ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Черкаси справа № 925/1649/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду розглянув справу

за позовом фізичної особи-підприємця Ільченка Олександра Олександровича, АДРЕСА_1

до Комунального підприємства "Черкасиінвестбуд" Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,47

про стягнення грошових коштів у сумі 30437,00 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Черниш О.В. - адвокат - за ордером;

від відповідача: участі не брав.

Фізична особа-підприємець Ільченко Олександр Олександрович звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з Комунального підприємства "Черкасиінвестбуд" Черкаської міської ради заборгованість за договором на розроблення робочого проекту від 30.06.2020 №5/1-2020 у сумі 30437,00 грн, та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою суду від 03.12.2021 відкрито провадження у справі; проведення судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 10.01.2022.

У зв`язку з неприбуттям представників сторін в засідання суду та неподання ними витребуваних документів проведення судового засідання було відкладено на 03.02.2022.

Сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Однак повноважні представники відповідача у судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили. В установлений строк відзиву на позов до суду не надіслано.

У судовому засіданні 03.02.2022:

Представник позивача надав суду оригінали поданих до позовної заяви документів для їх огляду. Суд підтверджує, що копії у справі відповідають оригіналам документів позивача.

Представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Заявлено також про стягнення витрат на послуги адвоката. Документи будуть подані в установлений строк.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За результатами судового розгляду проголошено вступну та резолютивну часину судового рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між фізичною особою-підприємцем Ільченком О.О. (Позивач, Підрядник, Виконавець) та комунальним підприємством "Черкасиінвестбуд" Черкаської міської ради (Відповідач, Замовник, Боржник) 30.06.2020 був укладений договір на розроблення робочого проекту №5/1-2020 (а.с. 10-14) з додатками.

Предмет договору - виконання проектно-кошторисної документації об`єкту: реконструкція (асфальтування) баскетбольного майданчику по вул.Генерала Момота 1, 3, 5, 7 в м. Черкаси.

Ціна договору є твердою та складає 30437,00 грн. (без ПДВ) - п. 2.1. договору.

Виконання робіт розпочинається з моменту підписання договору. Строк виконання робіт договором не визначений. Суд визначає строк виконання робіт як невідкладний.

Оплата робіт - протягом 10 банківських днів з моменту реєстрації Актів приймання-передачі виконаних робіт у Державній казначейській службі.

Виконавець передав виконану проектну документацію Замовнику по Акту №1 від 21.07.2020 (а.с. 21). Строк висловлення претензій по недоліках документації - 3 дні. Акт підписаний сторонами, скріплений печатками, претензії замовником не висловлені, термін усунення недоліків не встановлений.

Відсутність оплати замовлених, виконаних та переданих проектних робіт стало причиною звернення Позивач до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості з Відповідача. Позивач вимоги підтримав.

Відповідач вимоги не заперечив. Мотивованих пояснень про причини ухилення від розрахунку не надав. Письмового відзиву на позов не надав.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи наявні доводи та письмові пояснення позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної виготовлення проектної документації на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою спірний договір від 30.06.2020 №5/1-2020 є договором на виконання проектних робіт з елементами послуги і відповідає вимогам ст. 887 Глави 61 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір на виконання проектних робіт не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Нормативне врегулювання виконання проектних робіт:

Цивільний та Господарський кодекси України;

ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво";

ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013 "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво";

Постанова КМУ від 11.05.2011 №560 "Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи";

Наказ МінРегіонБуду від 16.05.2011№45 "Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів".

Позивач виконав замовлені роботи, розробив обумовлений проект на реконструкцію (асфальтування) баскетбольного майданчику по вул. Генерала Момота 1, 3, 5, 7 в м. Черкаси та результати передав Замовнику, а Відповідач 21.07.2020 прийняв роботу - комплект проектної документації, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт та не оспорюється сторонами. Акт приймання Замовник підписав без претензій (а.с. 21). Відповідач не заперечив заборгованість.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий проект, який визначений п. 2.4 Договору - замовник зобов`язується розрахуватися з Проектантом за виконані проектні роботи на протязі 10 (банківських) днів з моменту реєстрації Акту у Державній казначейській службі. Суд вважає, що строк виконання Відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за Договором є таким, що настав, оскільки відповідач не вчинив юридично значимих дій на реєстрацію Акту чи погашення заборгованості. Наявне прострочення боржника.

Суд враховує відсутність претензій Відповідача стосовно неналежної передачі товару, роботи чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за вже отримані роботи належним чином не виконав.

Станом на 01.02.2022 заборгованість Відповідача перед Позивачем за прийняті роботи становить 30437,00 грн (основний борг).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 889 ЦК України передбачено, що Замовник зобов`язаний оплатити роботу після її прийняття або прийняття документів на неї, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати робіт, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за виконані проектні роботи у розмірі - 30437,00 грн боргу. Позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відсутність коштів у відповідача на виконання грошового зобов`язання, відсутність бюджетного фінансування, ухилення відповідача від реєстрації Акту в ДКСУ - не є підставою звільнення відповідача від виконання зобов`язання за договором.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Відповідно до приписів ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270,00 грн судового збору.

Суд не розглядає питання стягнення витрат на послуги адвоката, оскільки позивач не надав первинних документів на підтвердження своєї вимоги.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: Комунального підприємства "Черкасиінвестбуд" Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,47, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: фізичної особи-підприємця Ільченка Олександра Олександровича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

30437,00 грн основного боргу, 2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду на вказане рішення.

Повне рішення складено 03.02.2022.

Суддя Г.М. Скиба