СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Харків Справа № 922/3396/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№3753 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Смірновою О.В., повний текст складено 06.12.2021,

за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, м. Харків,

до 1. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

2. Харківської міської ради, м. Харків,

3. Фізичної особи-підприємця Капустіної Віти Михайлівни, м. Харків,

4. Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Приморське Чугуївського району Харківської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ФО-П Капустіної Віти Михайлівни: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Саутенко Наталія Владиславівна,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 : приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Козирева - Кравченко Жанна Володимирівна

про визнання недійсним договору, визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Слобідської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФО-П Капустіної Віти Михайлівни та Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 58 додатку до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.08.2018 № 5623-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Капустіною Вітою Михайлівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №2776;

- витребувати у ОСОБА_1 на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ-1-:-ІІ-7, ІІ-4, ІІ-6а, загальною площею 196,8 кв.м у нежитловій будівлі літ. "А-3", розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши Харківську міську раду Харківської області прийняти останні.

01.12.2021 до Господарського суду Харківської області від 4-го відповідача Фізичної особи ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов з вимогами звернутими до відповідача Харківської міської ради, про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на переобладнання нежитлових приміщень на загальну суму 4212425 грн.; стягнення витрат на професійну правничу допомогу (т.4, а.с. 115-124).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення витрат на переобладнання нежитлових приміщень на загальну суму 4212425,00 грн разом з доданими до неї матеріалами повернуто заявнику (т.4, а.с. 144-151).

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_1 було подано з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України та після закриття підготовчого провадження у даній справі та призначення справи до розгляду по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 та ухвалити нове рішення, яким прийняти до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення витрат на переобладнання нежитлових приміщень на загальну суму 4212425,00 грн. (т.5, а.с.116-140)

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначена ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано обставини щодо проведення ОСОБА_1 ремонтних робіт та переобладнання спірних нежитлових приміщень. При цьому, у разі задоволення позову у власність Харківської міської ради будуть повернуті спірні приміщення, проте поліпшення здійсненні кінцевим власником неможливо відокремити від приміщень та структури приміщень, ув`язку із чим було заявлено зустрічний позов про стягнення витрат на переобладнання нежитлових приміщень на загальну суму 4212425,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№3753 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25 січня 2022 року (т. 5, а.с. 150-153).

Від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому 1-й відповідач заперечував проти доводів апелянта, зазначив про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 без змін.

Інші учасники справи не скористались своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзиви на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шевель О.В., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В.

В судове засідання 25.01.2022 року з`явився прокурор, який заперечував проти доводів апелянта, зазначивши про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Апелянт та представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (т.5, а.с. 206-219).

Крім того, поштове відправлення, а саме ухвала суду апеляційної інстанції від 28.12.2021, було надіслано на офіційну адресу місцезнаходження третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Козиревій - Кравченко Жанні Володимирівні, проте ухвала не була вручена адресату під час доставки з підстав: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про наступні обставини.

Як встановлено колегію суддів та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2021 було відкрито провадження у справі № 922/3396/21 за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФО-П Капустіної Віти Михайлівни та до Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.09.2021 р.

Крім того, зазначеною ухвалою про відкриття провадження від 30.08.2021, був встановлений відповідачам строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов; зобов`язано відповідачів надіслати відзив на позов та додані до нього документи позивачу одночасно з надісланням (наданням) такого відзиву до суду; докази такого надіслання надати суду (частина 5 статті 165 ГПК України).

До Господарського суду Харківської області 01.12.2021 представником фізичної особи ОСОБА_1 , адвокатом Розумовським О.С., було подано зустрічний позов (вх.28344) (т. 4, а.с 115-124).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_1 до Харківської міської ради повернуто заявнику разом з доданими до неї матеріалами.

Місцевий господарський суд постановляючи оскаржувану ухвалу від 06.12.2021 та повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , виходив з того, що копія ухвали суду від 30.08.2021 про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу 4-го відповідача ОСОБА_1 , яка зазначена позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_2 , проте була повернута 07.10.2021 до Господарського суду Харківської області відділенням зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що днем отримання 4-им відповідачем ухвали суду від 30.08.2021 про відкриття провадження у справи є 06.10.2021 (дата відмітки в поштовому повідомленні, повернутому на адресу суду), таким чином, відзив на позовну заяву 4-й відповідач мав подати не пізніше 21.10.2021. В той же час, зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_1 було подано 01.12.2021 року, тобто з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Отже, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Статтею 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч.2 ст. 180 ГПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику (ч.6 ст. 180 ГПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Тобто, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Вказані висновки також наведені в постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2021 року по справі №910/2488/21.

Згідно з частиною першою статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Верховний Суд в постанові 28 листопада 2018 року по справі № 910/4360/18 також зазначив, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів виходить з того, що обрахування строку на подання відзиву на позов та зустрічного позову починається з наступного дня після дати отримання ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Так, частиною 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що за приписами частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналіз вказаної норми ГПК України дозволяє дійти висновку, що повернення поштового повідомлення з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не свідчить, зокрема, про відмову сторони від одержання судового рішення чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду та не може бути належним доказом інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Подібні правові висновки також зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 752/11896/17-ц та від 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц, в постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2021 року по справі №910/2488/21.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення зустрічного позову, місцевий господарський суд помилково зазначив 06.10.2021, яке є днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про закінчення встановленого терміну зберігання поштового відправлення, датою отримання 4-им відповідачем ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки згідно з наведеними приписами статті 242 ГПК України повернення поштового відправлення до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не може бути належним доказом інформування сторони про час і місце розгляду справи.

Проте, наведене не впливає на висновки місцевого господарського суду щодо пропуску строків звернення ОСОБА_1 із зустрічним позовом з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Розумовським О.С., було подано 05.10.2021 до Господарського суду Харківської області заяву (вх.№ 23328), зокрема, про видачу на руки копії ухвали від 30.08.2021 про відкриття провадження по справі (т. 1, а.с. 215).

Відповідно наявної в матеріалах справи ксерокопії ухвали Господарського суду Харківської області від 30.08.2021 про відкриття провадження по справі №922/3396/21, представником 4-го відповідача Розумовським О.С. було отримано 07.10.2021 копію зазначеної ухвали, що підтверджується підписом останнього (т.2, а.с. 40-41).

Приписами ч. 7 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Отже, колегія суддів дійшла висновків, що днем отримання 4-им відповідачем ОСОБА_1 ухвали суду від 30.08.2021 про відкриття провадження у справи є 07.10.2021 (дата підпису уповноваженого представника ОСОБА_1 про отримання копії ухвали від 30.08.2021). Таким чином відзив на позовну заяву, як і зустрічний позов, 4-й відповідач мав право подати не пізніше 22.10.2021 (15-тий календарний день з моменту отримання ухвали про відкриття провадження).

Однак, як вже зазначалось вище, зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_1 було подано лише 01.12.2021 року, отже з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України та ч.8 ст. 165 ГПК України.

Крім того, матеріалами справи підтверджені обставини подання 18.10.2021 до Господарського суду Харківської області відзивів на позовну заяву від представників відповідача ОСОБА_1 , адвоката Розумовського О.С. (вх.24360) (т.2, а.с. 104-113) та від адвоката Самольотова І.І. (вх. 24402, надісланий поштою 13.10.2021) (т. 2, а.с. 131-142).

При цьому за вимогами частин першої - другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про поновлення або продовження строку для подання зустрічної позовної заяви 4-й відповідач не заявляв.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 про повернення зустрічного позову, місцевий господарський суд, хоча й зазначив іншу дату з якої необхідно вести облік 15-денного строку встановленого для подання відзиву (21.10.2021 замість 22.10.2021), проте вказане не впливає на правильність висновків, до яких прийшов суд першої інстанції, а саме про порушення встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України строків звернення ОСОБА_1 із зустрічним позовом.

Натомість, доводи на які посилається представник 4-го відповідача обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зводяться до не врахування судом першої інстанції обставини щодо проведення ОСОБА_1 ремонтних робіт та переобладнання спірних нежитлових приміщень на загальну суму 4212425,00 грн., що стосується розгляду зустрічного позову по суті та не спростовує висновки суду першої інстанції щодо порушення строків звернення до суду із зустрічним позовом.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини подання зустрічного позову, винесена ним ухвала є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№3753 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 у справі №922/3396/21 залишити без змін.

3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.02.2022.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Плахов