ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Справа № 916/3430/20
м.Одеса, проспект Шевченка,29

ПІвденно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко

Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «СК-Сервіс»

на рішення Господарського суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року

у справі №916/3430/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі»

до Дочірнього підприємства «СК-Сервіс»

про стягнення 85609,49 грн.

склад суду першої інстанції: головуючий суддя Т.Г.Д`яченко, судді С.Ф.Гут, Ю.І.Мостепаненко

час і місце ухвалення рішення: 07.10.2021р., 12:40, м.Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №11

повний текст рішення складений 18.10.2021р.

встановив:

30.11.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (надалі позивач, ТОВ «ООЕК») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Дочірнього підприємства «СК-Сервіс» (надалі відповідач, ДП «СК-Сервіс»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 186935,32грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію та 3% річних у розмірі 3979,73грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.12.2018р. відповідач шляхом підписання заяви-приєднання приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах раніше укладеного договору з постачальником за регульованим тарифом №154, за умовами договору ТОВ «ООЕК» передає електричну енергію ДП «СК-Сервіс» для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. У лютому-березні 2020р. відповідачем було спожито 198364 кВт./год. електричної енергії на суму 333251,52грн., проте оплата спожитої електроенергії здійснена ДП «СК-Сервіс» не у повному обсязі, заборгованість складає 186935,52грн., на які станом на 27.11.2020р. позивачем відповідачу нараховані 3% річних у сумі 3797,73грн. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів у повному обсязі, заборгованість та 3% річних підлягають стягненню з ДП «СК-Сервіс» у судовому порядку.

З посиланням на норми ст.ст.11, 174, 546, 526, 509, 612, 610, 611,625 ЦК України, ст.ст.193, 199 ГК України, пункти 1.2.1, 1.1.2, 4.21, 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКПРЕ України №312р. від 14.03.2018р. позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою місцевого господарського суду від 03.12.2020р., зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; поставлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі».

18.01.2021р. відповідач подав суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у сумі 177937,01грн. та зазначив, що:

- єдиним доказом споживання відповідачем у лютому-березні 2020 року електричної енергії обсягом 198364кВт/год. є додана до позову копія довідки АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 30.11.2020р., в якій двома строками зазначено, що в лютому 2020 року відповідачем було спожито 112571 кВт/год., а в березні 2020 року - 85793 кВт/год. В матеріалах справи відсутні докази, з яких даних виходило АТ «ДТЕК Одеські електромережі», вказуючи у довідці такі цифри; акти наданих послуг та/або приймання-передачі електроенергії між позивачем та відповідачем не підписувались;

- фактично у лютому 2020 року ДП «СК-Сервіс» було спожито 48997кВт/год., за які було здійснено оплату в сумі 62160грн. за 37000кВт/год.; у березні 2020 року - 40371кВт/год., за які було здійснено оплату в сумі 75000грн. за 44643кВт/год. Таким чином, відповідач визнає заборгованість у сумі 12978,01грн.;

- з невідомих причин позивач, штучно зменшивши розрахунковий обсяг споживання електроенергії побутовими споживачами, безпідставно збільшив розрахунковий обсяг споживання електроенергії відповідачем, що відобразилось у виставлених рахунках за лютий-березень 2020 року;

- рахунки за лютий-березень 2020 року надійшли відповідачу у період посилених карантинних обмежень та після закінчення карантинних обмежень відповідач звернувся до позивача та третьої особи з листами від 12.05.2020р., якими повідомив про наявні в рахунках перевищення обсягів спожитої електричної енергії відповідачем; 19.06.2020р. відповідач подав листи, в яких просив провести коригування; листи залишені без реагування;

- фактичне ненадання позивачем відповідачу 45422 кВт/год електричної енергії у лютому 2020 року та 45422 кВт/год у березні 2020 року також підтверджується відсутністю реєстрації позивачем податкових накладних у лютому-березні на вказані в рахунках позивача за лютий-березень 2020 року за цей період обсяги постачання та грошові суми;

- 29.02.2020. позивачем зареєстрована податкова накладна №1030141 на обсяг постачання на загальну суму 62160грн., хоча в рахунку позивача за лютий 2020р. сума становить 189119,28грн.; 31.03.2020р. позивачем зареєстрована податкова накладна №1030141 на суму 75000грн., хоча в рахунку за березень сума становить 271091,52грн.

29.01.2021р. позивач подав Господарському суду Одеської області відповідь на відзив на позов, в якій, зокрема, зазначив, що:

- на підтвердження фактичного споживання відповідачем активної електричної енергії позивачем було подано до матеріалів справи доказ у формі довідки про обсяги спожитої електричної енергії споживачем у відповідний період, який є достовірним та відповідає таким властивостям як належність, достатність та допустимість, більше того, як пояснює позивач, саме за аналізом цього документу вбачається, що фактичний обсяг переданої споживачу електричної енергії співпадає з об`ємом електричної енергії, переданої споживачу згідно рахунків-фактур за вказаний період.

- позивач не має можливості в іншому порядку зафіксувати або надати інший документ, оскільки на законодавчому рівні не конкретизовано самої форми, у якій мають міститься такі дані та яка би підтверджувала обсяг розподіленої від ОСР електричної енергії та спожитої конкретним споживачем.

01.02.2021р. відповідач подав суду заперечення, в яких зазначив, що:

- вказані дані у довідці АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 30.11.2020р. викликають сумнів у їх достовірності, оскільки відповідно до розшифровок нарахувань за лютий-грудень 2020р. та Актів фіксації споживання електроенергії побутовими споживачами ДП «СК-Сервіс» за січень-грудень 2020р., які були надані відповідачем, зафіксовано стабільні обсяги споживання електроенергії побутовими споживачами, вбачається різке зниження споживання обсягу електроенергії побутовими споживачами тільки у лютому-березні 2020р.;

- документи, в яких зафіксовано дані показників лічильників, на підставі яких виготовлена довідка АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 30.11.2020р., у справі відсутні та позивачем не надані.

17.02.2021р. ТОВ «ООЕК» подало суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в які просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 81629,76 грн. та 3% річних у розмірі 3979,73грн.

У заяві зазначено, що після подання позовної заяви до суду стало відомо, що у січні місяці 2021 року відповідачу було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. на оплату за спожиту електроенергію з мінусовим значенням. Доказом, що підтверджує вказані обставини є розшифровка нарахувань за січень 2021 року, яка була залучена відповідачем до матеріалів справи разом із запереченнями та із відомостей вказаної розшифровки нарахувань за січень 2021 року вбачається від`ємне значення всього спожитого обсягу електричної енергії, оскільки від загальнобудинкового приладу обліку (219448 кВт./год.) відняли (-) обсяг спожитої електричної енергії відпущеної транзитом в мережі ОСР 1228590 кВт./год.), що в результаті дорівнює (=) - 9142 кВт./год. Відповідно, зважаючи на отримані та скориговані дані щодо обсягів спожитої електричної енергії, позивач виставив відповідачу рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. з мінусовим значенням, тобто станом на сьогоднішній день у відповідача сума заборгованість перед позивачем зменшилась на суму здійсненого коригування в кВт./год., які були зняті з відповідача у розмірі 15358,56грн. Відповідач здійснив оплату за спожиту електричну енергію у січні місяці за договором, що підтверджується копією банківської виписки по рахунку, а саме: від 26.01.2021р. на суму 89947,20грн. Враховуючи, що у січні місяці 2021 року відповідачу було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. на оплату за спожиту електроенергію з мінусовим значенням, тому у відповідача за розрахунковий період січня 2021 року відсутня заборгованість. Оплата, яка надійшла від відповідача 26.01.2021р. у сумі 89947,20грн. позивачем зарахована в рахунок погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення, тобто, за спірний період (лютого-березня 2020р.), який наразі знаходиться на розгляді у суді.

17.02.2021р. позивач подав суду пояснення, в яких зазначив, зокрема, що дані, які зазначені в довідці АТ « ДТЕК Одеські електромережі» не викликають у нього сумнівів, довідка не містить ознак підробки.

22.02.2021р. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» подало місцевому господарському суду пояснення, в яких зазначило, що в січні 2021р. було проведено коригування обсягу споживання відповідачем, в результаті якого споживання відповідачем за лютий 2020р. було зменшено з 98985 кВт.год до 58385 кВт.год та різниця складає 40600 кВт.год, об`єм споживання за березень 2020р. було зменшено з 70484 кВт.год до 67338 кВт.год, різниця склала 3146 кВт.год. Таким чином, загальний обсяг споживання електричної енергії в період з лютого по березень 2020р. відповідача було зменшено на 43746 кВт.год.

16.03.2021р. відповідач подав суду заперечення проти підстав заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, в яких, зокрема, зазначив, що:

- пояснення зі сторони позивача та третьої особи, чому рахунки відповідачу були виставлені виходячи із завищених обсягів споживання та чому нові пояснення третьої особи не відповідають відомостям, зазначеним у її ж довідки від 30.11.2020р., відсутні;

- ані позивачем, ані третьою особою не обґрунтовано належними доказами та не доведено підстави, з яких в січні 2021 року було проведено коригування обсягу споживання електроенергії відповідача, в результаті якого споживання, за лютий 2020р. було зменшено з 98985кВт/год. саме до 58386кВт/год.; за березень 2020 року було зменшено з 70484 кВт/год. до 67338кВт/год.

02.04.2021р. ТОВ «ООЕК» подало місцевому господарському суду пояснення, в яких, зокрема, зазначило, що обсяги електричної енергії у лютому 2020 року 98985кВт/год. та березні 2020р. - 70484 кВт/год. це обсяги електричної енергії, які були спожиті побутовими споживачами у вказаних періодах, які відраховуються від загального приладу ДП «СК-СЕРВІС», які були враховані АТ «ДТЕК Одеські електромережі» у січні 2021 року та ТОВ «ООЕК» при поданні заяви про зменшення розміру позовних вимог; в січні місяці 2021 року було віднято обсяг споживання побутовими споживачами в поточному місяці (116136 кВт/год.) та додатково відраховано обсяг електричної енергії спожитої цими ж побутовими споживачами у спірний період в суді (62682 кВт/год.).

21.05.2021р. відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що:

- відбулось коригування обсягу споживання електроенергії відповідачем результаті якого було здійснено відповідне зменшення;

- третьою особою підтверджено, що рахунки відповідачу за спірний період були виставлені виходячи із завищених обсягів споживання, нові пояснення третьої особи спростовують дані про обсяги споживання відповідача у спірний період, зазначені у її довідці від 30.11.2020р., на підставі якої було заявлено позов, інший належний доказ про коригування з боку АТ «ДТЕК Одеські електромережі» обсягу споживання електроенергії відповідача у справі відсутній та підстави для нарахування оплати за заявлений у позові обсяг спожитої електроенергії відсутні;

- дані, зазначені в таблицях як нарахування конкретним побутовим споживачам, не в повній мірі відповідають та відрізняються від даних нарахувань побутовим споживачам, зазначених у рахунках, виставлених побутовим споживачам позивачем у цей же період, відповідно, підсумкова сума також не відповідає дійсності.

01.06.2021р. позивач подав суду пояснення, яких зазначив, що:

- відповідач невірно розмежовує питання щодо взаєморозрахунків за спожиту електричну енергію між постачальником та споживачем (що є предметом розгляду справи) та питання щодо підтвердження/спростування належності даних комерційного обліку, знятих ОСР та виставлених у рахунках постачальника (яке вирішується у визначеному Кодексом комерційного обліку електричної енергії порядку, зокрема Главою 6 розділу XIII);

- жодних звернень від відповідача на адресу позивача щодо виявлення помилкових показів лічильника, у рахунку Дочірнього підприємства „СК-Сервіс згідно п.8.6.16 ККОЕЕ не надходило та пояснено, що процедура оскарження даних ОСР та ППКО щодо обсягів електричної енергії передбачена ККОЕЕ, однак відповідач не надав до суду доказів оскарження зазначених відомостей;

- будь-яких коригувань обсягу спожитої електричної енергії по ДП «СК-Сервіс» за березень-лютий 2020р. оператором системи розподілу Акціонерним товариством „ДТЕК Одеські електромережі проведено не було, а скоригований обсяг спожитої електричної енергії побутових споживачів за вказані періоди було додатково враховано АТ «ДТЕК Одеські електромережі» при визначенні обсягу спожитої електричної енергії ДП «СК-Сервіс» у січні 2021р.

16.06.2021р. відповідач подав суду пояснення, в яких зазначив:

- акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг за спірний період лютий-березень 2020р. та в подальшому у 2020р., на адресу відповідача не надавались, відповідачем не підписувались, тому відповідачем не узгоджений обсяг спожитої електроенергії у спірному періоді;

- посилання позивача на нібито порушення відповідачем встановленої ККОЕЕ процедури спростування помилкових показань лічильника та відповідно даних щодо обсягів електричної енергії на підставі таких помилкових показань є неспроможними, оскільки в цій справі відповідач не спростовує саме показання лічильника, до яких він доступу не має, та відповідно не має можливості їх стверджувати або спростовувати. Відповідач не доводить, що показання лічильника у спірному періоді були помилковими, а намагається довести факт невірного перерозподілу обсягів спожитої електроенергії між субспоживачами (побутовими та відповідачем).

23.07.2021р. позивач подав суду пояснення, в яких вказав наступне:

- виходячи із норм діючого законодавства в сфері електроенергетики вбачається, що наявність чи відсутність акту прийому-передачі проданих товарів та/або послуг фактично не узгоджує обсяг поставленої постачальником та спожитої споживачем електричної енергії;

- фіксацію (зйом) показників електролічильника здійснює АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ним, як оператором системи розподілу було надано позивачу шляхом електронного обміну даними інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем протягом розрахункових місяців, на підставі чого розраховано відповідну суму;

- позивач виконав свої обов`язки та поставив відповідні обсяги електричної енергії до ДП «СК-Сервіс», однак відповідач свого обов`язку щодо оплати спожитої електричної енергії в повному обсязі не виконав, тим самим порушив право позивача на своєчасне отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до умов Договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. (головуючий суддя Т.Г.Д`яченко, судді С.Ф.Гут, Ю.І.Мостепаненко) позов задоволено повністю - стягнуто з ДП «СК-Сервіс» на користь ТОВа «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 81629,76грн., 3% річних у розмірі 3979,73грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270грн.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ст.ст.11, 12, 16, 509, 526, 626, 328, 629, 525, 633, 901, 903, 625ЦК України, ст.ст.193, 173, 175 ГК України, пункти 1.2.1, 1.1.2, 4.2.1, 4.3, п.5, 4.12, 8.6.1, 8.6.15, 5.2.1, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКПРЕ України №312р. від 14.03.2018р. та вмотивовано наступним:

- ДП «СК-Сервіс» приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах раніше укладеного договору з постачальником за регульованим тарифом № 154, шляхом підписання заяви-приєднання від 18.12.2018р. із комерційною пропозицією 1/1-УП для суб`єктів господарювання, що здійснюють управління багатоквартирним будинком;

- з урахуванням отриманих та скоригованих даних щодо обсягів спожитої електричної енергії, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. з мінусовим значенням, та сума заборгованості перед позивачем зменшилась на суму здійсненого коригування в кВт./год., які були зняті з відповідача у розмірі 15358,56 грн.;

- відповідачем було здійснено оплату за спожиту електричну енергію у січні місяці за договором, що підтверджується копією банківської виписки по рахунку ї, а саме: від 26.01.2021р. на суму 89947,20грн. Отже, враховуючи, що у січні місяці 2021 року відповідачу було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. на оплату за спожиту електроенергію з мінусовим значенням, тому у відповідача за розрахунковий період січня 2021 року заборгованість відсутня. Оплата, яка надійшла від відповідача 26.01.2021р. у сумі 89947,20 грн. позивачем зарахована в рахунок погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення, тобто за спірний період (лютий-березень 2020р.);

- фіксацію (зйом) показників електролічильників здійснює АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (оператор системи розподілу та Адміністратор комерційного обліку) у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, оператором системи розподілу було надано позивачу шляхом електронного обміну даними інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем протягом розрахункових місяців, на підставі чого було розраховано суму оплати за електричну енергію;

- АТ «ДТЕК Одеські електромережі» адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, та надає таку інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження відповідної поставки в розрахунковому місяці. Надана позивачем довідка про обсяги спожитої електричної енергії відповідачем у відповідний період, яка містить підпис заступника начальника Центрального РЕМ Чирка В.Л., є достовірним доказом;

- за час розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами по справі не доведено суду іншого обсягу спожитої електричної енергії за спірний період;

- відповідачем не було вчинено відповідних дій з коригування обсягів поставленої електричної енергії у спірний період, що не було спростовано ним під час розгляду справи, у зв`язку з чим можна дійти до висновку щодо погодження споживачем відповідних обсягів;

- враховуючи, що у січні місяці 2021 року відповідачу було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. на оплату за спожиту електроенергію з мінусовим значенням, тому у відповідача за розрахунковий період січня 2021 року заборгованість відсутня. Оплата, яка надійшла від відповідача 26.01.2021р. у сумі 89947,20грн., позивачем зарахована у рахунок погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення, тобто за спірний період (лютий-березень 2020р.);

- судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі сплати використаної електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати 81629,76грн. є обґрунтованими;

- перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3 % річних у розмірі 3979,73грн., суд вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

08.11.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Дочірнього підприємства «СК-Сервіс» (подана нарочно) на рішення від 07.10.2021р, в якій скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- судом протиправно не взято до уваги, що після видачі довідки, яка визнана судом достовірним доказом, де вказано, що у лютому 2020р. відповідачем було спожито 112 571 кВт/год., а в березні 2020р. - 85 793 кВт/год., та після подачі позову, під час розгляду справи судом, у січні 2021 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було проведено коригування обсягу споживання електроенергії відповідача, за яким зменшено обсяги електричної енергії;

- третьою особою підтверджено, що рахунки відповідачу за спірний період були виставлені виходячи із завищених обсягів споживання; наявні в справі пояснення третьої особи спростовують дані про обсяги споживання відповідача у спірний період, зазначені у довідці від 30.11.2020p., на підставі якої було задоволено позов, тому довідка не може вважатися належним доказом у справі;

- дані, зазначені в таблицях як нарахування конкретним побутовим споживачам, не в повній мірі відповідають та відрізняються від даних нарахувань побутовим споживачам, зазначених у рахунках, виставлених побутовим споживачам, зазначених у рахунках, у цей же період, підсумкова сума не відповідає дійсній;

- відповідач надав до суду копії рахунків ООЕК, виставлених побутовим споживачам, згідно яких наявні розбіжності нарахувань побутовим споживачам у порівнянні з наданими до суду таблицями АТ «ДТЕК Одеські електромережі». Наведені доводи відповідача суд взагалі до уваги не взяв, оцінку аргументам відповідача в рішенні не навів, що не відповідає закону;

- стягнення з відповідача суми «заборгованості» судом призводить до подвійного отримання позивачем оплати за відпущену електроенергію - споживачами-фізичними особами згідно проведених ним нарахувань, та відповідачем згідно проведених йому нарахувань, не зменшених на суму оплаченої в подальшому електроенергію побутовими споживачами, тобто фактично призводить до подвійного збагачення позивача;

- судом звернення відповідача до позивача та третьої особи від 12.05.2020р. та 19.06.2020р. та протизаконну бездіяльність не враховано, навпаки зазначено, що відповідачем не було вчинено відповідних дій з коригування обсягів поставленої електричної енергії у спірний період;

- відповідач не доводить, що показання лічильника у спірному періоді були помилковими, а намагається довести факт невірного перерозподілу обсягів спожитої електроенергії між субспоживачами (побутовими та відповідачем), про що було неодноразово повідомлено третю особу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» листами від 12.05.2020р, та від 19.06.2020р.;

- відповідачем не узгоджений обсяг спожитої електричної енергії у спірному періоді, виходячи з чого позов є необґрунтованим;

- в даній ситуації саме позивач порушив п.п.8.6.З. 8.6.5 ККОЕЕ. оскільки не отримавши показання лічильників частини побутових споживачів у спірному періоді (що підтверджується копіями рахунків побутовим споживачам та таблицями обсягів споживання побутових споживачів за адресою: м.Одеса, вул.М.Говорова, 18, за лютий 2020р. та за березень 2020р., наданих на вимогу суду), мав визначити фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії за розрахунковий місяць розрахунковим шляхом із значенням середньодобового обсягу споживання;

- позивач визнав наявність переплати у відповідача, тому сума, яка вимагається у позові, є застарілою, такою, що не відповідає фактично існуючій документально підтвердженій переплаті відповідача, та не могла бути стягнута з відповідача;

- жодний підписаний відповідачем документ про отримання ним у лютому-березні 2020р. 198 364 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 333251,52грн. - відсутній.

Ухвалами суду апеляційної інстанції:

- від 09.11.2021р. витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3430/20; відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги ДП «СК-Сервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. у справі №916/3430/20 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської області;

- від 15.11.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною Дочірнього підприємства «СК-Сервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року у справі №916/3430/20; постановлено розгляд апеляційної скарги ДП «СК-Сервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. у справі №916/3430/20 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких клопотань з процесуальних питань до 07.12.2021р.

07.12.2021р. позивач надіслав Південно-західному апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві, зокрема, зазначено, що:

- з апеляційної скарги вбачається, що ДП «СК-Сервіс» обмежується тими ж доводами, що і в суді першої інстанції, яким вже фактично було надано належну правову оцінку,а тому апелянт не наводить конкретні обставини та не надає докази, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. В апеляційній скарзі апелянт не наводить, яких саме норм матеріального чи процесуального права не було дотримано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення суду;

- апелянт фактично намагається досягти повторного розгляду справи, що суперечить принципу правової визначеності, оскільки апеляційна скарга ДП «СК-Сервіс» та доводи, наведені у ній є ідентичними доводами, що були наведені у відзиві на позовну заяву, поясненнях і запереченнях по суті, поданих у суді першої інстанції, що фактично свідчить про зловживання правом оскарження, оскільки згідно сталої судової практики скарги до суду будь-якої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на другий, третій судовий розгляд, наприклад справи, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону;

- наданий зі сторони ТОВ «ООЕК» доказ у формі довідки про обсяги спожитої електричної енергії споживачем ДП «СК-Сервіс» у відповідний період (за підписом заступника начальника Центрального РЕМ Чирка В.Л.), є достовірним та відповідає таким властивостям як належність, достатність та допустимість, більше того саме за аналізом цього документу вбачається, що фактичний обсяг переданої споживачу електричної енергії співпадає з об`ємом електричної енергії переданої споживачу згідно рахунків-фактур за певний період;

- в будь-якому випадку інформація постачальника послуг комерційного обліку ( оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим Договором, що прямо передбачено положеннями п. 8.6.15. ККОЕЕ, а також положеннями п. 6.5. розділу VIII ККОЕЕ в редакції від 14.03.2018р;

- наявність заперечень з боку споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених Постачальником рахунків. Постачальник не несе відповідальності у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки, оперативно-господарських санкцій та будь-яких інших санкцій при використанні даних оператора системи розподілу для здійснення комерційних розрахунків зі Споживачем;

- всупереч вимогам п.22 Додатку №4 «Порядок розрахунків» до договору про розподіл електричної енергії та відповідним положенням ККО, ДП «СК «Сервіс» не організувало розрахунковий облік електричної енергії таким чином, щоб забезпечити складання звітів про покази засобів обліку електричної енергії як власних електроустановок так і електроустановок всіх субспоживачів (у т.ч. і мешканців житлового будинку);

- довідка АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» від 30.11.2020р. є достовірним та належним доказом, що підтверджує обсяги спожитої електричної енергії, оскільки остання відображає ситуацію яка існувала у спірний період. При цьому, в матеріалах справи міститься розшифровка нарахувань по ДП «СК-Сервіс» за січень 2021р. отримана від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», з якої вбачається, що при визначені обсягів спожитої електричної енергії ДП «СК-Сервіс» за січень 2021р., АТ «ДТЕК Одеські електромережі» додатково були враховані обсяги спожитої електричної енергії побутових споживачів у кількості 62 682 кВт./год. З вищевикладеного вбачається, що будь-яких коригувань обсягу спожитої електричної енергії по ДП «СК-Сервіс» за березень-лютий 2020р. оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» проведено не було, а скоригований обсяг спожитої електричної енергії побутових споживачів за вказані періоди було додатково враховано АТ «ДТЕК Одеські електромережі» при визначені обсягу спожитої електричної енергії ДП «СК-Сервіс» у січні 2021р.;

- залучені рахунки побутових споживачів не відповідають усій кількості жителів будинку до якого здійснюється постачання, а тому встановити дійсний обсяг судом неможливо; виставлені рахунки побутовим споживачам станом на момент розгляду справи не відповідають даним, оскільки АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було здійснено коригування обсягів електричної енергії у січні місяці 2021року;

- посилання та доводи апелянта в частині нібито недослідження, невзяття до уваги та відсутності детального опису у рішенні суду усіх поданих клопотань про залучення доказів, зокрема рахунків, виставлених частині побутовим споживачам у будинку за адресою: м. Одеса, вул.Маршала Говорова, буд. 18, а також копій квитанцій щодо оплати за спожиту електричну енергії не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції під час апеляційного провадження;

- скаржник стверджує те, що АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» не відреагувало на звернення із проханням здійснити коригування обсягів електричної енергії. Проте із такими посиланнями також неможливо погодитись, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання позивачем листів відповідача від 12.05.2020р. та від 19.06.2020р.

- на ДП «СК-Сервіс» розповсюджується положення ККОЕЕ в частині оскарження показів у разі непогодження із ними (що включає також питання щодо невірного, на думку відповідача, перерозподілу обсягів між основним споживачем та субспоживачем);

- фактичні обсяги споживання електричної енергії ДП «СК-Сервіс» підтверджені довідкою та розшифровкою нарахувань за січень 2021 року, виданими АТ «ДТЕК Одеські електромережі», які є належними та достовірними доказами для перевірки проведених нарахувань та встановлення всіх обставин, що стосуються предмету доказування, оскільки наявність факту споживання електричної енергії та їх обсягів не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, окрім як інформацією, отриманою від оператора системи розподілу;

- ТОВ «ООЕК» виконало свої обов`язки та поставило відповідні обсяги електричної енергії до ДП «СК-Сервіс», однак відповідач свого обов`язку щодо оплати спожитої електричної енергії в повному обсязі не виконав, тим самим порушив право позивача на своєчасну отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до умов Договору.

Станом на дату прийняття постанови інші відзиви на апеляційну скаргу або будь-які клопотання з процесуальних питань до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Судом першої інстанції встановлені, а також підтверджені при апеляційному розгляді справи такі обставини.

Дочірнє підприємство «СК-Сервіс» приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах раніше укладеного договору з постачальником за регульованим тарифом №154, шляхом підписання заяви-приєднання від 18.12.2018р. із комерційною пропозицією 1/1-УП для суб`єктів господарювання, що здійснює управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п.2.1 Публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ООЕК» (Постачальник) продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць; оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спец рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (пункти 5.8-5.10 Договору).

Згідно із п.6.2.1 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п.9.1 Договору).

За розрахункові періоди лютий березень 2020р. позивач отримав від Акціонерного товариства „ДТЕК Одеські електромережі, як оператора системи розподілу, дані щодо фактичного споживання електричної енергії ДП «СК-Сервіс» (Довідка АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 30.11.2020р., т.1, а.с.47), згідно яких за особовим рахунком № 01-154 у лютому-березні 2020р. ДП «СК-Сервіс» було спожито 198364 кВт./год. електричної енергії на загальну вартість 333251,52 грн. у т.ч. ПДВ.

На підставі даних довідки від 30.11.2020р. позивач виставив відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, а саме: №01-154/1 від 26.02.2020р. на суму 157599,40грн. та №01-154/1 від 24.03.2020р. на суму 120110,20грн. (т.1, а.с.34), рахунки отримані представником ДП « СК-Сервіс»)

Відповідно до п. 5.10 публічного Договору, оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції.

Пунктом 3 Комерційної пропозиції №1/1-УП, що є додатком до Договору, встановлено, що споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

В матеріалах справи містяться копії листів ДП «СК-Сервіс» від 12.05.2020р. (№10) та №11 від 19.06.2020р. на адреси АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та Центрального РЕС , в яких містилось прохання надати йому пояснення помісячних нарахувань періоду з січня по квітень 2020 року, для проведення взаєморозрахунків між ДП «СК-Сервіс» та ЦРЕС до єдиної думки а також просив не нараховувати пеню до моменту остаточного прийняття рішення по даному питанню; провести коригування споживання за лютий і березень 2020 року (т.1, а.с.138-139).

Доказів отримання цих листів АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та Центральним РЕС матеріали справи не містять.

17.09.2020р. позивач надіслав відповідачу претензію №06/02-324, в якій вимагав погашення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 186935,52грн. (т.1, а.с.42), претензія повернулась на адресу позивача із зазначенням причини повернення (за закінченням терміну зберігання (т.1, а.с.43).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 27.11.2020р. відповідачем частково було оплачені рахунки за спожиту в вищезазначений період електроенергію, і були перераховані грошові кошти у загальному розмірі 146316,00 грн., тому враховуючи здійснені оплати, залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі позову у даній справ складав 186935,52 грн.

У січні 2021р. ТОВ «ООЕК» виставило ДП «СК-Сервіс» рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р., в якому було відкориговано обсяги електричної енергії, спожиті відповідачем у лютому-березні 2020р. - відмінусовано обсяг спожитої електричної енергії відпущеної транзитом в мережі -9142кВт./год.

Після відкриття провадження у справі - 17.02.2021р. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» подало суду заяву про зменшення розміру позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 81629,76грн. та 3% річних у розмірі 3979,73грн., у зв`язку із вищезазначеним коригуванням та сплатою відповідачем 89947,2грн. заборгованості.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегії суддів з огляду наступного.

Згідно із ст.ст.11,12 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.626, ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). (ч.1 ст.633 ЦК України_

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Згідно із п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. №312 (надалі ПРРЕЕ) на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 1.1.2. ПРРЕЕ визначено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно із п. 4.2.1. ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково було оплачені рахунки за спожиту в період лютий-березень 2020 року електроенергію, і були перераховані грошові кошти у загальному розмірі 146316,00 грн., тому залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі позову складав 186935,52 грн.

У січні 2021 року ДП «СК-Сервіс» було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р на оплату за спожиту електроенергію з мінусовим значенням; сума заборгованості перед ТОВ «ООЕК» зменшилась на суму здійсненого коригування в кВт./год., які були зняті з відповідача відповідно у розмірі 15358,56 грн.

Також ДП «СК-Сервіс» було здійснено оплату за спожиту електричну енергію у січні місяці за договором, що підтверджується копією банківської виписки по рахунку ї, а саме: від 26.01.2021р. на суму 89947,20 грн.

Отже, враховуючи, що у січні місяці 2021 року відповідачу було виставлено рахунок №01-154/1 від 12.01.2021р. на оплату за спожиту електроенергію із мінусовим значенням, тому у відповідача за розрахунковий період січня 2021 року заборгованість відсутня. Оплата, яка надійшла від відповідача 26.01.2021р. у сумі 89947,20 грн. позивачем зарахована в рахунок погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим періодом її виникнення, тобто за спірний період (лютий-березень 2020р.).

Згідно із ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ЦК України).

Згідно із п.4.3. ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Фіксацію (зйом) показників електролічильників здійснює АТ „ДТЕК Одеські електромережі (оператор системи розподілу та Адміністратор комерційного обліку) у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, оператором системи розподілу було надано позивачу шляхом електронного обміну даними інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем протягом розрахункових місяців, на підставі чого було розраховано суму плати за електричну енергію.

Відповідно до абз.2 п. 5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії ОСР (ОСП) надає послуги комерційного обліку споживачам, точки комерційного обліку яких улаштовані на території його ліцензованої діяльності, відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311.

Відповідно до п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно до п. 8.6.1. Кодексу адміністративного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018р., зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Акціонерне товариство „ДТЕК Одеські електромережі адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає таку інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження відповідної поставки споживач в розрахунковому місяці.

Відповідно до п. 8.6.15. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП 14.03.2018р. №311 (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020р. №716) (надалі ККОЕЕ), дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО.

Таким чином, АТ „ДТЕК Одеські Електромережі наділене правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Відповідач наполягає на тому, що він самостійно здійснює облік та фіксацію споживання електричної енергії, надавши Акти фіксації споживання електроенергії побутовими споживачами (т.1, а.с.108-118).

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені акти складені в односторонньому порядку (підписані енергетиком та директором ДП «СК-Сервіс») та погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що вони не підтверджують реальність передачі таких показників обсягів споживання електричної енергії позивачу чи третій особі

Відповідно до 10.2.1. та 10.2.2. ККОЕЕ, АКО розглядаються суперечки, що попередньо розглядались сторонами та щодо яких не було досягнуто згоди. Розгляд такої суперечки може бути ініційовано будь-якою зі сторін шляхом відповідного звернення до АКО. У зверненні можуть також міститись вимоги щодо улаштування ЗКО та вузлів обліку, перегляду або виправлення будь-якого результату та значення даних комерційного обліку електричної енергії, проведення повторних обчислень і, за умови виявлення помилок, проведення заміни відповідних даних комерційного обліку електричної енергії.

Проте відповідачем не було вчинено відповідний дій з коригування обсягів поставленої електричної енергії у спірний період

Умовами п. 5.2.1. ПРРЕЕ визначено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.5.5.5. ПРЕЕЕ).

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей", тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Згідно із ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду про те, що докази, надані позивачем, є більш вірогідними для встановлення обставини наявності у відповідача заборгованості у заявленій остаточно до стягнення сумі, аніж докази, надані суду відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову.

З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі сплати спожитої електричної енергії, підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано ДП «СК-Сервіс» належними та допустимими доказами під час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 81629,76грн., враховуючи вищевикладене.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3 % річних ТОВ «ООЕК» (наданий в додатки до позовної заяви, т.1, а.с.14) погоджується із висновком місцевого господарського суду про його правильність та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 3979,73грн., адже доводи апеляційної скарги випливають у цій частині виключно із похідного характеру цих вимог.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

ДП «СК-Сервіс» зазначає, що жодний підписаний ним документ про отримання ним у лютому-березні 2020р. 198 364 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 333251,52грн. відсутній та довідка АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не є належним доказом у справі у зв`язку із тим, що у ній зазначені помилкові дані, що визнається позивачем та третьою особою.

Колегія суддів зазначає, що за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційної пропозиції, до умов якої приєдналося ДП «СК-Сервіс», не встановлено обов`язку постачальника (у даному випадку позивача) формувати та надавати акти прийому передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4.24 ПРЕЕ у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Відповідно до абзаців 3-6 п. 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

Відповідно до п. 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач під час розгляду справи уточнив позовні вимоги, зазначивши, що після відкриття провадження у даній справі заборгованість на суму 15358,56грн. була відмінусована (електрична енергія, яка була спожита побутовими споживачами); відповідач здійснив оплату за спожиту електричну енергію 26.01.2021р. на суму 89947,20грн. та загальна заборгованість ДП «СК-Сервіс» складає 81629,76грн. (186935,52-15358,56грн.- 89947,20грн.= 81629,76грн.).

Відповідач посилається на звернення до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та до Центрального РЕС з листами в від 12.05.2020р. та 19.06.2020р., однак матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачем та отримання третьою особою та Центральним РЕС таких листів або вручення їх нарочно адресатам, чим спростовуються твердження ДП «СК-Сервіс» про повідомлення позивача та третьої особи про незгоду із даними, зазначеними у рахунках від 26.02.2020р. та від 24.03.2020р.

Суд апеляційної інстанції в цій частині звертає увагу апелянта, що кожна із обставин, на які він посилався в суді першої інстанції, мала бути доведена, у тому числі допустимими, належними та достовірними доказами, вірогідність яких оцінювалася би судом за правилами ст.79 ГПК України.

У сукупності докази оцінювалися судом за правилами ст.86 ГПК України, і ці норми процесуального права були дотримані судом першої інстанції.

Відповідач подав суду копії рахунків побутових споживачів, проте не у повному обсязі; ці рахунки не могли бути враховані судом під час розгляду справи, оскільки позивачем було здійснено коригування обсягів електричної енергії у січні місяці 2021року.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що довідка АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 30.11.2020р. є належним та допустимим доказом у справі, достовірність якого не спростована відповідачем.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вагомим аргументам апеляційної скарги ДП «СК-Сервіс» колегією суддів надано оцінку; решта аргументів випливає із суттєвих доводів, або взагалі не мають значення для вирішення справи.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть братися до уваги, оскільки не спростовують обґрунтованість висновків місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія», що колегія суддів вважає вірним висновком суду по суті спору.

Підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачається, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до п.п. «в» п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 235, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. у справі №916/3430/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ДП «СК-Сервіс».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.286, 287 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 08.02.2022р. у зв`язку із перебуванням колегії суддів у відпустці з 04.01.2022р. по 21.01.2022р. включно, тимчасовою непрацездатністю судді Л.В. Лавриненко з 24.01.2022р. по 02.02.2022р., та перебуванням головуючого судді М.А.Мишкіної з 01.02.2022р. по 04.02.2022р. включно у відпустці.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко