ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. Справа№ 910/984/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники сторін:

від позивача (заявника): Гнидка М.В. (ордер серія АА №1127363 від 02.08.2021)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 (повний текст складено 14.05.2021)

у справі № 910/984/21 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 250 408,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості у розмірі 1 250 408,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 позов задоволено частково; вирішено стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" 12 145,55 грн пеню, 646 465,25 грн штраф, 83 116,96 грн інфляційні втрати, 30 279,40 грн 3 % річних та 13 260,11 грн витрати по сплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило постановити нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

За результатами розгляду вищевказаної апеляційної скарги, постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №910/984/21 залишено без змін.

В подальшому, від Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" до суду апеляційної інстанції надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 910/984/21 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.12.2021, справу № 910/984/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.; розгляд заяви призначено на 26.01.2022.

13.01.2022 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

В судове засідання, яке відбулося 26.01.2022, з`явився представник позивача, який підтримав свою заяву про відшкодування витрат на правову допомогу та просив суд апеляційної інстанції задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину відсутності суду апеляційної інстанції не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що явка представника відповідача судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а також зважаючи на те що, про час та місце розгляду вищезгаданої заяви відповідач повідомлявся належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд заяви у даній справі за відсутності представника відповідача.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат", заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається зі змісту заяви про відшкодування витрат на правову допомогу Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат" просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу вимог ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За приписами ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За правилами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Колегія суддів також зазначає, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача в апеляційному суді здійснював адвокат Гнидка М.В на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги та договору про надання правової допомоги №28/07/2020 від 28.07.2020.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними і фізичними особами, установами, організаціями, міністерствами та будь-якими судами будь-якої інстанції.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розмір гонорару адвоката сторони вирішили погодити у попередніх розрахунках витрат на професійну правничу допомогу, що складається адвокатом щодо кожного доручення клієнта.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем додано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які останній очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. За розрахунком позивача очікувані витрати на професійну правничу допомогу становитимуть 40 000,00 грн.

03.11.2021 між адвокатом Гнидкою М.В. та Приватним акціонерним товариством "Житомирський меблевий комбінат" підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №28/07/2020 від 28.07.2020, копія якого надана позивачем.

Відповідно до п. п. 1 та 2 акту адвокат надав, а замовник прийняв професійну правничу допомогу по розгляду справи №910/984/21 в апеляційному провадженні. Загальна вартість послуг складає 30 000,00 грн.

Також позивачем надано підписаний сторонами звіт про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 03.11.2021, з якого вбачається, що згідно умов договору виконавець передав, а замовник прийняв наступну професійну правничу допомогу:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу по справі №910/984/21 - вартість склала 5000,00 грн, послуга надавалася 02.08.2021;

- участь у судових засіданнях по справі №910/984/21 - загальна вартість склала 20 000,00 грн, послуга надавалася 29.09.2021 та 03.11.2021;

- підготовка письмових пояснень по справі №910/984/21 - вартість склала 5 000,00 грн, послуга надавалася 20.10.2021.

Твердження відповідача про те, що зазначені документи позивача не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки не засвідчені належним чином, судовою колегією відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, Господарським процесуальним кодексом України як процесуальним законом не встановлено порядку засвідчення копій документів, як письмових доказів, а норма частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України "Про стандартизацію".

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Колегією суддів встановлено, що подані позивачем документи в підтвердження понесених витрат на правову допомогу засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, відповідно до положень пункту 5.27 ДСТУ від 01.09.2003 №4163-2003, оскільки відмітка про засвідчення копій документів складається зі слів "згідно з оригіналом", містить відбиток печатки адвоката Гнидки М.В. особистого підпису адвоката та дати засвідчення відповідних копій. А відтак, подані позивачем документи є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Гнидкою М.В. підготовлено, підписано та подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення. Також зазначений представник взяв у участь у судових засіданнях 29.09.2021, 03.11.2021 з розгляду апеляційної скарги відповідача. Тобто, фактично надані адвокатом послуги клієнту відповідають тим, що зафіксовані в акті приймання-передачі наданих послуг та звіті від 03.11.2021.

У клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу позивача, відповідач вважає необґрунтованим витрачений адвокатом час на надання правничої допомоги, а розмір витрат неспіврозмірним із фактично наданими послугами.

Також відповідач вказує на те, що Приватним акціонерним товариством "Житомирський меблевий комбінат" не надано до матеріалів справи будь-яких доказів фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу на користь адвоката.

З огляду на викладене, відповідач просить залишити без задоволення заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, 16.05.2019 у справі №823/2638/18, 09.07.2019 у справі №923/726/18 та 26.02.2020 у справі №910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Судова колегія зазначає, що умовами укладеного договору про надання правової допомоги №28/07/2020 від 28.07.2020 не передбачено погодинну оплату послуг адвоката. Натомість, розмір гонорару адвоката сторони вирішили погодити у попередніх розрахунках витрат на професійну правничу допомогу, що складається адвокатом щодо кожного доручення клієнта.

Як було зазначено вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, відповідачем не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що скаржник не довів на підставі ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката щодо складності цієї справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких доказів фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу на користь адвоката, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього кодексу).

Згідно з п. 4.4 укладеного договору про надання правової допомоги оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 2 (двох) місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом.

Пунктом 5 акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №28/07/2020 від 28.07.2020 передбачено, що оплата гонорару адвоката здійснюється у строк не пізніше 2 (двох) місяців з моменту підписання цього акту.

З огляду на викладене, оскільки умовами договору про надання правової допомоги передбачена оплата гонорару адвоката не пізніше 2 (двох) місяців з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі наданих правових послуг, а також з огляду на зазначену правову позицію касаційного суду, колегія суддів відхиляє аргументи відповідача з приводу відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів фактичної оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та співмірним розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, у зв`язку з чим заява Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у справі № 910/984/21 - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 15; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.).

Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/984/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 28.01.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко