РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа №910/15285/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод"

про стягнення 33 687, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" про стягнення 33 687,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" не виконано свого обов`язку за агентським договором №2020-10-01 від 01.10.2020 зі сплати позивачу винагороди від ціни реалізованого Компанії "Implant Company for General Trading" згідно інвойсу №5 від 05.04.2021 та оплаченого останньою товару, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість у розмірі 33 687,00 грн.

В змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" вказує, що понесло витрати, пов`язані із розглядом даного спору, на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 37 000,00 грн., відшкодування яких просить покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 відкрито провадження у справі №910/15285/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 23.09.2021 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" на електронну адресу - , вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була вручена відповідачу 23.09.2021, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод"- , є офіційною електронною адресою позивача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвала суду від 23.09.2021 була доставлена на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод"- 23.09.2021 о 12 год. 18 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 23.09.2021 є такою, що вручена відповідачу 23.09.2021.

Відповідно до пункту 17.1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Порядок набрання чинності положеннями закону (в даному випадку - окремими нормами Господарського процесуального кодексу України) визначений у статті 94 Конституції України, згідно якої закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Абзацом другим пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Тобто, п. 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України визначено порядок набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018.

Відтак, з дня публікації Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018 відповідного оголошення почав свій перебіг 90-денний строк до дати набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України.

Варто відзначити, що ані Господарський процесуальний кодекс України, ані інший закон не передбачає ні можливості, ні процедури, за якою можна нівелювати (зупинити, перервати) перебіг строку набрання чинності нормами закону (окрім як шляхом прийняття іншого закону), який в даному випадку почав свій перебіг з дати вчинення визначеної абзацом третім пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дії - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що норми Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено право та можливість суду направляти учасникам судового процесу процесуальні документи засобами електронного зв`язку (зокрема, шляхом направлення електронного листа на офіційну електронну адресу учасника справи), набрали чинності, тому доставка на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" (яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) ухвали суду від 23.09.2021 є належним в розумінні Господарського процесуального кодексу України повідомленням відповідача про розгляд справи №910/15285/21 та встановлені судом строки на подання заяв по суті спору.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду (у постановах від 03.06.2021 у справі №9901/82/21, від 08.07.2021 у справі №9901/75/21) та Верховний Суд (у постановах від 06.08.2019 у справі №2340/4648/18, від 22.08.2019 у справі №520/20958/18, від 10.09.2019 у справі №640/1374/19, від 21.09.2019 у справі №910/12245/19, від 17.06.2020 у справі №910/8423/19, від 28.04.2021 у справі №909/995/19 (909/260/20) неодноразово посилались на те, що альтернативною формою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи за допомогою використання сервісу "Електронний суд".

В свою чергу, сервіс "Електронний суд" передбачає не лише можливість учасника справи подавати до суду документи в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом, а й направлення судом процесуальних рішень в електронній формі після їх скріпленням електронним підписом судді.

При цьому, програма "Діловодство спеціалізованого суду" передбачає не лише можливість автоматичного направлення на електронні адреси учасників справи процесуальних рішень по справі після їх підписання електронним цифровим підписом судді, а й автоматичне формування довідки про доставку електронного листа з відповідним процесуальним рішенням на електронну адресу учасника справи (при цьому, відомості у програмі "Діловодство спеціалізованого суду" містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа).

Тобто, фактично наявна в матеріалах справи довідка Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа відповідачу є за своєю суттю повідомленням про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу в розумінні пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, в той час як назва відповідного документу (чи довідка, чи повідомлення) жодним чином не спотворюють суть такого документу. У зв`язку з наведеним суд, вважає необґрунтованими доводи відповідача з приводу того, що наявна в матеріалах справи довідка Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа відповідачу має інформаційний характер та не може вважатись доказом повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" про розгляд справи №910/15285/21.

В даному випадку, ухвала суду від 23.09.2021 про відкриття провадження у справі №910/15285/21 була автоматично програмою "Діловодство спеціалізованого суду" надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" через сервіс "Електронний суд" після її скріплення власним електронним підписом судді на електронну адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - , що є належним повідомленням учасника справи про розгляд справи №910/15285/21 та встановлені судом строки на подання заяв по суті спору як в розумінні Господарського процесуального кодексу України, так і в світлі практики Верховного Суду.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/15285/21 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" повинне було подати відзив на позов у строк до 08.10.2021 включно.

02.12.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" не здійснювало посередництво під час купівлі Компанією "Implant Company for General Trading" товарів згідно інвойсу №5 від 05.04.2021. Крім того, відповідач вказує, що навіть якщо припустити, що у нього наявний обов`язок із оплати агентських послуг, то строк такого виконання не настав, оскільки позивачем не надсилався Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" акт приймання-передачі послуг, підписання якого і є підставою для оплати агентських послуг. У змісті відзиву відповідач звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також у змісті відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" стверджує, що не отримало на електронну адресу копії ухвали суду від 23.09.2021 про відкриття провадження у справі №910/15285/21 та дізналось про її розгляд лише після ознайомлення з матеріалами справи 02.12.2021 представника відповідача, у зв`язку з чим просить поновити строк на подання відзиву на позов та прийняти його до розгляду.

Суд констатує, що непоодинокими є випадки, коли електронні листи із судовими рішення автоматично кваліфікуються електронною скринькою як спам, а тому не виключено, що електронний лист із ухвалою суду від 23.09.2021 був доставлений на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод", однак відповідачем його не виявлено.

Однак, зважаючи на те, що позивачем було подано відповідь на відзив (тобто, останній фактично не заперечував проти поновлення строку на подання відзиву), а також з метою недопущення надмірного формалізму під час впровадженні цифрових технологій у судовий процес, суд вбачає за можливе поновити строк на подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" відзиву на позов та приймає його до розгляду.

Так, 09.12.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач вказує, що результатом наданих відповідачу агентських послуг є укладення Компанією "Implant Company for General Trading" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" контракту №2020/10/1 від 01.10.2020 та відповідно купівля Компанією "Implant Company for General Trading" згідно інвойсу №5 від 05.04.2021 товару у відповідача. При цьому, позивач звертає увагу суду, що відповідачем сплачувалась агентська винагорода Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" за контрактом №2020/10/1 від 01.10.2020 за період з 01.11.2020 по 30.11.2020. Крім того, позивач стверджує, що направляв відповідачу акт наданих послуг №75 від 31.08.2021 звичайним листом ще у серпні 2021 року та менеджер Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" підтвердив його одержання. Однак, у зв`язку з неоплатою агентської винагороди та запереченнями відповідача з приводу одержання даного акту останній був повторно направлений Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" 06.12.2021.

Пунктом 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/15285/21 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" строк на подання заперечень на відповідь на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

За інформацією із пошукової системи поштових відправлень АТ "Укрпошта" поштове відправлення з трек-номером 112 (яким позивачем було направлено відповідачу відповідь на відзив) прибуло до поштового відділення 01033 за адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" 09.12.2021 та 27.12.2021 було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

Неотримання відповідачем листа з відповіддю на відзив позивача, у зв`язку з чим останній повернувся Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" у зв`язку з "закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" у формі бездіяльності щодо його належного отримання, а тому суд вважає, що строк на подання заперечень на відповідь на відзив почав свій перебіг з дати повернення відділенням поштового зв`язку за адресою місцезнаходження відповідача відповідного листа за зворотною адресою, тобто, з 27.12.2021.

Отже, враховуючи положення статті 116 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був вправі подати заперечення на відповідь на відзив до 04.01.2022 включно (оскільки останній день строку на подання заперечень припадав на святковий день - 01.01.2022, а наступним робочим днем після нього було 04.01.2022), однак не скористався такою можливістю.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" (принципал) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" (агент) укладений агентський договір №2020-10-01 (надалі - Агентський договір), у відповідності до п. 2.1 якого агент в порядку та на умовах, визначених цим договором, та чинним законодавством України, за агентську винагороду бере на себе зобов`язання надавати принципалу послуги в сприянні укладенню договору/контрактів купівлі-продажу (поставки) товарів принципала з метою збільшення обсягів реалізації товару.

У пункті 2.2 Агентського договору передбачено, що в цілях розширення ринку товарів принципал доручає, а агент приймає на себе зобов`язання з:

- пошуку в інтересах принципала клієнтів на території Іраку;

- здійснювати за власні кошти в інтересах принципала рекламно-маркетингову діяльність на користь взаємовигідної співпраці з реалізації товарів принципала на визначеній цим договором території;

- сприяти укладенню принципалом договорів/контрактів купівлі-продажу (поставки) товарів, що виробляються принципалом.

Належним виконанням агентом обов`язків, передбачених цим договором, є укладення між принципалом та клієнтом договорів/контрактів (поставки) товарів, що виробляються принципалом (п. 2.3 Агентського договору).

Згідно п. 3.1 Агентського договору агент здійснює свою діяльність, визначену цим договором, в межах території Ірак.

Після укладення договору/контракту купівлі-продажу (поставки) між принципалом та клієнтом та здійснення оплати клієнтом та відвантаження товару клієнту агент отримує право, а принципал зобов`язаний здійснити оплату винагороди агента в розмірі, передбаченому договором (п. 4.5 Агентського договору).

У пункті 6.1 Агентського договору сторонами погоджено, що після проведення роботи щодо пошуку клієнтів, укладення договору/контракту купівлі-продажу (поставки) товару принципала, здійснення оплати клієнтом на рахунок принципала та відвантаження товару принципалом клієнту, агент надає принципалу 2 примірника акту приймання-передачі наданих послуг для підписання. Принципал, в свою чергу, зобов`язаний підписати акти приймання-передачі наданих послуг протягом 5 банківських днів з моменту їх отримання, або в такий же термін висловити свої зауваження (заперечення) у письмову вигляді.

Відповідно п. 6.2 Агентського договору послуги з посередництва вважаються такими, що надані агентом належним чином, з моменту укладення принципалом договору/контракту купівлі-продажу (поставки) товару клієнтами, залученими агентом на умовах п. 6.1, та погодження останнім акту приймання-передачі наданих послуг, що був попередньо підготовлений та наданий агентом.

У разі не підписання принципалом акту приймання-передачі наданих послуг та/або ненадання у передбачений строк зауважень (заперечень) акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним принципалом та є підставою для проведення розрахунків (п. 6.3 Агентського договору).

Пунктом 7.1 Агентського договору визначено, що винагорода агента за виконання обов`язків, передбачених цим договором, складає 8% від ціни реалізованого та оплаченого товару, що зазначені у відповідному договорі/контракті купівлі-продажу (поставки), укладеному між клієнтом та принципалом та у відповідних інвойсах на партії товару, що відвантажуються принципалом у адресу клієнта.

У пункті 7.2 Агентського договору сторонами було погоджено, що оплата винагороди здійснюється принципалом протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг або протягом 5 банківських днів від дати настання строку, зазначеного в п. 6.3 цього договору.

Всі розрахунки між сторонами здійснюються виключно в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок відповідної сторони (п. 7.3 Агентського договору).

У відповідності до пунктів 11.1 та 11.2 Агентського договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення підписів уповноважених представників сторін печатками. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1 цього договору та діє протягом 1 року, тобто до 15.09.2021.

Сторонами не заперечується, що за наслідками надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" послуг за Агентським договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод", як продавцем, та Компанією "Implant Company for General Trading", як покупцем, було укладено контракт №2020/10/01 (надалі - Контракт), в межах якого Компанією "Implant Company for General Trading" здійснювалась купівля товару у Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод".

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідачем не було сплачено агентську винагороду за придбаний Компанією "Implant Company for General Trading" на підставі Контракту та згідно інвойсу №5 від 05.04.2021 товар, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" наявний борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" у розмірі 33 687,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Агентського договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 306, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, предметом Агентського договору є надання позивачем відповідачу оплатних послуг в сприянні укладенню договорів/контрактів купівлі-продажу (поставки) товарів відповідача з метою збільшення обсягів реалізації товару.

Сторонами визнається факт того, що в межах надання позивачем за Агентським договором послуг між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод", як продавцем, та Компанією "Implant Company for General Trading", як покупцем, було укладено Контракт, на підставі якого Компанією "Implant Company for General Trading" купувались товари Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод".

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Фактично спір у справі зводиться до того, що за трактуванням позивачем умов Агентського договору, агентська винагорода підлягає сплаті за весь реалізований відповідачем Компанії "Implant Company for General Trading" товар на підставі Контракту, в тому числі згідно інвойсу №5 від 05.04.2021.

Натомість відповідач вважає, що агентська винагорода підлягає сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" виключно за той товар, у реалізації якого Компанії "Implant Company for General Trading" позивач приймав участь. Тобто, лише від тих партій товару, які були реалізовані за безпосередньої участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп".

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд приходить до висновку, що Агентський договір передбачає, що агенту підлягає сплаті агентська винагорода у відсотковому співвідношенні від вартості реалізованого товару на підставі укладеного внаслідок наданих агентом послуг договору/контракту протягом строку дії Агентського договору незалежно від безпосередньої участі агента у замовленні кожної окремої партії товару.

Такі висновки суду обґрунтовані тим, що метою укладення Агентського договору та основним завданням позивача за цим договором є саме пошук клієнтів для відповідача та сприяння в укладенні відповідачем із клієнтом договору/контракту, про що прямо зазначено у п.п. 2.2, 2.3 Агентського договору, а не реалізація клієнтам товару відповідача.

Тобто, позивач прийняв на себе зобов`язання саме з пошуку клієнтів для відповідача та сприяння в оформленні між останніми договірних правовідносин.

Зокрема, про це чітко зазначено у п. 2.3 Агентського договору - належним виконанням агентом обов`язків, передбачених цим договором, є укладення між принципалом та клієнтом договорів/контрактів (поставки) товарів, що виробляються принципалом, а також у п. 6.2 Агентського договору - послуги з посередництва вважаються такими, що надані агентом належним чином, з моменту укладення принципалом договору/контракту купівлі-продажу (поставки) товару клієнтами, залученими агентом на умовах п. 6.1, та погодження останнім акту приймання-передачі наданих послуг, що був попередньо підготовлений та наданий агентом.

Натомість кількість та вартість реалізованого за наслідками укладеного клієнтом та принципалом договору/контракту товару має значення виключно для визначення розміру агентської винагороди (яка коригується в залежності від вартості реалізованого відповідачем клієнту в межах договору/контракту товару).

Приймаючи визначений у п. 11.2 Агентського договору термін дії Агентського договору - до 15.09.2021, суд приходить до висновку, що фактично відповідач повинен сплачувати позивачу агентську винагороду у відсоткову співвідношенні від вартості товару, який був реалізований на підставі Контракту до 15.09.2021 включно.

Відповідне трактування умов Агентського договору відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки за наслідками наданих агентом послуг принципал налагоджує правовідносини купівлі-продажу із контрагентом, який знаходиться в іншій країні, та такі правовідносини можуть тривати значно довше ніж діятиме Агентський договір та відповідно у відповідача будуть виникати відповідні грошові зобов`язання перед агентом.

Варто відзначити, що відповідач до 30.11.2020 демонстрував тотожне розуміння умов Агентського договору, оскільки сплачував агентську винагороду позивачу за кожну реалізовану Компанії "Implant Company for General Trading" партію товару.

Щодо посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" на розділи 4, 5 та 6 Агентського договору, то суд відзначає, що дані умови договору в першу чергу стосуються обов`язків позивача в частині виконання основного обов`язку агента за договором - пошуку клієнтів та сприяння в укладенні з ними договорів/контрактів, яка в даному випадку була досягнута позивачем - відповідачем та Компанією "Implant Company for General Trading" було укладено Контракт. Відповідач жодних претензій з приводу документального оформлення позивачем наданої послуги у відзиві не висловлював. Водночас, вказані умови договору не зумовлюють виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" обов`язку надавати послуги з безпосередньої реалізації клієнтам товару на підставі вже укладених договорів/контрактів та документально оформляти у відповідному порядку послуги за кожною реалізованою партією товару.

Отже, оскільки сторонами не заперечується, що укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" та Компанією "Implant Company for General Trading" Контракту є результатом наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" послуг згідно Агентського договору, то відповідно відповідачем підлягає сплаті агентська винагорода за кожну реалізовану до 15.09.2021 на підставі Контракту партію товару.

Пунктом 4.5 Агентського договору передбачено, що після укладення договору/контракту купівлі-продажу (поставки) між принципалом та клієнтом та здійснення оплати клієнтом та відвантаження товару клієнту агент отримує право, а принципал зобов`язаний здійснити оплату винагороди агента в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 7.1 Агентського договору визначено, що винагорода агента за виконання обов`язків, передбачених цим договором, складає 8% від ціни реалізованого та оплаченого товару, що зазначені у відповідному договорі/контракті купівлі-продажу (поставки), укладеному між клієнтом та принципалом та у відповідних інвойсах на партії товару, що відвантажуються принципалом у адресу клієнта.

Як вбачається із інвойсу №5 від 05.04.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" було реалізовано Компанії "Implant Company for General Trading" партію товару загальною вартістю 15 120,00 доларів США, відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу винагороду у розмірі 8% від ціни такого товару, що складає 1 209,60 доларів США (15 120,00 доларів США х 0,08).

Варто відзначити, що сторони, погоджуючи в п. 7.3 Агентського договору, що всі розрахунки між сторонами здійснюються виключно в національній валюті України - гривні, жодним чином не обумовили в умовах договору прив`язки до дати, в яку здійснюється перерахунок зобов`язання у іноземній валюті у національну.

В свою чергу, позивач вважає, що при конвертації винагороди підлягає врахуванню курс НБУ станом на дату виставлення рахунку №28 від 26.04.2021, проте жодним чином не наводить таким своїм твердженням пояснення, хоча б з огляду на те, що ним виставлено відповідачу відповідний акт надання послуг (первинний документ, що підтверджує господарську операцію) лише 31.08.2021, а також позивачем не долучено до матеріалів справи рахунку №28 від 26.04.2021.

В той же час, рахунок на оплату не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт надання послуг, та умови Агентського договору не пов`язують оплату агентської винагороди із виставленням позивачем рахунку.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, із наданих відповідачем актів №1 від 05.11.2020 та №2 від 12.11.2020 (які підписані та скріплені представниками сторін) та наданої позивачем заключної виписки з банківського рахунку за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" сплачувались Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" суми, які відповідають тим, що були зазначені в актах надання послуг.

Відтак, враховуючи, що умови Агентського договору пов`язують оплату агентської винагороди саме із підписанням (непідписанням) акту приймання-передачі наданих послуг (а не з датою виставлення рахунку), то суд приходить до висновку, що при конвертації зобов`язання відповідача перед позивачем із доларів США в гривню підлягає врахуванню курс НБУ станом на дату складення (виставлення) позивачем відповідного акту приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем до відповіді на відзив долучено складений в односторонньому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" акт надання послуг №75 від 31.08.2021, який був направлений відповідачу, відтак суд приходить до висновку, що під час конвертації зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" підлягав врахуванню курс НБУ станом на дату складення такого акту - 31.08.2021.

За інформацією з офіційного сайту Національного банку України курс 1 долара США до 1 гривні станом на 31.08.2021 складав 1 долар США = 26,8601 грн.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" має обов`язок сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" агентську винагороду за реалізований згідно інвойсу №5 від 05.04.2021 товар у розмірі 32 489,98 грн. (1 209,60 доларів США х 26,8601).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 7.2 Агентського договору сторонами було погоджено, що оплата винагороди здійснюється принципалом протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг або протягом 5 банківських днів від дати настання строку, зазначеного в п. 6.3 цього договору.

У разі не підписання принципалом акту приймання-передачі наданих послуг та/або ненадання у передбачений строк зауважень (заперечень) акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним принципалом та є підставою для проведення розрахунків (п. 6.3 Агентського договору).

На підтвердження направлення відповідачу акту надання послуг №75 від 31.08.2021 позивачем було долучено опис вкладення у лист з трек номером 982 від 06.12.2021 та накладну відділення поштового зв`язку №982.

В свою чергу, жодних доказів направлення відповідачу даного акту наданих послуг в іншу дату, яка передувала 06.12.2021, матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано.

За інформацією із пошукової системи поштових відправлень АТ "Укрпошта" поштове відправлення з трек-номером 982 (яким позивачем було направлено відповідачу акт надання послуг №75 від 31.08.2021) прибуло до поштового відділення 01033 за адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" 08.12.2021 та 27.12.2021 було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

Неотримання відповідачем листа з актом надання послуг №75 від 31.08.2021, у зв`язку з чим останній повернувся Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" у зв`язку з "закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" у формі бездіяльності щодо його належного отримання, в той час як бездіяльність відповідача не може слугувати підставою для невиконання або відтермінування виконання ним свого обов`язку.

З огляду на наведене, суд вважає, що передбачений умовами Агентського договору строк на підписання даного акту або надання письмових заперечень від його підписання почав свій перебіг з дати повернення відділенням поштового зв`язку за адресою місцезнаходження відповідача відповідного листа за зворотною адресою, тобто, з 27.12.2021.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" повинне було підписати акт надання послуг №75 від 31.08.2021 або надати письмові заперечення з приводу підписання такого акту до 04.01.2022 включно (оскільки останній день строку припадав на святковий день - 01.01.2022, а наступним робочим днем після нього було 04.01.2022).

Матеріали справи не містять, а відповідачем станом на дату розгляду даного спору не надано суду доказів ні підписання акту надання послуг №75 від 31.08.2021, ні направлення позивачу письмових заперечень щодо підписання такого акту.

Таким чином, саме з 04.01.2021 підлягає обрахунку встановлений п. 7.2 Агентського договору строк на сплату агентської винагороди на підставі акту надання послуг №75 від 31.08.2021.

Відтак, враховуючи, що строк оплати агентської винагороди встановлений у банківських днях, то Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" у відповідності до ст. 253, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 7.2 Агентського договору повинне було сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" кошти у розмірі 32 489,98 грн. у строк до 12.01.2022.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 32 489,98 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" є таким, що прострочило виконання свого зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" зі сплати коштів у розмірі 32 489,98 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" та стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" коштів у розмірі 32 489,98 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" вказує, що ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 000,00 грн., відшкодування яких просить покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Варто відзначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" не зверталось до суду із заявою про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ні шляхом подання відповідного окремого документу, ні шляхом викладення відповідної заяви у змісті іншого документу.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України розподілу між сторонами за наслідками розгляду справи підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

В силу статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Тобто, в розумінні законодавства (в тому числі, Господарського процесуального кодексу України) суб`єктом надання професійної правничої допомоги є адвокат.

На підтвердження понесених позивачем на професійну правничу допомогу судових витрат до позовної заяви долучено укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Стаді Інтернешнл" договір №14/05/21 про надання юридичних послуг від 14.05.2021, рахунок на оплату №1 від 06.09.2021, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.09.2021 та платіжне доручення №412 від 06.09.2021.

Жодних інших доказів на підтвердження надання суб`єктом професійної правничої допомоги - адвокатом правничої допомоги матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано.

Зокрема, в матеріалах справи не міститься ні свідоцтва адвоката, ні копії ордеру, ні довіреності, виданої на адвоката, а також навіть не зазначено прізвища адвоката, який надавав відповідні послуги.

Це при тому, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Стаді Інтернешнл" є 85.60 Допоміжна діяльність у сфері освіти.

В той же час, як позов, так і відповідь на відзив підписані самим директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп".

Окрім того, судом було перевірено інформацію з Єдиного реєстру адвокатів України та виявлено, що в Україні є лише два адвокати із прізвищем, ім`ям та по батькові - Кириченко Оксана Анатоліївна, проте останні здійснюють свою діяльність індивідуально, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Стаді Інтернешнл" Кириченко Оксана Анатоліївна є адвокатом та могла надати позивачу відповідну професійну правничу допомогу на підставі договору №14/05/21 про надання юридичних послуг від 14.05.2021.

Таким чином, матеріали справи не дають можливості як ідентифікувати особу суб`єкта надання професійної правничої допомоги, так і взагалі - можливості встановити, що професійна правнича допомога надавалась (яка могла бути надана виключно адвокатом, навіть у разі якщо останній працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Стаді Інтернешнл"), що є самостійною та достатньою підставою для відмови в покладенні витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" на професійну правничу допомогу на відповідача.

За таких обставин, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" в покладені на Товариство з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 37 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 126, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смакпрод" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/4, офіс 414; ідентифікаційний код 43590238) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Фуд Груп" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 32/34, офіс 48; ідентифікаційний код 43758397) борг у розмірі 32 489 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2 189 (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн. 34 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 07.02.2022.

Суддя Р.В. Бойко