УХВАЛА

31 січня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/8589/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючий, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

розглянувши заяву Моторно (транспортно) страхового бюро України

про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду:

Васьковського О.В., Білоуса В.В., Погребняка В.Я. від розгляду справи № 910/8589/21

у провадженні за касаційною скаргою Моторно (транспортно) страхового бюро України

на постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий -Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Суліма В.В.) від 20.12.2021

та рішення Господарського суду міста Києва (суддя - Усатенко І.В.) від 31.08.2021

у справі № 910/8589/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторно (транспортно) страхового бюро України

про стягнення 15 067 грн 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Моторно (транспортно) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі № 910/8589/21 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/8589/21 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022.

28.01.2022 від Моторно (транспортно) страхового бюро України надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В., - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я.

В обґрунтування вимог про відвід заявник, посилаючись на Бангалорські принципи поведінки суддів, правозастосовчу практику Європейського суду з прав людини та приписи пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України, зазначає про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів при розгляді цієї справи з огляду висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Васьковського О.В., - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., позиції щодо застосування положень пункту 20.3 статті 20 та підпункту "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV в аналогічній справі - № 910/14293/19, від якої скаржник вважає необхідним відступити.

Перевіривши доводи, наведені заявником на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів доводи, Верховний Суд зазначає про таке.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Правовою підставою для задоволення заяви про відвід заявник визначає пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими" (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Натомість, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

А тому доводи заявника щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

У зв`язку із викладеним, перевіривши наведені заявником на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів доводи, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки зміст поданої заяви про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В. - головуючого, судді - Білоуса В.В. та судді - Погребняка В.Я., фактично зводиться до незгоди з чинною судовою практикою Верховного Суду та тлумаченням норм законодавства, висловленим, зокрема суддями Васьковським О.В. та Погребняком В.Я. при розгляді іншої справи - № 910/14293/19, від висновку (позиції) в якій скаржник вважає необхідним відступити, що в силу вимог частини четвертої статті 35 ГПК України не може бути підставою для відводу цих суддів.

Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності цих суддів ним не зазначено.

При цьому Суд зазначає про необґрунтованість заявленого з наведених заявником підстав відводу судді Білоусу В.В., оскільки суддя Білоус В.В. не брав участь при розгляді справи № 910/14293/19 (від висновку (позиції) в якій скаржник вважає необхідним відступити), а інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Білоуса В.В. при розгляді справи № 910/8589/21 скаржник не зазначив.

Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати необґрунтованим відвід Моторно (транспортно) страхового бюро України, заявлений суддям Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Васьковському О.В., Білоусу В.В. та Погребняку В.Я. у розгляді справи № 910/8589/21.

2. Передати справу № 910/8589/21 для вирішення питання про відвід суддів: Васьковського О.В., Білоуса В.В. та Погребняка В.Я., суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк