РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2022Справа № 910/17417/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Чернігівської філії Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ПРИВАТНА ЕКСПЕРТИЗА"

про стягнення 16 000, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Чернігівської філії Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ПРИВАТНА ЕКСПЕРТИЗА" про стягнення 16 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 286 від 24.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 16.11.2021, направленою на адресу місцезнаходження відповідача за поштовим відправленням №779.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також, у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 16.11.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку за закінченням терміну зберігання.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша приватна експертиза» (далі - виконавець, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (далі - замовник, позивач) укладено Договір на виконання експертизи проекту будівництва № 286 (далі - Договір), на умовах якого замовник доручає виконавцю виконання робіт (далі - роботи) по проведенню комплексної експертизи проекту будівництва (далі - експертиза). Назва проекту будівництва: «Капітальний ремонт фасаду будівлі МТЗ за адресою: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 76 ПАТ «Укртелеком».

Результат робіт надається замовнику у вигляді письмового Звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до Постанови КМУ від 11.05.2011 № 560 та ДСТУ 0 8907:2019 «Настанова щодо організації проведення експертизи проектної документації на будівництво» (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору вартість проведення експертизи складає 16 750,00 грн., крім того ПДВ 3 350,00 грн., що разом складає 20 100,00 грн.

Пунктом 3.2. договору узгоджено наступні обов`язки виконавця:

- у строк 10 робочих днів, з дати отримання оплати від замовника якісно та в повному обсязі провести експертизу проектної документації, скласти звіт та направити звіт замовнику;

- в разі необхідності для проведення експертизи залучити відповідних фахівців;

- надати замовнику належним чином оформлений звіт відповідно до ДСТУ-8907:2019 «Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратити чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»;

- повідомити замовника про готовність звіту, скласти два примірника акту та направити акт та звіт в паперовому вигляді поштою (Нова пошта) на адресу Замовника: 14000, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 76;

У відповідності до п. 4.1. Договору термін виконання експертизи 10 робочих днів з дати зарахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, при умові надання Виконавцю необхідних матеріалів, вказаних у п.1.1. п. 1 розділу 3 цього Договору та одного примірника договору, завіреного підписом та печаткою уповноваженого представники зі сторони Замовника.

Згідно з п. 5.1. Договору приймання замовником виконаних робіт - Звіту за цим Договором оформлюється актом (далі - Акт).

Замовник зобов`язаний підписати та передати виконавцю один примірник Акта на момент отримання звіту (п. 5.2. Договору).

Пунктом 5.4. Договору узгоджено, що оформлений звіт є документом, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим Договором.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами передбачених Договором зобов`язань, але не пізніше 31.12.2021, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених Договором зобов`язань (п. 10.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем оплачено вартість експертизи в розмірі 20 100,00 грн. згідно платіжних доручень № 2320 від 28.04.2021 та 4278 від 16.07.2021.

10 квітня 2021 року відповідачем складено Експертний звіт № 10/286-04/21/А, в зв`язку з чим, 26.04.2021 сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акт надання послуг № 1268 на суму 20 100,00 грн.

22 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із Листом-претензією вих. №285 - ВНХ - СG-74М100-2021, у якому позивач зазначив, що матеріали, які були надані виконавцем як експертний звіт, оформлені не у відповідності до Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою КМУ № 559 від 01.07.2020 щодо реєстрації звітів в електронному реєстрі, через що замовник не має можливості отримати дозвіл на виконання будівельних робіт, що є неналежним виконанням виконавцем своїх зобов`язань за укладеним Договором, у зв`язку з чим просив відповідача повернути кошти.

У відповіді на лист позивача відповідач вказав, що відмова у внесені змін до дозволу на виконання будівельних робіт з підстави не підписання звітів цифровими підписами є незаконною, оскільки КМУ продовжив термін дії експериментального проекту і завершення запланувало 01.07.2021, а також система не дозволяє вносити дані по будь-яким експертних звітах попередніми датами та вносить будь-які коригування чи зміни.

27.07.2021 Акціонерне товариство «Укртелеком» (далі - замовник, позивач) укладено Договір № 02/236/21 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіверексперт» (виконавець) на виконання комплексної експертизи проектної документації: «Капітальний ремонт фасаду будівлі МТЗ за адресою м. Чернігів, пр-т Перемоги, 76 (далі - Договір № 02/236/21).

Вартість проведення експертизи, відповідно до договірної ціни складає 16 000,00 грн. (п. 2.2. Договору № 02/236/21).

На виконання умов Договору № 02/236/21 ТОВ «Сіверексперт» надав експертний звіт та зареєстрував його в Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи в сфері будівництва.

АТ «Укртелеком» та ТОВ «Сіверексперт» підписали акт здачі-приймання робіт №ОУ-0000715 від 06.09.2021, за які позивач розрахувався в повному обсязі, а саме в сумі 16 000,00 грн., що вбачається з платіжних доручень № 4918 від 19.08.2021 та № 5655 від 23.09.2021.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що матеріали, які були надані відповідачем як експертний звіт, оформлені не у відповідності до Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою КМУ № 559 від 01.07.2020, а саме експертний звіт не був внесений відповідачем до Реєстру будівельної діяльності та не підписаний кваліфікованим електронним підписом експерта, через що позивач не має можливості передати належним чином оформлену проектну документацію замовнику, а замовник в свою чергу, не має можливості отримати дозвіл на будівництво, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 16 000,00 грн., сплачені позивачем у якості оплати за Договором № 02/236/21 укладеного з іншою експертною організацією.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір, який за своєю суттю є договором підряду, є підставою для виникнення у сторін договору господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України (ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Статтею 852 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частинами 1-3 статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонами можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватися від пропозицій про їх зміну.

Отже, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, 24 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша приватна експертиза» (далі - виконавець, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (далі - замовник, позивач) укладено Договір на виконання експертизи проекту будівництва № 286 (далі - Договір), на умовах якого замовник доручає виконавцю виконання робіт (далі - роботи) по проведенню комплексної експертизи проекту будівництва (далі - експертиза). Назва проекту будівництва: «Капітальний ремонт фасаду будівлі МТЗ за адресою: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 76 ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Договору результати робіт надаються замовнику у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до постанови КМУ від 11.05.2011 року № 560 та ДСТУ - 8907:2019 "Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво".

Умовами укладеного між сторонами договору, зокрема, п. 5.1., 5.2., 5.4. узгоджено, що приймання замовником виконаних робіт за цим Договором оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт. Замовник зобов`язаний підписати та передати виконавцю один примірник Акта на момент отримання звіту. Оформлений звіт є документом, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим Договором. Оригінал звіту надається замовнику тільки за наявності у виконавця усіх належних йому оригінальних примірників документів, оформлених за цим Договором, та здійснення повної оплати послуг за цим Договором.

Судом встановлено, що виконані відповідачем за Договором роботи з проведення комплексної експертизи вищевказаного проекту загальною вартістю 20 100,00 грн., оформлені письмовим Експертним звітом № 10/286-04/21/А, в погодженому сторонами зазначеним правочином порядку прийняті замовником згідно з актом надання послуг від 26.04.2021 року № 1268. У наведеному акті, крім іншого, сторони зазначили, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

У той же час докази, які свідчать про наявність недоліків виконаного відповідачем письмового Експертного звіту № 10/286-04/21/А, а також документи, які підтверджують висловлення позивачем до моменту фактичного прийняття відповідних робіт претензій щодо виявлених допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків, у матеріалах справи відсутні.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

У той же час відповідно до пункту 15 Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою КМУ № 559 від 01.07.2020, звіт про результати експертизи проекту будівництва (зокрема додатки до нього) створюється виключно як електронний документ з використанням Реєстру будівельної діяльності. На звіт про результати експертизи проекту будівництва накладається кваліфікований електронний підпис всіх експертів, які проводили експертизу (із зазначенням напрямів діяльності, за якими експертизу проекту будівництва здійснював кожен з експертів відповідно до його кваліфікації), а також головного експерта проекту та керівника відповідної експертної організації.

Означена норма Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги єдиної державної електронної системи у сфері будівництва була включена до нього на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 року № 681 "Про питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва", яка набрала чинності лише 02.07.2021 року, тобто після виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Разом із тим, умовами пункту 15 цього Порядку (який був чинним на час укладення між сторонами Договору, виконання відповідачем робіт за цією угодою та їх передачі Замовнику) було передбачено, що експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові експертний звіт:

позитивний - щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва;

негативний - щодо допущення помилок, необхідності їх доопрацювання та/або недотримання зазначених вимог.

Звіт за результатами проведеної експертизи створюється за допомогою Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва у порядку, визначеному в Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Експертна організація забезпечує внесення експертних звітів (з додатками) про результати експертизи проектної документації на будівництво об`єктів (у тому числі договори про проведення експертизи проектної документації на будівництво об`єктів, укладені відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", у разі їх укладення через електронний кабінет) до Реєстру будівельної діяльності.

Разом із тим, означеними приписами, на які посилався позивач, не передбачено відповідальності експертної організації за невнесення відповідних відомостей до Реєстру будівельної діяльності у договірних відносинах.

Більше того, порушення вимог нормативних актів може бути підставою для притягнення винної особи до встановленої відповідальності, проте не тягне за собою наслідків у вигляді повернення виконаного за договором.

Відповідно до приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В ч. 2 ст. 22 цього ж Кодексу наведено поняття збитків, якими є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Так, відповідно до вказаних положень ст. 623 та ст. 22 Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають збитки, причиною яких є порушення зобов`язання, якого припустився боржник.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т.ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

В силу положень ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків (ч. 3 ст. 225 ГК України).

Згідно положень ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Отже, обов`язок з відшкодування збитків настає для суб`єктів господарювання у разі порушення господарського зобов`язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст. ст. 224, 225 Господарського України, ст. 623 Цивільного кодексу України) або внаслідок завдання шкоди без договірних правовідносин (глава 82 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Між тим позивач, стверджуючи у позові про порушення відповідачем норм чинного законодавства України та умов укладеного між сторонами договору № 286 від 25.03.2021, про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо якісного виконання робіт, та як наслідок завдання шкоди у розмірі 16 000,00 грн., що є сумою оплачених робіт на користь третьої особи - ТОВ «Сіверексперт», не довів належними та допустимими доказами наявність всіх необхідних складових для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків в розмірі сплаченої вартості виконаних робіт за договором, а саме причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача і збитками, як і не довів вину відповідача у завданні позивачу збитків на заявлену суму.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Чернігівської філії Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" про стягнення шкоди в сумі 16 000,00 грн., є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Чернігівської філії Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ПРИВАТНА ЕКСПЕРТИЗА" про стягнення 16 000, 00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 31.01.2022.

Суддя О.В. Гулевець