ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/687/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасюк О.О. - адвокат, ордер серії ДП № 2119/041 від 31.08.2021 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал флюід менеджмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поле трейд сервіс"

про стягнення 113058,55 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 96933,23 грн. - основного боргу, 8213,78 грн. інфляційних, 2113,02 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав належним чином умови договору поставки №549/12/19 від 09.12.2019 та не оплатив поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 906/687/21 до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал флюід менеджмент" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поле трейд сервіс" (покупець/відповідач) укладено договір поставки № 549/12/19 (а.с. 8-11), відповідно до якого постачальник зобов`язався передавати у власність покупця а покупець прийняти та оплатити товар в найменуванні, кількості і ціні згідно специфікацій, які після їх підписання сторонами стають невід`ємними частинами дане договору (а.с. 1.1. договору).

Згідно п.п. 2.1. договору умови поставки товару відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачем термінів "Інкотермс", місце передачі товару додатково узгоджуються між сторонами зазначаються у специфікаціях.

Строк поставки товару зазначається у специфікаціях (п.п. 2.2. договору).

Пунктом 4.1. договору сторони передбачили, що ціна товару, яка входить у партію поставки, узгоджується між сторонами зазначається у відповідній специфікації. У зв`язку із тим, що товар, який поставляється згідно даного договору, є імпортним і його закупівельна вартість залежить від курсу долара США.

Ціна на товар формується виходячи із курсу Національного Банку України долару США до української гривні, зазначеного у відповідній специфікації (п.п. 4.1.1. договору).

Також пункт 4.2. договору передбачає, що покупець оплачує постачальнику поставлений товар у строк не пізніше 21 календарного дня з моменту підписання Сторонами видаткової накладної, якщо інший строк оплати за товар та відповідно інший порядок формування ціни на товар не встановлені у Специфікаціях.

Відповідно до п.п. 4.3. договору оплата товару проводиться покупцем у національній валюті України - гривнях, в безготівковій формі на поточний рахунок постачальника.

Загальна сума договору визначається по фактичній сумарній вартості товару, зазначеного у специфікаціях та прийнятого покупцем по видатковим накладним в період строку дії даного договору (п.п. 4.4. договору).

Згідно п.п. 8.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а у частині невиконаних зобов`язань - до їх повного виконання. У разі відсутності до дати закінчення строку дії договору повідомлення рекомендованим листом від будь-якої із сторін про розірвання цього договору, строк його вважається кожного року автоматично продовженим до 31 грудня кожного наступного календарного року включно без складання додаткової угоди до даного договору.

17.08.2020 сторонами було підписано специфікацію №7 (а.с. 12) щодо поставки товару на загальну суму 54084,73 грн.

Також 25.08.2020 підписано специфікацію №8 (а.с. 13) щодо поставки товару на суму 25053,34 грн.

22.09.2020 сторони у справі підписали специфікацію №9 (а.с. 14), згідно якої постачальник повинен поставити покупцю товар на суму 17795,16 грн.

На виконання договору № 549/12/19 та згаданих вище специфікацій постачальник поставив обумовлений товар, що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 15-17) на загальну суму 96933,23 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 96933,23 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 96933,23 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 8213,78 грн. інфляційних, 2113,02 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача (а.с. 7), суд вважає останні обраховані вірно, а вимоги в цій частині такі, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поле трейд сервіс" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Князя Ярослава Мудрого, 163, ід. код 42853955)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал флюід менеджмент" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, 3 оф. 158, ід. код 37675989) 96933,23 грн. - основного боргу, 8213,78 грн. інфляційних, 2113,02 грн. 3% річних, а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.02.22

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)