РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2022Справа № 910/19147/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс"
доАкціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
простягнення 5 450 грн 22 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" з вимогами до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення 5 450 грн 22 коп. пені за договором банківського обслуговування від 07.09.2020 № НОМЕР_4.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору банківського обслуговування від 07.09.2020 № НОМЕР_4 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання із зарахування грошових коштів на рахунок позивача, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню у розмірі 5 450 грн 22 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/19147/21 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

20.12.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" (клієнт за договором) укладено договір банківського обслуговування № НОМЕР_4 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору цей документ (розділ І договору банківського обслуговування) в сукупності із заявами щодо надання окремих видів послуг (відкриття та обслуговування поточного рахунку тощо) становить індивідуальну частину договору банківського обслуговування № НОМЕР_4 від 07.09.2020 (далі - договір) в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору він є укладений сторонами відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України та складається з таких документів, кожна з яких становить його невід`ємну частину:

1) цього документу - розділу І договору банківського обслуговування, який підписаний сторонами і шляхом підписання якого клієнт приєднався до Правил, Правил КПК, Тарифів Банку і Тарифів КПК;

2) Правил банківського обслуговування клієнтів мікро, малого та середнього бізнесу в AT «Ощадбанк» - розділ II Договору банківського обслуговування (далі - Правила), які є невід`ємною частиною договору;

3) Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у AT «Ощадбанк» - розділ ІІІ договору банківського обслуговування (далі - Правила КПК), які є невід`ємною частиною цього договору;

4) Тарифів банку та Тарифів КПК, які є невід`ємною частиною цього договору;

5) Додаткових договорів (угод) до цього договору (в тому числі, але не виключно, укладених шляхом обміну листами), що містять посилання на нього, укладених сторонами;

6) Заяв(и) щодо надання окремих видів послуг (відкриття та обслуговування поточного рахунку тощо). Обираючи такий спосіб укладення ДБО, сторони підтверджують, що Правила, Правила КПК, Тарифи Банку і Тарифи КПК не потребують проставлення додаткових підписів обох сторін та/або скріплення відбитками їх печаток.

За змістом пункту 1.3. договору цей договір є змішаним договором у розумінні статті 628 Цивільного кодексу України. Після укладення цього договору клієнт може скористатися послугами, які надаються банком на підставі договору, за умови вчинення сторонами відповідних правочинів за формою, визначеною цим договором, які містять волевиявлення сторін щодо надання відповідної послуги та посилання на цей договір - заяв щодо надання окремих видів послуг.

Згідно з пунктом 1.5. договору у порядку та на умовах цього документу (розділу І договору банківського обслуговування), Правил, Правил КПК та законодавства України банк на підставі відповідної прийнятого в банку зразку заяви клієнта надає: банківські послуги, які передбачені Правилами та Правилами КПК.

У пункті 1.8. договору визначено, що умови надання послуг, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов цього договору, що не визначені цим договором містяться в Правилах та Правилах КПК.

Строк дії договору: договір набуває чинності з дати його підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) і скріплення їх підписів відбитками печаток банка та клієнта (у випадку волевиявлення сторін) за умови, що клієнт надав повний пакет документів для проведения ідентифікації та верифікації уповноважених осіб, які підписують даний договір від імені клієнта та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 1.17. договору).

Позивач вказує, що 23.07.2021 ним було сформовано платіжне доручення № 52 на переказ грошових коштів на суму 454 185 грн 00 коп. на власний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" з призначенням платежу: "Поповнення власного рахунку".

Однак, вказані грошові кошти не були зараховані, у зв`язку з чим позивачем було повторно сформовано платіжні доручення: від 27.07.2021 № 53, від 28.07.2021 № 54 та від 29.07.2021 № 55 на суму 454 185 грн 00 коп.

Грошові кошти на суму 454 185 грн 00 коп. були зараховані на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" 06.08.2021, що підтверджується платіжним дорученням від 05.08.2021 № 56.

Спір між сторонами у справі виник з приводу того, що відповідач в порушення норм чинного законодавства своєчасно не прийняв та не зарахував грошові кошти на суму 454 185 грн 00 коп. за платіжним дорученням від 23.07.2021 № 52 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк". Так, вказані кошти були зараховані тільки 06.08.2021.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 5 450 грн 22 коп., нараховану за порушення строків виконання доручення клієнта на переказ грошових коштів за період з 25.07.2021 по 05.08.2021.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що на підставі аналізу діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" встановлені індикатори підозрілості його фінансових операцій, зокрема, значні зміни в обсязі фінансових операцій, відсутність зрозумілої та чіткої мети в призначеннях платежів, відсутність виробничих можливостей та співробітників для розробки програмного забезпечення в такому надзвичайно великому обсязі, незначний обсяг обов`язкових платежів за рахунком, які притаманні звичайній господарській діяльності.

Відповідно до виявлених ризиків банком встановлені обмеження та проведення дебетових (витратних) операцій по рахункам позивача, у зв`язку з чим спірне платіжне доручення від 23.07.2021 № 52 було повернуто.

Разом з тим, платіжне доручення від 05.08.2021 № 56 було проведено банком 06.08.2021, у зв`язку із закриттям рахунку позивача № НОМЕР_2 .

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до частин 1-3 статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до пункту 8.1. статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україна" банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Відповідно до частини 1 статті 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Як визначено у пунктах 1.30, 1.35 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача; розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Відповідно до частини 1 статті 1091 Цивільного кодексу України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Частиною 1 статті 1074 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

У пункті 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22 банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на банківському рахунку.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим.

У пункті 49 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" посилені заходи належної перевірки - заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу на основі ризик-орієнтованого підходу стосовно клієнтів, ділові відносини з якими (фінансові операції без встановлення ділових відносин яких) становлять високий ризик, є пропорційними виявленим ризикам та спрямовані на їх мінімізацію, у тому числі шляхом збільшення частоти та обсягу дій з моніторингу ділових відносин та збору додаткової інформації щодо ділових відносин;

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 1075 Цивільного кодексу України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Разом з тим право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договорів з вказаних підстав не може бути необмеженим, у зв`язку з чим необхідним є дослідження підстав та обґрунтованості встановлення клієнту відповідної категорії ризику, виходячи з обставин кожної конкретної справи.

Наведене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі N 910/7161/19, від 25.04.2019 у справі N 910/1555/18, від 16.10.2018 у справі N 910/21320/17 та від 29.04.2020 у справі N 910/3245/19.

Як зазначає відповідач та вбачається з доданої до відзиву копії банківської виписки з рахунку позивача, в день направлення до банку спірного платіжного доручення від 23.07.2021, по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" № НОМЕР_3 9500), відкритому в АТ "Ощадбанк", проведено дві банківські операції, а саме сплачені кошти в сумі 235 000, 00 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "Олсел" з призначенням платежу: "плата за КПО згідно договору № 27 від 01.06.2021" та отримані кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Денком" в сумі 447 796,00 грн з призначенням платежу: "Плата за ПО згідно договору № 48 від 02.06.2021".

У цей же день, листом від 23.07.2021 № 288.105-23.07 відповідач звернувся до позивача з проханням надати документи/інформацію для виконання банком як суб`єктом первинного фінансового моніторингу перевірки клієнта, а саме: копію фінансового звіту за 2020 рік (баланс та звіт про фінансові результати); письмове пояснення на предмет відповідності фінансових операцій, які здійснюються по рахунках, змісту діяльності та фінансовому стану; опис схеми бізнесу (господарської діяльності) та схем товарно-грошових потоків клієнта; копії договорів № 27 від 01.06.2021, № 48 від 02.06.2021 (також накладні та/або інші документи, які є невід`ємною частиною вказаних договорів); копії договорів оренди складських або інших приміщень; копії договорів оренди транспортних засобів; копії документів, які свідчать про штатну чисельність співробітників клієнта, виплату заробітної плати; розгорнутий лист - роз`яснення щодо провадження діяльності, ведення бізнесу, наявності виробничих потужностей, господарських ресурсів, виду/видів товарів/послуг, які клієнт надає та отримує.

У відповідь на лист відповідача від 23.07.2021 № 288.105-23.07, позивач листом від 27.07.2021 надав витребувані документи та пояснення, а саме: договір купівлі-продажу програмного забезпечення від 01.06.2021 № 27, укладений з Товариству з обмеженою відповідальністю "Олсел" та специфікацією № 1 до договору від 01.06.2021 № 27 на суму 18 120 000,00 грн; накладну від 30.06.2021 № 0000036 на суму 1 510 000,00 грн; договір купівлі-продажу програмного забезпечення від 02.06.2021 № 48, укладений з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денком" та специфікацією № 1 до договору від 02.06.2021 № 48 на суму 20 245,00 грн; видаткову накладну від 30.06.2021 № РН0000016 на суму 1 795 808,00 грн; фінансову звітність мікропідприємства; штатний розклад; договір спільного користування офісним приміщенням та надання секретарських послуг від 18.01.2019 № 18/01/19-1В.

Листом від 03.08.2021 № 298.105-03.08 відповідач прийняв рішення про відмову від підтримання ділових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику, з огляду на що просив звернутись до відділення банку для закриття рахунків.

03.08.2021 позивач звернувся із заявою про закриття поточного рахунку № НОМЕР_2 .

Відтак, спірне платіжне доручення від 23.07.2021 № 52 на суму 454 185 грн 00 коп. повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" у зв`язку із встановленням обмежень під час застосування посилених заходів належних перевірки клієнта на підставі положень законодавства, а перерахування 06.08.2021 коштів в сумі 454 185 грн 00 коп. за платіжним дорученням № 56 пов`язане із закриттям рахунку за заявою клієнта та не є виконанням спірного платіжного доручення від 23.07.2021 № 52.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" припинив договірні відносини з позивачем шляхом розірвання договору, здійснюючи свої функції суб`єкта первинного фінансового моніторингу, покладені на нього в силу приписів Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", та вказані дії не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Водночас суд зазначає, що повернення платіжного доручення у зв`язку із встановленням обмежень під час застосування посилених заходів належної перевірки клієнта на підставі положень законодавства виключає застосування санкцій за прострочення виконання переказу.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Акстеріс" з вимогами до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення 5 450 грн 22 коп. пені за договором банківського обслуговування від 07.09.2020 № НОМЕР_4 відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька