СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Харків Справа № 905/1497/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.

за участю:

представника позивача не з`явився

представника відповідача Краснопьорової О.С. (довіреність № 194 від 17.12.2021)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків (вх. № 3574 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21 (суддя Бокова Ю.В., повний текст рішення підписано 29.10.2021)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, Харківська обл., місто Харків, майдан Театральний, будинок 1; ),

до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ),

про стягнення амортизаційних відрахувань за договором оренди №240 від 14.07.2005 у розмірі 27 939 400,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення амортизаційних відрахувань за договором оренди №240 від 14.07.2005 у розмірі 27939400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на виникнення обов`язку у відповідача повернути нараховані амортизаційні відрахування в розмірі 27939400,00 грн, у зв`язку із припиненням договору оренди №240 від 14.07.2005.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21 у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення амортизаційних відрахувань за договором оренди № 240 від 14.07.2005 у розмірі 27939400,00 грн відмовлено, у зв`язку із тим, що позивачем не наведено існування законодавчих та договірних підстав виникнення у відповідача саме грошового зобов`язання щодо сплати 27939400,00 грн орендарем амортизаційних відрахувань.

24.11.2021 позивач подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржуване рішення таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, адже позиція суду, викладена в оскаржуваному рішенні, свідчить про ігнорування судом необхідності з`ясування в повній мірі обставин, які мають значення для справи, а також дослідження та надання належної правової оцінки доказам та доводам позивача у справі, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо суті спірних правовідносин. Позивач просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 419091,00 грн та за подачу апеляційної скарги в сумі 628637,00 грн. Крім того, в апеляційній скарзі позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги позивач посилається на фактичні обставини справи та те, що правові підстави для стягнення амортизаційних відрахувань в розмірі 27939400,00 грн, у зв`язку із припиненням договору оренди №240 від 14.07.2005, випливають, зокрема, з підпункту «г» пункту 9 та пункту 15 затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди.

Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду для розгляду справи № 905/1497/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Медуниця О.Є., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021.

Ухвалою суду від 29.11.2021 поновлено позивачу пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21; відкрито апеляційне провадження у справі № 905/1497/21; відповідачу надано строк до 13.12.2021 для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу; справу № 905/1497/21 призначено до апеляційного розгляду на 21.12.2021 об 11:30 год.; зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21.

03.12.2021 до суду від представника відповідача Краснопьорової О.С. надійшла заява (вх.№ 14067) про її участь у судовому засіданні 21.12.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EаsyCon» при розгляді справи № 905/1497/21.

Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у зв`язку з відпусткою судді Пелипенко Н.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 905/1497/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 для розгляду справи № 905/1497/21 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О.

Ухвалою суду від 07.12.2021 задоволено клопотання представника відповідача Краснопьорової О.С. (вх.№ 14067) про її участь у судовому засіданні 21.12.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.12.2021 Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» надало відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 14524), в якому відповідач вважає доводи апеляційної скарги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду - законним, обґрунтованим та ухваленим при повному з`ясуванні всіх обставин справи, у зв`язку з чим просить залишити його без змін.

Відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що з тексту апеляційної скарги взагалі не вбачається, яка саме норма матеріального права була порушена судом, і які обставини не були з`ясовані в повній мірі та які саме доводи позивача були проігноровані, на думку останнього. Зміст апеляційної скарги, фактично, зводиться до цитування тексту з позовної заяви, будь-якого конкретного порушення судом першої інстанції при вирішенні спору норм матеріального права скаржником не зазначено.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції, окрім іншого, було обґрунтовано встановлено, що здійснення амортизаційних відрахувань має значення для ведення бухгалтерського обліку підприємства, зокрема, враховується при визначенні балансової вартості основних фондів та при оподаткуванні. Проте відображення амортизаційних відрахувань в балансі підприємства не породжує виникнення у орендаря державного майна відповідного грошового зобов`язання з відшкодування такої суми грошовими коштами власнику майна при поверненні майна з оренди і такий обов`язок не випливає ні з умов договору оренди, ні з жодного акту законодавства.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2018 у справі № 921/2/18 містить релевантні цій справі фактичні обставини та висновок про те, що амортизаційні відрахування не передбачають будь-яких грошових сплат, а відображають в бухгалтерському обліку розподіл вартості необоротного активу, зокрема, нерухомого майна з врахуванням встановлених законодавством норм зносу в процесі експлуатації та залишкової вартості.

Відповідач наполягає, що за змістом ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509, ст. 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174 Господарського кодексу України позивачем не наведено існування законодавчих та договірних підстав виникнення у відповідача саме грошового зобов`язання щодо сплати 27939400,00 грн орендарем амортизаційних відрахувань, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних по суті висновків рішення суду першої інстанції.

Позивач не направив свого представника в судове засідання 21.12.2021. при цьому судом встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне у справі рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 640. Про причини неможливості прибуття свого представника у судове засідання позивач суд апеляційної інстанції не повідомив.

В судовому засіданні 21.12.2021 представник відповідача підтримав доводи, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та надав суду усні пояснення, з яких підстав та обставин він не згоден з правовою позицією заявника апеляційної скарги. Просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні 21.12.2021 оголошено перерву до 01.02.2022 об 11:00 год. При цьому судом задоволено заяву представника відповідача - Краснопьорової О.С. про її участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon».

Представник позивача в судове засідання 01.02.2022 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 61 1 (т.2 а.с.133).

Відповідно до частин другої та третьої статей 120, 270 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом, і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, зважаючи на нижченаведене.

У відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи є наступними.

14 липня 2005 року між Фондом державного майна України (далі - орендодавець), правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, та Відкритим акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», на теперішній час приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - орендар) було укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» (м. Кривий Ріг) за № 240 (далі - Договір) (т.1 а.с. 17-23).

Відповідно п. 1.1. Договору (в редакції Додаткового договору № 319 від 30.07.2010 до Договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» (м. Кривий Ріг) від 14.07.2005 № 240; т.1 а.с. 29-31) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр», юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мопрівська, 12 (далі - підприємство), склад і вартість якого визначено відповідно до Переліку майна згідно зі Звітом про незалежну оцінку вартості станом на 31.05.2010 (т.1 а.с.35-48) і становить:

-вартість орендованого майна за незалежною оцінкою 34 053 078,00 (тридцять чотири мільйони п`ятдесят три тисячі сімдесят вісім) гривень, у тому числі:

-основні засоби без капітальних інвестицій 30 718 975,00 (тридцять мільйонів сімсот вісімдесят тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень;

-нематеріальні активи 3 334 103,00 (три мільйони триста тридцять чотири тисячі сто три) гривень.

Оборотні матеріальні засоби в сумі 812,8 тис. грн.. орендар викуповує на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно з підписанням цього договору (пункт 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном підприємства у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна у власність.

У пункті 2.3. Договору обумовлено, що передача майна підприємству в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.95р. № 629 (з внесеними змінами та доповненнями).

Згідно пункту 2.4. Договору вартість майна підприємства, яке орендар повертає орендодавцю (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець), визначається на підставі передавального балансу та акта оцінки, складного за даними інвентаризації на момент припинення дії цього договору, звіреного з актом приймання-передачі підприємства в оренду. Орендар повертає майно орендодавцю у порядку, визначеному чинним законодавством України та цим договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

У пункті 4.1. Договору передбачено, що амортизаційні відрахування на орендоване майно підприємства накопичуються на відповідному субрахунку рахунку 42 «Додатковий капітал», залишаються в розпорядженні орендаря і використовуються для відновлення орендованих основних фондів.

Поліпшення орендованого майна підприємства, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю держави (пункт 4.2. Договору).

За умовами пункту 5.1. Договору орендар зобов`язується використати орендоване майно підприємства відповідно до його призначення та умов цього договору.

У разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або юридичній особі, вказаній орендодавцем, за погодженням з органом, уповноваженим управляти майном, орендоване майно підприємства, у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини орендаря (пункт 5.10. Договору).

Відповідно до пункту 10.1. Договору (в редакції Додаткового договору № 319 від 30.07.2010 до Договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» (м. Кривий Ріг) від 14.07.2005 № 240) цей договір діє з 14 липня 2005 року до 14 липня 2015 року.

У разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, є власністю орендаря. Поліпшення орендованого майна, що не відокремлюються від майна без заподіяння йому шкоди, здійснені орендарем за власні кошти, є державною власністю і компенсації не підлягають (пункт 10.5. Договору).

09 липня 2015 року між Фондом державного майна, Приватним акціонерним товариством «ММК ім. Ілліча» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області було укладено Додатковий договір № 207 до Договору від 14.07.2005 № 240, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що орендодавцем з дати набрання чинності даним Додатковим договором до Договору оренди є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (т.1 а.с. 57-58).

Вищезазначений Договір та Додаткові договори до нього підписані представники сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

07.11.2018 Господарським судом Донецької області ухвалено рішення у справі № 905/2297/16, яким змінено пункт 10.1. Договору від 14.07.2005 № 240 шляхом викладення його в наступній редакції: «строк дії договору оренди продовжено до 14.07.2020». Вказане рішення залишено без змін постановою Верховного суду від 14.07.2020.

У подальшому, ПрАТ «ММК ім. Ілліча» листом від 10.04.2020 № 09/701 звернулось до Регіонального відділення із заявою щодо продовження Договору оренди від 14.07.2005 № 240 на 5 (п`ять) років за результатами проведення аукціону.

23.11.2020 Регіональним відділенням було оголошено електронний аукціон в ЕТС шляхом оприлюднення оголошення про продовження дії Договору оренди від 14.07.2005 №240, що може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем.

Дата аукціону 15.12.2020, кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні до 14.12.2020 до 20:00:00.

При цьому, 14.12.2020 ЕТС було автоматично присвоєно електронному аукціону з продовження договору оренди від 14.07.2005 № 240 статус «Аукціон не відбувся» у зв`язку з відсутністю учасників аукціону (протокол електронного аукціону №UA-PS-2020-11-23-000040-1, номер лоту: ЄМК-1/2).

На підставі викладеного, Регіональне відділення своїм наказом від 17.12.2020 № 02517 припинило Договір оренди від 14.07.2005 № 240 з дати закінчення строку договору.

02.02.2021 було оголошено електронний аукціон в ЕТС шляхом оприлюднення оголошення про передачу в оренду державного майна єдиний (цілісний) майновий комплекс державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр».

Дата аукціону 01.03.2021, кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні до 28.02.2021 20:00:00.

Наказом Регіонального відділення від 09.03.2021 № 00655 затверджено Протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-02-02-000070-3 від 28.02.2021 про результати електронного аукціону.

Зазначений протокол підписано переможцем електронного аукціону ТОВ «РУДОМАЙН» та оператором електронного майданчика ТОВ «ЗАКУПКИ.ПРОМ.ЮА», через який подано найвищу цінову пропозицію при проведенні аукціону на передачу в оренду державного майна ЄМК.

25.03.2021 Регіональним відділенням укладено Договір оренди № 1-ЄМК/2021 єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» з переможцем електронного аукціону - ТОВ «РУДОМАЙН», який став новим орендарем ЄМК строком на 5 років.

30.03.2021 на офіційному вебсайті Фонду було оприлюднено примірну форму акта приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства (його відокремленого структурного підрозділу) (у разі продовження договору оренди за результатами аукціону).

У зв`язку із зазначеним, 02.04.2021 між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (орендарем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУДОМАЙН» (новим орендарем) було підписано акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» (т.1 а.с. 59-62) внаслідок припинення договору оренди від 14.07.2005 № 240 єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 2 (із змінами) між орендарем і орендодавцем (далі договір оренди) у зв`язку із закінченням строку, на який договір оренди було укладено, відповідно до пункту 152 Порядку, внаслідок відсутності учасників в електронному аукціоні з продовженням договору оренди і присвоєння цьому аукціону статусу «Аукціон не відбувся» (Протокол електронного аукціону № UA-PS-2020-11-23-000040-1 від 14.12.2020, номер лоту: ЄМК-1/2, наказ орендодавця від 17.12.020 № 02517), та укладення нового договору оренди від 25.03.2021 № 1-ЄМК/2021 єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 2 (із змінами) між орендарем і орендодавцем (далі новий договір оренди) за наслідками проведення аукціону, передбаченого частиною 11 статті 18 Закону, який відбувся 28.02.2021 згідно з протоколом електронного аукціону №UA-PS-2020-02-02-000070-3.

У пункті 2 вказаного Акту датою припинення договору оренди є дата, визначена на підставі абзацу 5 пункту 152 Порядку: 15.12.2020.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Акту інформація про стан єдиного майнового комплексу і стан розрахунків за договором оренди і за обов`язком орендаря щодо повернення державі залишку амортизаційного фонду додається (Додаток 2).

Водночас, Акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» від 02.04.2021 був підписаний представником ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» - С.Парамоновим разом із протоколом розбіжностей (т.1 а.с. 63-65), в якому останній вважає необґрунтованим включення до п. 3.1, 3.2, 3.3 Додатку № 2 до Акту обов`язку щодо необхідності повернення на користь Державного бюджету України залишку невикористаного амортизаційного фонду, а так саме щодо наявності у нього заборгованості з цього приводу в цілому.

У додатку № 2 до Акта приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» від 02.04.2021 (т.1 а.с. 86-89) зазначено, що орендар зобов`язується замовити додатковий аудит правильності нарахування та використання амортизаційного фонду за період, що минув з дати оцінки (станом на 31.05.2020), до дати підписання цього акта включно, і відшкодувати розмір залишку амортизаційного фонду, що утворився за цей період, до державного бюджету протягом 30 календарних днів від дати підписання акта приймання-передачі.

Поряд із цим, у пункті 3.2. Додатку № 2 зазначено, що заборгованість орендаря з повернення державі надлишку амортизаційного фонду станом на дату оцінки 31.05.2020 складає згідно зі звітом аудитора 26 450 399,29 грн.

Вказаний додаток підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Листом від 12.05.2021 № 12/3/2-108 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» надав Регіональному відділенню звітність про показники діяльності підприємства «Укрмеханобр» за 1 квартал 2021 року, відповідно до додатку 1 якого «Нарахування та використання амортизаційних відрахувань на орендоване майно» залишок амортизаційних відрахувань на кінець періоду 1 квартал 2021 року складає 27 939 400,00 грн. (двадцять сім мільйонів дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста грн. 00 коп.).

Листом № 11-03-03-0453 від 14.05.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново перерахувати залишок невикористаного амортизаційного фонду у розмірі 27 939 400,00 грн.

Посилаючись на те, що вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, Регіональне відділення звернулося до господарського із позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Позовна вимога полягає у стягненні з відповідача на користь Державного бюджету амортизаційних відрахувань за Договором оренди №240 від 14.07.2005 у розмірі 27 939 400,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави стягнення амортизаційних відрахувань позивач послався на пункти 9 та 15 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 №847, а також на Акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр», у пункті 5 якого було передбачено обов`язок орендаря щодо повернення державі залишку амортизаційного фонду відповідно до Додатку 2 до вказаного акту.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказав, що амортизаційні відрахування не передбачають будь-яких грошових сплат, а лише відображають в бухгалтерському обліку розподіл вартості необоротного активу, зокрема, нерухомого майна з врахуванням встановлених законодавством норм зносу в процесі експлуатації та залишкової вартості. Відповідачем не здійснювалось перерахування грошових коштів та не здійснювалось їх накопичення. Крім того, ані Порядком повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого Наказом Фондом державного майна України № 847 від 07.08.1997, ані умовами Договору не передбачено та не встановлено обов`язку відповідача (орендаря) з відшкодування залишку амортизаційних відрахувань. Також відповідачем зазначено, що акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу ДНВП «Укрмеханобр» від 02.04.2021 не є правочином, який встановлює таку домовленість. Натомість цей акт підписаний відповідачем із протоколом розбіжностей, в якому вказано про безпідставність включення до акту обов`язку орендаря щодо повернення державі залишку амортизаційного фонду.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин також убачається, що наказом №467 від 16.05.2019 Фонду державного майна України Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області реорганізовано шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях як юридичну особу публічного права.

За змістом п.2 цього наказу, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області.

У відповідності до наказу №639 від 02.07.2019 Фонду державного майна України днем початку роботи регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях визначено 02.07.2019.

За змістом відомостей, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і вважаються достовірними, державну реєстрацію припинення юридичної особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області проведено 27.03.2020, за рішенням засновників, номер запису 7064495.

В подальшому, Наказом Фонду державного майна України «Про утворення юридичної особи» №783 від 13.05.2021 утворено нову юридичну особу - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.

Наказом Фонду державного майна України «Про внесення зміни до назви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях» №796 від 13.05.2021 змінено назву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях.

За змістом п.2 цього наказу встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях згідно з розподільчим балансом.

Вказане свідчить про здійснення реорганізації юридичної особи Регіонального Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях шляхом виділу.

Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області () зареєстроване як юридична особа з 14.05.2021.

17.05.2021 за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змінено назву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у цій справі, Господарський суд Донецької області дійшов висновку, що позивачем не наведено існування законодавчих та договірних підстав виникнення у відповідача саме грошового зобов`язання щодо сплати 27 939 400,00 грн орендарем амортизаційних відрахувань, а тому у задоволенні заявленого позову відмовлено саме з цих підстав.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та акти законодавства.

За змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 759 Цивільного кодексу України та стаття 283 Господарського кодексу України передбачають, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами частини третьої статті 760 Цивільного кодексу України, особливості найму окремих видів майна встановлюються цим кодексом та іншим законом.

Укладаючи договір оренди № 240 від 14.07.2005 сторони керувалися Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору), який є спеціальним законом, що регулює правовідносини, які склалися між сторонами.

Зазначений Закон втратив чинність з 01.02.2020 на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, який регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до приписів ст. 10, 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), орендареві належить право власності на виготовлену продукцію, в тому числі у незавершеному виробництві, та доход (прибуток), отриманий від орендованого майна, амортизаційні відрахування на майно, що є власністю орендаря, а також на набуте орендарем відповідно до законодавства інше майно.

Амортизаційні відрахування на орендовані цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурні підрозділи, будівлі та споруди нараховує та залишає у своєму розпорядженні орендар.

Амортизаційні відрахування використовуються на відновлення орендованих основних фондів.

За умовами пункту 4.1. Договору передбачено, що амортизаційні відрахування на орендоване майно підприємства накопичуються на відповідному субрахунку рахунку 42 «Додатковий капітал», залишаються в розпорядженні орендаря і використовуються для відновлення орендованих основних фондів.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У разі припинення договору оренди єдиного майнового комплексу уповноважений орган управління або його правонаступник зобов`язаний прийняти рішення про балансоутримувача єдиного майнового комплексу, повідомити про це орендодавця та забезпечити прийняття єдиного майнового комплексу на баланс протягом трьох місяців з дати отримання рішення про припинення договору оренди згідно з Порядком повернення орендованих єдиних майнових комплексів після припинення або розірвання договору оренди, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Орендар зобов`язаний передати єдиний майновий комплекс підприємству, визначеному уповноваженим органом управління або його правонаступником, а балансоутримувач та уповноважений орган управління зобов`язані прийняти єдиний майновий комплекс згідно з Порядком повернення орендованих єдиних майнових комплексів після припинення або розірвання договору оренди, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди (далі - Порядок), затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 року №847, забезпечує реалізацію положень статей 26, 27, 28 і 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 і регулює здійснення комплексу заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендодавцю орендованого державного майна: інвентаризації і оцінки майна орендних підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та за згодою орендаря, майні орендаря.

Відповідно до пункту 13 вказаного Порядку, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передаточним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендного підприємства.

Відповідно до пункту 9 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, на який посилається позивач, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованого державного майна і майна, придбаного за кошти цього фонду раніше відносяться до державної частки майна в цілісному майновому комплексі.

Залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передавальним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендованого підприємства (пункт 15 Порядку).

Виходячи з наведеного є правильним висновок суду першої інстанції про те, що норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна», положення Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди та умови Договору оренди №240 від 14.07.2005, не встановлюють жодних зобов`язань стосовно повернення чи сплати відповідачем (орендарем) грошових коштів в сумі залишку амортизаційного фонду на користь держави (грошового зобов`язання).

Доводи апеляційної скарги позивача вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова Верховного суду від 14.11.2018 у справі №921/2/18 містить такі правові висновки.

Відповідно до Положення (стандарти) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року за № 92, «амортизація» являє собою систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Статтею 14.1.3. Податкового кодексу України визначено, що амортизація - систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Таким чином, амортизаційні відрахування не передбачають будь-яких грошових сплат, а відображають в бухгалтерському обліку розподіл вартості необоротного активу, зокрема, нерухомого майна з врахуванням встановлених законодавством норм зносу в процесі експлуатації та залишкової вартості.

Такі ж самі правові висновки містить і постанова Верховного Суду від 23.11.2018 у справі № 908/3510/16.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статей 76, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивачем не наведено існування законодавчих та договірних підстав виникнення у відповідача саме грошового зобов`язання зі сплати заявленого до стягнення залишку невикористаних орендарем амортизаційних відрахувань, а Акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» від 02.04.2021 не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, і тільки фіксує об`єкти нерухомості, які передаються орендарем орендодавцю та передаються останнім новому орендарю у зв`язку з укладенням нового договору оренди від 25.03.2021 № 1-ЄМК/2021 і тому не цей Акт не є правочином у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, позовні вимоги про стягнення з відповідача амортизаційних відрахувань за договором оренди №240 від 14.07.2005 у розмірі 27939400,00 грн є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ретельного дослідження наявних у справі документів, застосовуючи правові висновки Верховного суду, що викладені у постановах від 14.11.2018 у справі № 921/2/18 та від 23.11.2018 у справі № 908/3510/16, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірність заявлених позовних вимог. Наведене у сукупності свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Наведеним спростовуються доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції у даній справі.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні частини другої статті 277 Господарського процесуального кодексу України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які в даному випадку не підтверджують ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі із порушеннями, визначеними статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку частини четвертої статті 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, тому апеляційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі - без змін.

Оскільки апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, пунктом 1 частини першої статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків на рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2021 у справі № 905/1497/21 залишити без змін.

3.Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.02.2022.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков