ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/329/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пі Енд Оу Ферімастерз, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Іва-Транс, м. Мукачево

про стягнення 960 915,35 грн

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

Сторони не з`явилися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Товариство з обмеженою відповідальністю Пі Енд Оу Ферімастерз, як експедитор, звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Іва-Транс, як виконавця за Генеральним договором на транспортне експедирування, 960915,35 грн збитків - вартості знищеного вантажу, в зв`язку неналежним виконання умов перевезення автомобільним транспортом. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 22 , 909, 919, 924, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 05.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.06.2021 було відкладено вирішення питання прийняття відзиву на позов та встановлено відповідачу строк для надання доказів надіслання його копії з додатками позивачу: п`ять днів з моменту отримання цієї ухвали.

Від відповідача надійшла заява від 01.07.2021 про долучення доказів надіслання відзиву позивачу, які помилково не були ним додані до відзиву, подана разом з клопотанням про поновлення строку для вчинення цієї процесуальної дії. Причиною пропуску встановленого судом п`ятиденного строку вказує перебування адміністрації підприємства у відпусті.

Ухвалою від 07.07.2021 підготовче провадження було продовжено на 30 днів.

Ухвало. суду від 10.11.2021 було постановлено закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд справи по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, проте представник позивача подав до суду клопотання, яким просив розгляд справи здійснювати без позивача та зазначив, що наполягає га задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22.08.2019 між ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» та ТОВ «ІВА-ТРАНС» укладено генеральний договір на транспортне експедирування № 22.

Відповідно до генерального договору на транспортне експедирування № 22 ТОВ «ІВА-ТРАНС» прийняло на себе обов`язок надати ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМСТЕРЗ» послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міждержавному сполученні власними транспортними засобами за замовленнями (заявками) останнього.

Пункт 2.1. генерального договору на транспортне експедирування № 22 передбачав, що сторони оформлюють окреме транспортне замовлення (заявку) щодо кожного перевезення. Такі транспортні замовлення (заявки) мали бути оформлені ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» на надіслані на адресу ТОВ «ІВА-ТРАНС».

16.06.2020 ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» оформив та направив ТОВ «ІВА-ТРАНС» замовлення на транспортування № ПО-20201398. Вказане замовлення передбачало перевезення товару (корму для тварин) автомобільним транспортом ТОВ «ІВА-ТРАНС» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за міжнародним маршрутом «Брукк-ан-дер-Лайта, Австрія Київ, Україна».

Замовлення на транспортування № ПО-20201398 чітко передбачало дату навантаження 23.06.2020 та дата відвантаження товару у місці призначення 26.06.2020.

ТОВ «ІВА-ТРАНС» прийняв вказане замовлення на транспортування чим фактично прийняв на себе обов`язок на свій страх та ризик здійснити перевезення товару (корму для тварин), переданого йому з боку ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» за міжнародним маршрутом «Брукк-ан-дер-Лайта, Австрія Київ, Україна» у передбачений замовленням на транспортування строк.

На вказане перевезення була оформлена CMR № UA PO 1711077 (автомобільна накладна). Відповідно до інформації, шо міститься у CMR № UA PO 1711077, ТОВ «ІВА-ТРАНС» прийняв до перевезення 1 116,48 кілограмів корму для тварин, який було запаковано у 4 128 картонних коробок.

В свою чергу ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» здійснювало організацію вищевказаного перевезення в інтересах третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА», по відношенню до якого виступало у ролі експедитора.

Товар, що перевозився за CMR № UA PO 1711077 було передано ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» з боку ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» саме для організації подальшого перевезення за маршрутом «Брукк-ан-дер-Лайта, Австрія Київ, Україна». Вказане підтверджується, зокрема, і інформацією, що міститься у CMR № НОМЕР_3 .

Відносини між ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» та ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» регулювалися Договором №LG-2018-39 про надання транспортно-експедиторський послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19 липня 2018 р.

Відповідно до пункту 6.4. Договору №LG-2018-39, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» зобов`язався відшкодувати ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» понесені останнім збитки в українських гривнях у розмірі ціни втраченого або пошкодженого вантажу на підставі претензії, направленої на адресу ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ».

Під час транспортування вантажу, 24.06.2020 на 112 км траси М1, Угорщина, сталася дорожньо-транспортна пригода ?виникло?загорання причепу автомобіля ТОВ «ІВА-ТРАНС», яким здійснювалося перевезення товару, в результаті чого товар було значно пошкоджено. Як наслідок пошкодження, товар втратив фактичну цінність (можливість бути використаним за цільовим призначенням), через що був утилізований.

Вказана подія підтверджується висновком експерту з пожежної безпеки № КІ-026/2020, належним чином перекладена та завірена копія якого знаходиться у матеріалах справи. Цей звіт також вказує на те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок технічної несправності транспортного засобу та причепу ТОВ «ІВА-ТРАНС», адже містить, серед іншого, наступне формулювання - «…Під час руху причепа протектор на правій шині вісі "С" та пластиковий зсув стикаються, а тепло і пластиковий зсув на обертовому колесі запалюються. Вогонь поширився з цілого пластикового гудка на дерев`яну конструкцію причепа, на брезент, на вантаж…», що вказує на те, що причиною виникнення пожежі були саме технічні характеристики / проблеми транспортних засобів ТОВ «ІВА-ТРАНС».

У зв`язку із втратою вантажу, ТОВ "РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА" надіслав ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» претензію №182 про відшкодування завданих втратою вантажу збитків.

ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» та ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» дійшли згоди укласти угоду про врегулювання до договору на надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автотранспортом №-39 від 19 липня 2018 року, відповідно до якої ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» прийняло на себе зобов`язання відшкодувати на користь ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» збитки, завдані в результаті знищення товару, в розмірі 960?915, 35 гривень, що станом на дату укладання угоди становило еквівалент 28?691,92 Євро.

08.12.2020 ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» повністю відшкодував ТОВ "РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА" збитки пов`язані із втратою вантажу.

З огляду на наведені обставини, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» звернувся до Господарського суду Закарпатської області з метою стягнення суми збитків, понесених ним в результаті втрати вантажу в ході перевезення, передбаченого CMR № UA PO 1711077.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно?ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до?ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1?ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням (ч. 1 ст. 316 ГК України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1? ст. 909 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що міжнародним перевезенням визнається перевезення вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Згідно ч. 1 ст. 53 вказаного Закону, організацію міжнародних перевезень вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Одним з таких міжнародних договорів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19.05.1956.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14- 612/1-1559 «Щодо набуття чинності міжнародними договорами», ця конвенція набрала чинності для України 17.05.2007.

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 1 конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ця конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

З огляду на те, що виконання перевезення автомобільним транспортом, передбачене CMR № UA PO 1711077, відбувалося з перетином державного кордону України, до вказаних правовідносин сторін слід застосовувати положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів.

Згідно ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно ч. 1 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Відповідно до ст. 37 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, перевізник, який сплатив компенсацію за збитки згідно з положеннями цієї Конвенції, має право отримати відшкодування такої компенсації разом з відсотками на неї і всіма витратами, понесеними внаслідок позову, від інших перевізників, які брали участь у перевезенні.

Частиною 1 ст. 18 конвенції встановлено, що тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Таким чином, конвенція закріплює презумпцію вини перевізника у випадку повної чи часткової втрати вантажу, його пошкодження чи прострочення доставки. Цей принцип, закріплений також і в законодавстві України, зокрема, у ч. 2 ст. 924 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 23 Конвенції, якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

Крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає.

За приписами ст. 924 ЦК України та ст. 23 конвенції, за втрату прийнятого до перевезення вантажу, перевізник відшкодовує шкоду в розмірі вартості вантажу, який втрачено.

Відповідно до Інвойсу № від 23.06.2020, копія якого міститься у матеріалах справи, вартість вантажу, який було втрачено, становила 28?691, 92 Євро (960 915, 35 грн.), що є реальними збитками, які понесло ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» в результаті втрати вантажу, яка відбулася в процесі перевезення, відповідальним за належне здійснення якого було ТОВ «ІВА-Транс».

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ), одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Верховний суд у постанові по справі № 908/2711/18 від 26.12.2019 вказав, що для застосування форми відповідальності у вигляді стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправність поведінки боржника, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина боржника.

Відповідно до ст. 909 ЦКУ, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві).

Згідно з умовами, що містяться у замовленні на транспортування, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу у строк до 26.06.2021. Пунктом 2.5. генерального договору на транспортне експедирування № 22 встановлено, що замовлення на транспортування є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, неналежне виконання замовлення ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФРІМАСТЕРЗ» є порушенням генерального договору на транспортне експедирування № 22, допущене з боку ТОВ «ІВА-ТРАНС».

Вантаж, який перевозився відповідно до умов CMR № UA PO 1711077 було повністю знищено у результаті дорожньо-транспортної пригоди (а саме, пожежі, що сталася з транспортним засобом ТОВ «ІВА-ТРАНС»), яка мала місце 24.06.2020.

Таким чином, наявними у матеріалах справи документами (автомобільною накладною та замовленням на перевезення) підтверджується, що на виконання умов генерального договору на транспортне експедирування ТОВ «ІВА-ТРАНС» прийняв вантаж ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» до перевезення. Вантаж було повністю знищено в результаті дорожньо-транспортної пригоди 24.06.2020, тобто у момент, коли ТОВ «ІВА-ТРАНС» виконувало свої обов`язки у частині здійснення перевезення. Відтак, ТОВ «ІВА-ТРАНС» не виконало свої договірні зобов`язання, прийняти ним відповідно до замовлення на перевезення.

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору № LG-2018-39, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» прийняв на себе зобов`язання організувати перевезення вантажу ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА». Саме для виконання умов цього договору, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» уклав з ТОВ «ІВА-ТРАНС» генеральний договір на транспортне експедирування № 22.

З огляду на вищенаведене, можна зробити висновок, що генеральний договір транспортного експедирування не був виконаний через те, що 24.06.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вантаж, який був переданий ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» з боку ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» відповідно до умов договору № LG-2018-39, був знищений.

В результаті цієї події, у ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» виникло зобов`язання по відшкодуванню шкоди ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА». З метою мирного врегулювання спору, між ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» та ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» було укладено Угоду про врегулювання. Відповідно до п. 1 Угоди про врегулювання, ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» сплатило на користь ТОВ «РОЯЛЬ КАНІН УКРАЇНА» 28?691, 92 євро у якості відшкодування майнової шкоди за договором № LG-2018-39.

Таким чином, відповідно до положень ст. 37 Конвенції, на ТОВ «ІВА-ТРАНС» покладено обов`язок по відшкодуванню ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» збитків у розмірі 28?691, 92 євро. Вказана сума є збитками, що виникла в результаті знищення вантажу в процесі його перевезення транспортними засобами ТОВ «ІВА-ТРАНС» у рамках виконання ним умов генерального договору на транспортне експедирування № 22.

Відповідно до ст. 924 ЦКУ перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Ст. 314 ГКУ встановлює, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Верховний суд у постанові від 11.06.2019 по справі № 907/603/17 вказав, що вина перевізника за втрату, нестачу, псування та ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту, презюмується. Також Верховний суд вказав, що перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Як було вказано вище, знищення вантажу сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, така подія не кореспондує до вищевказаних обставин, які виключають відповідальність перевізника.

Таким чином, з огляду на наведені положення законодавства та судову практику, вина ТОВ «ІВА-ТРАНС» презюмується, і саме на нього покладено обов`язок доведення того факту, що знищення вантажу трапилося без його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Конвенції, перевізник не звільняється від відповідальності за пошкодження / знищення вантажу з причин несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення. В той же час, саме така несправність, відповідно до висновку експерту з пожежної безпеки № КІ-026/2020, слугувало причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди що призвела до знищення вантажу.

В ході судового розгляду справи ТОВ «ІВА-ТРАНС» неодноразово стверджувало щодо відсутності його вини у дорожньо-транспортній події, що спричинила знищення вантажу, переданого для здійснення перевезення з боку ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТРЗ». В той же час, ТОВ «ІВА-ТРАНС» не надавало належної уваги тому, що відповідно до положень чинного законодавства, наявність його, як перевізника, вини у завданні збитків презюмується, отже відсутність цього елементу складу цивільного правопорушення слід доказувати конкретними, належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «ІВА-ТРАНС» не надало до суду жодного доказу того, що знищення вантажу, прийнятого ним до перевезення відповідно до генерального договору на транспортне експедирування № 22, в ході дорожньо-транспортної пригоди 24.06.2020, сталося не з його вини. За таких обставин, приймаючи до уваги надані суду ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» документи, існують усі підстави вважати належним чином доведеним факт існування складу цивільного правопорушення у діях ТОВ «ІВА-ТРАНС», що фактично призвели до втрати вантажу і виникнення майнових збитків для ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ЕРІМАСТЕРЗ» у розмірі 960 915,35 гривень.

Відтак, керуючись положеннями конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, ТОВ «ІВА-ТРАНС» дійсно має нести майнову відповідальність перед ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» у розмірі фактично заподіяних збитків.

Підсумовуючи наведену інформацію, суд констатує, що позовні вимоги ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 14 413,73 гривень витрат на оплату судового збору.

Щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що 03.12.2021 ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» надало детальний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу (послуги адвоката). Відповідно до наданої інформації, сума витрат на професійну правничу допомогу склала 66 280,00 гривень.

За положенням частини 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на наведене та з огляду на розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд постановляє розглянути заяву в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТЕРЗ» задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВА-ТРАНС» (Україна, 89600, Закарпатська обл., місто Мукачево, вул. Білоруська, будинок 54?; код ЄДРПОУ: 22094527) на користь ТОВ «ПІ ЕНД ОУ ФЕРІМАСТРЗ» (Україна, 02105, місто Київ, вул. Тампере, будинок 11-А, офіс 19; код ЄДРПОУ: 34646515) майнові збитки у розмірі 960 915,35 грн (дев`ятсот шістдесят тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 35 коп) та судовий збір у розмірі 14 413,73 грн ( чотирнадцять тисяч чотириста тринадцять гривень 73 коп.)

3. Призначити розгляд заяви про розподіл витрат на правничу допомогу на 17.02.2022 о 10:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, зал судових засідань №3.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядаєтьсяhttp://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 01.02.2022

Суддя Андрейчук Л.В.