопостачання будинку (зварювальні роботи); вiд 02.07.2020 року - ремонт системи загального водопостачання будинку iз заміною конструктивних елементів; вiд 13.08.2020 року - ремонт системи опалення iз заміною конструктивних елементів (підвал будинку) (а.с. 24-40) і зокрема відповідачу на загальну суму 6193 грн. 53 коп. (з урахуванням тарифу за 1 кв.м. 2,26 грн., щомісячне нарахування склало 2,26 грн. х 94,5 кв.м. = 213 грн. 57 коп.), які відповідач на день подачі позову оплатив частково на суму 274 грн. 17 коп.(у червні 2018 року), заборгованість у розмірі 5919 грн. 36 коп. відповідачем не сплачена.

16.02.2021 року Господарським судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича на користь Комунального підприємства "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3" 5 919 грн. 36 коп. плати у витратах на утримання будинку та прибудинкової території на підставі договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 21.02.2006 року, 227 грн. на відшкодування сплаченого заявником судового збору.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року, за заявою відповідача, скасовано судовий наказ від 16.02.2021 року виданий Господарським судом Черкаської області у справі № 925/168/21.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 21.02.2006 року з урахуванням внесених до нього змін, рішення Виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 року № 369 « Про визначення виконавців послуг», рішення Виконавчого комітету Уманської міської ради від 13.10.2016 року №275, якими врегульовано зобов`язання сторін.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, загальні положення про послуги визначені главою 63 ЦК України, про підряд - параграфом 1 глави 61 ЦК України.

Згідно з нормами ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.5 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частинами 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 204 ЦК України, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною ст. 23 ГК України визначено, що правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (стаття 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у даній сфері.

Згідно із частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється з урахуванням запланованих кількісних показників послуг, що повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій.

Послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Калькуляційною одиницею є 1 кв.м. загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. Послуги з утримання будинку і прибудинкової території нараховуються у залежності від площі, яку займає споживач.

З вищезазначеного вбачається, що Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є правонаступником Комунального підприємства «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1», з яким 21.02.2006 року відповідачем укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, в подальшому рішеннями Виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 року №369, 13.10.2016 року №275 позивача визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду, затверджено перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, а також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, які поширюють свою дію на адресу відповідача: вул. Комарова, 3 в м. Умань.

Договором про участь у витратах га утримання будинку та прибудинкової території від 21.02.2006 року визначено площу приміщення відповідача - 94,5 кв.м.

За розрахунками позивача він у період лютого 2018 року - червня 2020 року надав послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою вул. Комарова, 3 в м. Умань. Відповідач, як орендар нежитлового приміщення в буд. 3 по вул. Комарова в м. Умань, до 01.07.2020 року отримував від позивачу послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території однак оплатив вказані послуги лише у червні 2018 року на суму 274 грн. 17 коп., факт надання послуг та розмір заборгованості відповідача на суму 5919 грн. 36 коп. (з урахуванням погодженого тарифу за 1 кв.м. 2,26 грн., щомісячне нарахування склало 2,26 грн. х 94,5 кв.м. = 213 грн. 57 коп.) позивачем підтверджено поданими доказами.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги позивача заявлені без урахування приписів законодавства про застосування позовної давності. Однак, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи скористалась на власний розсуд, в засідання суду не з`явився, жодних заяв і клопотань щодо розгляду справи, в тому числі і про застосування позовної давності, не подав.

Отже, позовні вимоги про стягнення основного боргу зі сплати боргу за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території суд визнає обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 5919 грн. 36 коп.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживанняя: АДРЕСА_1 на користь Комунальне підприємство "Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3", , місцезнаходження: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Шухевича, 12 - 5919 грн. 36 коп. боргу та 2270 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07.02.2022 року.

Суддя В.М. Грачов