ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Справа№ 911/1015/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Морганюк Є.Ю. ( доруч. №26/03-01 від 26.03.2021);

від відповідача - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква

на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021

у справі № 911/1015/21 (суддя Щоткіна О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз збут"

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква

про стягнення 331496,27грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.06.2021 у справі №911/1015/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" 331496грн 27коп заборгованості та 4972грн 44коп судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів за отриманий природний газ не надав, доказів зворотного, зокрема відмови відповідача від прийняття природного газу не встановлено, а сама вартість поставленого природного газу у лютому 2021 на суму з розмірі 331496,27грн підтверджена актом приймання-передачі природного газу №РН-0000482, який підписаний та скріплений печатками обох сторін

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- невиконання договірних зобов`язань відповідачем виникло з об`єктивних і незалежних від відповідача причин та обставин, зокрема значна заборгованість виникла через споживачів та їх неплатоспроможність;

- в актах прийому-передачі природного газу договір №87 від 10.03.2020 не вказаний.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлутаційного відділу міста Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021, справу №911/1015/21 призначено на 01.12.2021.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Пашкіної С.А. у відпустці з 01.12.2021 по 10.12.2021 розгляд справи № 911/1015/21 не відбувся. Питання про призначення справи № 911/1015/21 до розгляду здійснювалось після виходу головуючої судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 призначено розгляд справи № 911/1015/21 на 17.01.2022.

Від позивача (30.11.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про те, що:

- позивач здійснював відповідачу поставку природного газу у січні-лютому 2021 на суму 2 007 000,00грн, дані обсяги природного газу були оплачені відповідачем частково в розмірі 1 967 622,23грн, у зв`язку з чим заборгованість за природний газ становить 331 496,27грн; на підтвердження факту поставки між сторонами було підписано первинні документи бухгалтерського обліку, а саме, акти приймання-передачі природного газу, у яких зафіксовано обсяги, період та ціну постачання природного газу; акти підписані повноважними посадовими особами обох сторін без будь-яких застережень чи зауважень та скріплені їх печатками.

В судове засідання апеляційного господарського суду 17.01.2022 не з`явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки суд не повідомив, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Між ТОВ "Благогаз Збут", як постачальником, та КЕВ м. Біла Церква, як споживачем, 10.03.2020 укладено договір № 87 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році: природний газ (код за ДК 021:2015: 09120000-6 - Газове паливо (09123000-7 - природний газ)), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 900 тис. метрів кубічних (п. 1.2. договору).

Строк поставки природного газу по 31.12.2020 (п. 1.4. договору).

За умовами п. 3.1. договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Ціна 1 тис. куб. метрів газу без урахування податку на додану вартість становить 3416,67 гривень, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 148,99 гривень. Ціна 1 тис. куб. метрів природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 3416,67 гривень. Податок на додану вартість становить 683,33 гривень. Всього ціна газу за 1 тис. куб. становить 4100,00 гривень.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання з 01.03.2020 по 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатковою угодою № 7 від 16.01.2021 сторони, зокрема, продовжили строк дії договору № 87 від 10.03.2020 до 31.03.2021.

На виконання умов договору № 87 від 10.03.2020 у січні 2021 постачальник передав, а споживач прийняв природний газ кількістю 29,24276 тис. куб метрів на загальну суму в розмірі 202125,96грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом приймання-передачі природного газу № РН-0000149.

Також, як вбачається з матеріалів справи, у січні та лютому 2021 року постачальник передав споживачеві природний газ в обсязі, що загалом складає 186,825 тис. куб. метрів, що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу:

- № РН-0000150 за січень 2021 року на суму 1407659,62грн;

- № РН-0000481 за лютий 2021 року на суму 26340,38грн;

- № РН-0000482 за лютий 2021 року на суму 331496,27грн.

Зміст вказаних актів свідчить про те, що вони складені на підставі договору № 23 від 12.02.21.

Вказані вище обсяги природного газу оплачені відповідачем частково та за останнім рахується заборгованість за поставлений природний газ у лютому 2021 року в сумі 331496,27 грн.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

При цьому ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України також визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 640 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У контексті спірних правовідносин слід також звернути увагу на те, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Так, позивачем заявлена до стягнення з відповідача заборгованість у сумі 331496,27грн за поставлений природний газ у лютому 2021 року. Підставою складення акта приймання-передачі природного газу за лютий 2021 року № РН-0000482 на суму 331496,27грн є договір №23 від 12.02.2021, а не договір №87 від 10.03.2020, який долучено до позовної заяви.

Водночас, матеріали справи не містять копії укладеного між сторонами договору №23 від 12.02.2021, пояснень щодо існування такого договору, укладеного між сторонами, у позовній заяві також не наведено.

Враховуючи наведене та зважаючи на правову природу спірних правовідносин, між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки газу шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а саме шляхом складання та підписання акта приймання-передачі.

Так, згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний сплати продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Підписання відповідачем та скріплення печаткою акта приймання-передачі природного газу №РН-0000482, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і який відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 цього Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги, що строк оплати отриманого природного газу по вказаному вище акту сторонами визначено не було і такий акт є первинним обліковим документом, який є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий природний газ, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, перебіг строку виконання грошового зобов`язання згідно з підписаним відповідачем актом починається з моменту прийняття природного газу або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів за отриманий природний газ не надав, доказів зворотного, зокрема, відмови відповідача від прийняття природного газу у зазначених об`ємах не встановлено, а сама вартість поставленого природного газу у лютому 2021 року на суму в розмірі 331496,27 грн підтверджена актом приймання-передачі природного газу № РН-0000482, підписаним та скріпленим печатками обох сторін. Відтак у відповідача виник обов`язок провести з позивачем розрахунок за отриманий природний газ.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів у спростування викладеного вище чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 331496,27грн заборгованості за поставлений природний газ у лютому 2021 року підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2021 у справі №911/1015/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1015/21 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 01.02.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран