ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Справа № 918/573/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника (ГУ ДПС У Рівненській області): Форет М.С.

арбітражна керуюча (розпорядниця майна): Чернецька А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС У Рівненській області

на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 24.11.21р. суддею Романюком Р.В. о 14:24 год. у м.Рівному

у справі № 918/573/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ", між іншим, було визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" - Головне управління ДПС у Рівненській області у загальному розмірі 7 970,60грн., з яких: 4 540,00грн. (судовий збір за подання заяви про визнання кредитором) перша черга; 3 430,60грн. шоста черга. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Головне управління ДПС У Рівненській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Рівненській області та ухвалити нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги управління ДПС у Рівненській області в повній сумі. Також, одночасно з апеляційною скаргою скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що заявлена сума заборгованості по податках та зборах боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ" складає 73297,97грн.. Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (14010100) в сумі 14856,24грн. (основний платіж 3430,60грн., пеня - 11425,64грн.) заборгованість виникла згідно узгоджених повідомлень рішень. Заборгованість по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, договорами по тимчасовій непрацездатності (71010000) в сумі 41005,73грн. (основний платіж 20106,43грн., штрафна санкція - 1882,36грн., пеня - 19016,94грн.) виникла згідно самостійно поданих платником декларацій по єдиному внеску та нарахованої пені те штрафних санкцій. Заборгованість по податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні СГ підприємства згідно ст.209 ПК України (14010160) в сумі 17436,00грн. (основний платіж 17436,00грн.) вказана заборгованість виникла згідно самостійно поданого платником уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань. Згідно пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

- вказує, що судом не враховано те, що відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання;

- покликається на те, що в оскаржуваній ухвалі суд помилково приходить до висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати норми ст.102 ПК України та 1095-денний строк. Також, судом першої інстанції не взято до уваги, що сфера дії Податкового кодексу України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства;

- вважає, що у Кодексі України з процедур банкрутства жодним чином не визначено термін позовної давності щодо звернення з вимогами до боржника;

- також покликається на правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 18.02.2021р. у справі №904/3251/20, від 24.09.2020р. у справі №916/3619/19, від 03.06.2020р. №905/2030/19;

- зазначає, що судом не взято до уваги, що згідно п.п.15 та 16 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк податковий орган про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №918/573/21/7994/21 від 09.12.2021р. матеріали справи №918/573/21 витребувано з Господарського суду Рівненської області.

16.12.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/573/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС У Рівненській області на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ".

30.12.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС У Рівненській області на виконання ухвали суду від 20.12.2021р. надійшло клопотання від 29.1.2021р. з додатками, зокрема, платіжним дорученням №2667 від 23.12.2021р. про сплату судового збору в сумі 10215,00грн., а також доказами на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.01.2022р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Головного управління ДПС У Рівненській області на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС У Рівненській області на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 та призначено справу №918/573/21 до розгляду на 25.01.2022р. об 16:00год., тощо.

11.01.2022р. на електрону адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої (розпорядниці майна) Чернецької Алли Анатоліївни надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №918/573/21. В даному клопотанні просить забезпечити можливість проведення судового засідання по справі №918/573/21, призначеного на 25.01.2022р. об 16:00год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022р. задоволено клопотання арбітражної керуючої (розпорядниці майна) Чернецької Алли Анатоліївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №918/573/21 поза приміщенням суду та забезпечено арбітражній керуючій Чернецькій А.А. участь в судовому засіданні у справі №918/573/21, призначеному на 25.01.2022р. об 16:00год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

24.01.2022р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражної керуючої (розпорядниці майна) Чернецької А.А. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю таких учасників у справі.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні 25.01.2022р. представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 скасувати в частині відмови у визнанні кредиторських вимог Головного управління ДПС у Рівненській області та ухвалити нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги управління ДПС у Рівненській області в повній сумі.

Арбітражна керуюча (розпорядниця майна) у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 25.01.2022р. заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника та арбітражну керуючу (розпорядницю майна), проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" в якій просить відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" (34652, Рівненська обл., Березнівський р-н., с.Адамівка, вул.Березнівська, 2, ), визнати кредиторські вимоги ТОВ "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" в розмірі 397 332 020,03грн., з яких 36937353,01грн. є забезпечені заставою майна боржника та призначити розпорядником майна арбітражну керуючу Чернецьку Аллу Анатоліївну (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №123 від 06.02.2013р.).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.07.2021р. прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, призначене підготовче засідання, викликано для участі у судовому засіданні заявника, боржника та арбітражного керуючого, вжито заходи для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби, зобов`язано заявника (Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ") та боржника (Товариство з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ") надати суду у підготовче засідання додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, тощо.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.09.2021р. відкрито провадження у справі №918/573/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ"; визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" у розмірі 37 894 560,50грн., з яких: забезпечені вимоги у розмірі 36937353,01грн.; конкурсні вимоги у розмірі 957 207,49грн.; відмовлено у визнанні вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" у розмірі 6317679,71грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 25.02.2022р.; розпорядницею майна призначено Чернецьку Аллу Анатоліївну, встановлено грошову винагороду розпорядниці майна арбітражній керуючій Чернецькій Аллі Анатоліївні у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядниці майна Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" за рахунок коштів, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області; з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" на офіційному веб-порталі судової влади України; встановлено строк подання розпорядниці майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 28.10.2021р.; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 28.10.2021р.; встановлено строк проведення розпорядницею майна інвентаризації майна боржника до 02.11.2021р., тощо.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" було здійснено 09.09.2021р. на офіційному веб - порталі Вищого господарського суду України, номер публікації 67166.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.10.2021р. заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про долучення кредиторських вимог та додані до неї документи повернуто Головному управлінню ДПС у Рівненській області (33023, м.Рівне, вул.Відінська, 12, ).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.11.2021р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" про додаткові грошові вимоги та додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.11.2021р. визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ": Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" у загальному розмірі 37 894 560,50грн., з яких: забезпечені вимоги у розмірі 36 937 353,01грн.; конкурсні вимоги у розмірі 957 207,49грн. четверта черга; зобов`язано розпорядницю майна включити вимоги кредитора до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ"; зобов`язано розпорядницю майна у 10-ти денний строк після проведення попереднього засідання відповідно до ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення (належні докази повідомлення надати суду); встановлено дату проведення зборів кредиторів не пізніше 13.11.2021р.; рішення зборів кредиторів подати до суду протягом п`яти днів після його проведення; Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" забезпечити участь представників у зборах кредиторів та призначено підсумкове засідання.

15.11.2021р. до Господарського суду Рівненської області від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшла заява про долучення кредиторських вимог, відповідно до якої просить суд розглянути заяву та визнати Головне управління ДПС у Рівненській області кредитором у справі № 918/573/21 та визнати кредиторські вимоги у справі №918/573/21 Головного управління ДПС У Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" у розмірі 73297,97грн., та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021р. прийнято заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про долучення кредиторських вимог до розгляду та призначено розгляд заяви у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2021р. клопотання розпорядниці майна - арбітражної керуючої Чернецької А.А. про відсторонення керівних органів боржника задоволено, припинено повноваження директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" Правосудько Лариси Юріївни, покладено виконання повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" на розпорядницю майна боржника арбітражну керуючу Чернецьку Аллу Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №123 від 06.02.2013р.) та зобов`язано Правосудько Ларису Юріївну передати розпорядниці майна Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" арбітражній керуючій Чернецькій Аллі Анатоліївні протягом 3 (трьох) днів з дня постановлення судом ухвали бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" про винесення додаткової ухвали щодо покладення на боржника судових витрат задоволено, покладено на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" судові витрати зі сплати судового збору ТОВ "КРЕДІ ФІНАНС АКТИВ" у розмірі 22 700,00грн., шляхом включення їх до реєстру вимог кредиторів боржника в першу чергу задоволення вимог кредиторів у справі №918/573/21 та покладено на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" судові витрати на сплату авансування винагороди арбітражній керуючій для відкриття судом провадження у справі про банкрутство ТОВ "УБ - КОМЕНСЕ" у розмірі 54 000,00грн., шляхом включення їх до реєстру вимог кредиторів боржника в першу чергу задоволення вимог кредиторів у справі №918/573/21.

23.11.2021р. на електронну адресу Господарського суду Рівненської області від арбітражної керуючої надійшло заперечення на заяву ГУ ДПС у Рівненській області про визнання кредиторських вимог у справі №918/573/21 у якому зазначено, що оскільки грошові вимоги ГУ ДПС у Рівненській області до ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" на суму 73297,97грн. виникли у 2014 році, тобто більше ніж за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство та після спливу строку давності в 1095 календарних днів, визначених в п.102,4 ст.102 Податкового кодексу України, відповідно у визнанні вказаних вимог слід відмовити.

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21, зокрема, було визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" - Головне управління ДПС у Рівненській області у загальному розмірі 7970,60грн., з яких: 4 540,00грн. (судовий збір за подання заяви про визнання кредитором) перша черга; 3 430,60грн. шоста черга, а в решті вимог відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/573/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ".

Зокрема, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.09.2021р. відкрито провадження у справі №918/573/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ", тощо.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" було здійснено 09.09.2021р. на офіційному веб - порталі Вищого господарського суду України, номер публікації 67166.

Як свідчать матеріали справи, 08.10.2021р. до Господарського суду Рівненської області від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшла заява про долучення кредиторських вимог, відповідно до якої просить суд розглянути заяву та визнати Головне управління ДПС у Рівненській області кредитором у справі №918/573/21 та визнати кредиторські вимоги у справі №918/573/21 Головного управління ДПС У Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" у розмірі 73 297,97грн., та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.10.2021р. заяву Головного управлінням ДПС у Рівненській області про долучення кредиторських вимог залишено без руху, надано Головному управлінню ДПС у Рівненській області 5-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати суду докази сплати судового збору в розмірі 4 540,00грн..

20.10.2021р. до Господарського суду Рівненської області на виконання п.5 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства від арбітражної керуючої Чернецької А.А. надійшов звіт про розгляд кредиторських вимог (вих.№157 від 19.10.2021р.) в якому зазначено, що заява ГУ ДПС у Рівненській області з кредиторськими вимогами на суму 73297,97грн. (яка надійшла в 30-ти денний строк до ліквідатора) відхилено розпорядником майна з підстав відсутності доказів сплати судового збору, станом на 19.10.2021р. боржником не надано жодних повідомлень щодо розгляду кредиторських вимог та з метою отримання позиції боржника щодо кредиторських вимог, розпорядником майна повторно направлено на адресу боржника повідомлення про необхідність розгляду кредиторських вимог що надійшли у справі про банкрутство ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.10.2021р. заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про долучення кредиторських вимог та додані до неї документи повернуто Головному управлінню ДПС у Рівненській області.

02.11.2021р. до Господарського суду Рівненської області від арбітражної керуючої Чернецької А.А. надійшов звіт розпорядниці майна про проведену роботу (вих.№169 від 02.11.2021р.) відповідно до якого зазначено, що заява ГУ ДПС у Рівненській області про з кредиторськими вимогами на суму 73297,97грн. (яка надійшла в 30-ти денний строк до ліквідатора) відхилено розпорядницею майна з підстав відсутності доказів сплати судового збору та станом на дату підготовки звіту боржником не надано жодних повідомлень щодо розгляду кредиторських вимог, та відповідно розпорядницею майна зроблено висновок, що ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" є комерційно неактивним підприємством, значний час господарська діяльність не здійснюється, наявні активи підприємства перебувають в занедбаному стані, що призвело до накопичення боргів та очікуваних наслідків порушення справи про банкрутство.

15.11.2021р. до Господарського суду Рівненської області з грошовими вимогами до боржника звернулося Головне управління ДПС у Рівненській області.

За приписами ч.ч.5 7 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам. Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів. Заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, стосовно яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Кодексом.

З огляду на викладене та як встановлено судом, вказана вище заява Головного управління ДПС у Рівненській області з грошовими вимогами до боржника подана після закінчення строку, встановленого ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, як свідчить зміст кредиторської заяви ГУ ДПС у Рівненській області та доданих до неї доказів, кредитором пред`явлено вимоги до боржника в загальному розмірі 73297,97грн., з яких:

- заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, яка виникла згідно узгоджених повідомлень - рішень в сумі 14 856,24грн. (3 430,60грн. основний платіж, 11 425,64грн. пеня);

- заборгованість по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, договорами по тимчасовій непрацездатності, яка виникла згідно самостійно поданих платником декларацій по єдиному внеску та нарахованої пені та штрафних санкцій в сумі 41 005,73грн. (20 106,43грн. основний платіж, 1 882,36грн. штрафна санкція, 19 016,94грн. пеня);

- заборгованість по податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні СГ підприємства згідно ст.209 ПК України, яка виникла згідно самостійно поданого платником уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань в сумі 17 436,00грн. (17 436,00грн. основний платіж).

Відповідно до інформації наданої ГУ ДПС у Рівненській області щодо стану розрахунків з бюджетом по ТОВ "УБ - КОМЕНСЕ" згідно інтегрованих карток платника податків станом на 17.09.2021р. всього заборгованість складає: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів 14 856,24грн. (3 430,60грн. штрафні санкції; 11 425,64грн. залишок пені); по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ 41 005,73грн. (20 106,43грн. основний платіж, 1 882,36грн. штрафні санкції, 19 016,94грн. залишок пені; по податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні СГ підприємства згідно ст.209 ПКУ 17 436,00грн. (17 436,00грн. основний платіж).

Також, поданий ГУ ДПС у Рівненській області розрахунок виникнення боргу по платежах до бюджету ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" свідчить, що:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) за період - 13.02.2018р. нараховано пеню у розмірі 11 425,64грн. та 24.06.2019р. донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) у розмірі 3 430,60грн. (податкове повідомлення рішення № від 10.05.2019р.);

- щодо сум ПДВ, що залишаються у розпорядженні С/Г підприємства згідно ст.209 ПК України за період - 06.11.2014р. збільшено суми ПДВ у розмірі 17 436,00грн., яка підлягала нарахуванню (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок);

- по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, договорами по тимчасовій непрацездатності за період з 20.03.2014р. по 20.11.2014р. нараховано єдиного внеску у розмірі 20 106,43грн., за період - 31.08.2018р. штрафні санкції у розмірі 1 882,36грн. та пеню у розмірі 19 016,94грн. (рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 01.08.2018р.).

Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового Кодексу України, податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п.41.1 ст.41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 41 Податкового Кодексу України встановлено перелік контролюючих органи та органів стягнення.

Згідно п.102.1 ст.102 Податкового Кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст.133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації). У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення. З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили (п.п.102.2.1 та п.п.102.2.2 п.102.2 ст.102 Податкового Кодексу України).

За приписами п.102.4 ст.102 Податкового Кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім п.59.1 ст.59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 101.1 ст.101 Податкового Кодексу України встановлено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений п.102.4 ст.102 цього Кодексу (п.п.101.2.3, п.101.2. ст.101 Податкового Кодексу України).

Аналізуючи вище викладене слід дійти висновку, що Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу ст.101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Під час розгляду грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, господарському суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у пункті 102.4 ст.102 Податкового кодексу України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним.

У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою строки позовної давності, передбачені ст.ст.256, 257, 267 Цивільного кодексу України, відрізняються від строку давності стягнення податкового боргу згідно із ст.102 Податкового кодексу України, який є строком існування відповідного податкового зобов`язання, по закінченню якого воно припиняється в силу закону та є неможливим вжиття будь-яких заходів з його погашення.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.10.2020р. у справі № 910/8428/18.

Судом встановлено, що заявлені кредитором вимоги з основного боргу у розмірі 17436,00грн. (сума ПДВ, яка підлягала нарахуванню (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період - 06.11.2014р.)) та 20 106,43грн. (єдиного внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ за період - 20.03.2014р. - 20.11.2014р.) виникли у 2014 році. А також заявлені кредитором вимоги з нарахування пені у розмірі 11 425,64грн. (за період - 13.02.2018р.), пені у розмірі 19 016,94грн. (рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 01.08.2018р.) та штрафні санкції у розмірі 1 882,36грн. (рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 01.08.2018р.) виникли у 2018 році.

Однак, як свідчать матеріали справи, з відповідною заявою до господарського суду податковий орган звернувся лише 15.11.2021р., тобто після спливу визначеного ст.102 Податкового Кодексу України 1095-денного строку.

Водночас, доказів, які б вказували на адміністративне чи судове оскарження зазначених рішень чи наявність інших підстав визначених у Податкового кодексу України, які б спростовували встановлені судом обставини, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом обставини спливу строку давності для стягнення податкового боргу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання кредиторських вимог ГУ ДПС у Рівненській області з основного боргу у загальному розмірі 37 542,43грн, пені та штрафних санкцій у загальному розмірі 32 324,94грн, оскільки були заявлені після спливу визначеного ст.102 Податкового Кодексу України 1095-денного строку, внаслідок чого, заявлена кредиторська заборгованість в цій частині боргу, пені та штрафних санкцій є безнадійною, підлягає списанню та виключає можливість визнання таких вимог у процедурі банкрутства, як грошових вимог кредитора до банкрута.

Водночас, слід врахувати, що в межах визначеного ст.102 Податкового Кодексу України 1095-денного строку, кредитором заявлено вимогу з штрафних санкцій у розмірі 3 430,60грн., які виникли на підставі податкового повідомлення - рішення № від 10.05.2019р..

З матеріалів справи вбачається, що заявлена вимога ГУ ДПС у Рівненській області у розмірі 3 430,60грн. виникла ще до відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ - КОМЕНСЕ" (ухвала Господарського Рівненській області від 08.09.2021р. про відкриття провадження у справі про банкрутство), а тому за своїм змістом вказана грошова вимога заявника є конкурсною, яка мала бути заявлена податковим органом у 30-денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "УБ - КОМЕНСЕ", а саме до 09.10.2021р..

Однак, зазначену вище вимогу було заявлено ГУ ДПС у Рівненській області 15.11.2021р., тобто після проведення попереднього засідання та закінчення граничного строку, встановленого для подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Як вже зазначалось вище, згідно абз.3 - абз.5 ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Як встановлено судом, що відповідних доказів повного чи часткового погашення зазначеної заборгованості боржником не надано та матеріали справи не містять.

Також, слід зазначити, що розпорядницею майна боржника вимоги ГУ ДПС у Рівненській області відхилено з підстав, зазначених у запереченні на заяву ГУ ДПС у Рівненській області.

Черговість задоволення вимог кредиторів визначено ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи те, що грошові вимоги ГУ ДПС у Рівненській області до банкрута на суму 3 430,60грн. (штрафних санкцій) підтверджені доданими до заяви кредитора документами, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком Господарського суду Рівненської області про часткове задоволення заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Рівненській області до ТОВ "УБ-КОМЕНСЕ" на суму 3 430,60грн., а також 4 540,00грн. судового збору за подання відповідної заяви, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів з віднесенням до наступної черговості задоволення вимог кредиторів: 4 540,00грн. - перша черга; 3 430,60грн. шоста черга.

Посилання скаржника у апеляційній скарзі на правові висновки, що викладені у постановах Верховного Суду, що зазначені у апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідні висновки, що викладені у даних постановах суду касаційної інстанції базуються на інших правовідносинах та обставинах встановлених судами, ніж у даній справі.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС У Рівненській області - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС У Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.11.2021р. у справі №918/573/21 без змін.

2. Справу №918/573/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "28" січня 2022 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.