ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/977/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи,

за позовом: Закарпатського обласного центру зайнятості в особі Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, м.Ужгород,

до відповідача: Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації, смт Великий Березний,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Відділ культури, молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації, м.Ужгород,

про стягнення 38 535,92 грн

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

За участю представників сторін: не викликались,

в с т а н о в и в :

Закарпатський обласний центр зайнятості в особі Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації за участю третьої особи Відділу культури, молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації про стягнення з роботодавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду у розмірі 38 535,92 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Окрім цього, витребувано від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» письмову інформацію про виплачені Закарпатським обласним центром зайнятості кошти допомоги по безробіттю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період її перебування на обліку у Великоберезнянській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості з 10.01.2020 до 13.05.2020 та з 26.06.2020 до 15.12.2020.

На адресу суду 24.01.2022 надійшов лист від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 14.12.2021 №20.1.0.0.0./7-211214/23564, згідно якого Банк не може надати відповідь на запитувану інформацію з огляду на те, що надіслана на його адресу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03.12.2021 не скріплена відбитком гербової печатки.

25.01.2021 на електронну пошту Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» повторно надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.12.2021, скріплену електронним цифровим підписом головуючого судді, однак відповіді надано не було.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений шляхом скерування ухвали суду про відкриття провадження у справі на адресу його офіційного місцезнаходження, що підтверджується конвертом з повідомленнями про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду без вручення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, пояснень щодо позову не надала.

І. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що виплачена ОСОБА_2 допомога по безробіттю в розмірі 38 535, 92 грн підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Сектор культури молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області є юридичною особою, , місцезнаходження: вул.Шевченка, буд. 27 смт Великий Березний Закарпатської області, володіє процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 03.12.2021 була скерована на вищезазначену адресу відповідача, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду без вручення із відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, яка відповідає юридичній адресі, вказаній в ЄДРПОУ, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №44/227-б.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При таких обставинах, правовому регулюванні та наявних у справі матеріалів у суду справи суд виходить з того, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за офіційною, останньою відомою учасникам господарських відносин та суду адресою, а тому, відповідно до правової презумпції, встановленої законодавцем у нормі ч. 7 ст. 120 ГПК України, оскільки у суду відсутні можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Виклад позиції третьої особи.

Відділ культури, молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, пояснень щодо позову не надав.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 03.12.2021 була скерована на адресу офіційного місцезнаходження третьої особи, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду без вручення із відміткою відділу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

IV. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 23.06.2006, ОСОБА_2 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_3 », 02.01.2020 була звільнена з посади головного спеціаліста Сектору культури молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області у зв`язку з реорганізацією структурного підрозділу, скороченням чисельності працівників та неможливістю працевлаштування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України на підставі наказу від 02.01.2020 № 1-к.

ОСОБА_1 10.01.2020 звернулася до Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Як вбачається із витягу із наказів Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 15.05.2020 наказом від 11.01.2020 № НТ200111 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 10.01.2020 та наказом від 17.01.2020 №НТ200117 призначено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 14.05.2020 №НТ200514 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та її реєстрацію в центрі зайнятості у зв`язку із її працевлаштуванням.

За період перебування на обліку з 10.01.2020 по 13 05 2020 ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 14 944,53 грн.

26 06 2020 ОСОБА_1 повторно звернулася до Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення і виплати допомоги по безробіттю.

Як вбачається із витягу із наказів Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 16.12.2020 наказом від 26.06.2020 №НТ200626 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 26.06.2020 та наказом від 26.06.2020 №НТ200626 призначено виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 15.12.2020 №НТ201215 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію в центрі зайнятості ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 п.п.. 1 п.30 Порядку надання допомоги по безробіттю.

За період повторного перебування на обліку у Великоберезнянській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості з 26.06.2020 по 15.12.2020 ОСОБА_4 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 23 591,39 грн.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 у справі №260/240/20 визнано протиправним та скасовано наказ завідувача сектору культури молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області від 02.01.2200 №1-к «Про звільнення ОСОБА_2 » з посади головного спеціаліста відділу культури райдержадміністрації з 02 січня 2020 року та поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації з 03 січня 2020 року. Стягнуто з Сектору культури молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 96 984,80 грн.

Наказом Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області від 22.12.2020 № 10-К ОСОБА_2 поновлено на посаді головного спеціаліста Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області з 03.01.2020 року.

12.02.2021 Великоберезнянською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості видано наказ №20 «Про стягнення з Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 ».

Великоберезнянська районна філія Закарпатського обласного центру зайнятості 15.03.2021 звернулася до Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області з листом-претензією №125, в якому просила повернути на рахунок Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування отриману ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у розмірі 38 535,92 грн.

Закарпатський обласний центр зайнятості 14.06.2021 звернувся до Ужгородської районної державної адміністрації 3акарпатської області з листом №1079-13, в якому просив Ужгородську районну державну адміністрацію 3акарпатської області як правонаступника Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області у 15-денний строк з дня отримання листа повернути кошти у розмірі 38 535,92 грн, виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період її перебування на обліку у Великоберезнянській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості з 10.01.2020 по 13.05.2020 та з 26.06.2020 по 15.12.2020.

У відповідь на лист Ужгородська районна державна адміністрація 3акарпатської області листом від 01.07.2021 №02-22/913 повідомила, що станом на 30.06.2021 у кошторисі Відділу культури, молоді та спорту райдержадміністрації кошти на повернення суми, що виплачена як допомога по безробіттю, не передбачені.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", видами забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відтак, положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачають право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2018 у справі №902/291/17, постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №914/2087/17, від 06.07.2018 у справі №921/220/17-г/16, від 09.07.2018 у справі №914/1875/17, в яких зазначено, що за положеннями ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

Таким чином, відповідач зобов`язаний на підставі п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 38 535,92 грн, що були нараховані та виплачені, як допомога по безробіттю.

Щодо перебування відповідача Сектору культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області у стані припинення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Таким чином, ключовою ознакою роботодавця в правовідносинах, що виникають у зв`язку із загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у тому числі на випадок безробіття, зокрема для цілей відшкодування суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в порядку статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є самостійне ведення таким суб`єктом розрахунків із застрахованими.

Відповідно до п. 26 ч.2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо).

Частиною 1 ст. 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як вбачається із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день розгляду справи Сектор культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області, як юридична особа не припинений, хоча і перебуває у стані припинення в результаті його реорганізації, про що 18.01.2021 внесено відповідний запис.

Згідно з ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч. 6 ст. 105 ЦК України).

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи (ч. 9 ст. 111 Цивільного кодексу України).

Отже, зазначеним підтверджується, що саме Сектор культури, молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області є роботодавцем стосовно ОСОБА_1 для цілей частини ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та належним відповідачем за заявленими позивачем вимогами.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №917/462/20.

Частиною ч ст. 13 ГПК України визначено, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю за період її перебування на обліку у Великоберезнянській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду у розмірі 38 535, 92 грн.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №2932 від 26.11.2021 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача слід покласти 2 270,00 грн витрат на оплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 236, 238, 241, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сектору культури молоді та спорту Великоберезнянської районної державної адміністрації 3акарпатської області (, вул. Шевченка, 27 смт Великий Березний Закарпатської області, 89000) на користь Закарпатського обласного центру зайнятості (, вул. Новака, 45 м.Ужгород Закарпатської області, 88018) суми виплаченого ОСОБА_2 матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) за період її перебування на обліку у Великоберезнянській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості з 10.01.2020 до 13.05.2020 та з 26.06.2020 до 15.12.2020 у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду у розмірі 38 535, 92 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 92 копійок), а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2022.

Суддя П.Д. Пригуза