ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3160/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» (02068, м. Київ, вул. Кошиця, будинок 1/38, кімната 401, код: 34602724)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор-Буд Монтаж» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка(з), вул. Соборна, будинок 10Б, Н.П. 110, код: 42803443)

про стягнення 547175,64 гривень

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тітаренко Т.А.;

від відповідача: не з`явився;

28.10.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор-Буд Монтаж» 547175,64 гривень, з яких: 504000 гривень основний борг, 43175,64 гривень пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов договору підряду № 08/06/2021-1 від 08.06.2021 було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 504000 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями. Однак, відповідач в порушення умов договору своїх зобов`язань не виконав внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у розмірі 504000 гривень, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/3160/21 та призначено проведення підготовчого засідання на 24.11.2021, яке неодноразово відкладалося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 19.01.2022.

В судове засідання 19.01.2022 з`явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач в перебігу розгляду справи процесуальним правом на подання відзиву не скористався, хоча щодо розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими суд надсилав відповідачу копії відповідних судових рішень щодо дати та часу розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» (надалі позивач, замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Креатор-Буд Монтаж» (надалі відповідач, підрядник) укладено договір підряду № 08/06/2021-1.

Відповідно до умов п. 1.1. договору, підрядник приймає на себе зобов`язання своїми и силами виконати та передати будівельні роботи за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 13, згідно проекту, вказівок замовника та умов договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Детальний перелік, обсяги та ціна робіт погоджені сторонами в специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору, виконання робіт здійснюється підрядником до 15.08.2021. Строк виконання робіт може бути продовжений за письмовою згодою сторін, а також у випадках, прямо передбачених договором.

Робота вважається виконаною підрядником та прийнятою замовником з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.2. договору).

За змістом п. 2.4. договору, розрахунки за договором здійснюються замовником поетапно на основі підписаних сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт у термін до 3 робочих днів. У виключних випадках можливе авансування на закупку будівельних матеріалів.

На підставі рахунків виставлених відповідачем на оплату будівельних матеріалів та виконаних робіт позивачем платіжними дорученнями № 1819 від 23.06.2021 на суму 70000 гривень, № 1821 від 25.06.2021 на суму 85000 гривень, № 1828 від 01.07.2021 на суму 50000 гривень, № 1829 від 02.07.2021 на суму 50000 гривень, № 1832 від 11.06.2021 на суму 99000 гривень, № 1851 від 18.06.2021 на суму 150000 гривень, переховано на користь відповідача загалом 504000 гривень.

Проте, як стверджує позивач, відповідач будівельні матеріали не закупив, до виконання робіт не приступив, акти про виконання робіт не складав, у зв`язку із чим, позивач 28.09.2021 звернувся до відповідача із претензією, в якій скористався правом на відмову від договору підряду та розірвання його в односторонньому випадку та вимагав повернути грошові кошти, сплачені за договором у розмірі 504000 гривень.

Претензія отримана відповідачем, але відповіді та/чи грошових коштів на користь позивача повернуто не було, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача суму сплачених за договором підряду грошових коштів у розмірі 504000 гривень, а також 43175,64 гривень пені.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Матеріалами справи підтверджується, а саме платіжними дорученнями факт перерахування позивачем на користь відповідача на підставі договору грошових коштів у розмірі 504000 гривень, отримання яких в перебігу розгляду справи останнім не спростовано.

Судом встановлено, що станом на момент звернення позивача з розглядуваним позовом до суду сума невикористаного та не підтвердженого актами приймання виконаних робіт авансового платежу становить 504000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, зважаючи на невиконання відповідачем обов`язків покладених на нього умовами договору щодо виконання робіт, скористався своїм безумовним правом передбаченим п. 9.2.2. договору щодо розірвання договору в односторонньому порядку шляхом надіслання на адресу відповідача претензії від 27.09.2021. Крім того, у вказаному повідомлені містилася вимога про повернення суми невикористаних коштів у розмірі 504000 гривень. Мотивуючи зазначене рішення, позивач посилався на норми частини 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також підпункт 9.2.2. договору, у зв`язку із невиконанням умов договору, замовник повідомив підрядника про розірвання договору (відмову від договору).

Положеннями статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 849 Цивільного кодексу України визначено права замовника під час виконання роботи. Так, згідно з частиною 1 цієї норми, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України). При цьому, ч. 4 ст. 849 цього Кодексу, передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч. 2); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (ч. 3); відмова замовника від договору до закінчення робіт із виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (ч. 4). Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі ст. 849 Цивільного кодексу України є різними.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16 березня 2020 року у справі № 910/205/19.

Приймаючи до уваги, що мотиви відмови позивача від договору обґрунтовані ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також те, що відповідачем не надано суду доказів бодай часткового виконання умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для висновку про настання для позивача права та для відповідача обов`язку відшкодувати на користь позивача суму збитків, завданих неналежних виконання відповідачем умов договору підряду.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин першої та другої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 623 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Приймаючи до уваги, що єдиними втратами позивача за укладеним із відповідачем договором, є грошові кошти сплачені на користь відповідача у розмірі 504000 гривень, які не підкріплені в будь-якому об`ємі виконаними відповідачем роботами чи придбаними матеріалами, суд приходить до висновку, що зазначена сума грошових коштів становить суму завданих позивачу збитків та, відповідно підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі та, відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 43175,64 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно приписів ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно п. 5.2. договору у випадку порушення строку виконання робіт з безпідставної вини підрядника, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 5% від вартості затриманих робіт за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня.

Так, позивач в позові виклав вимоги про стягнення з відповідача пені за порушення строків виконання робіт, яка нарахована за період з 16.08.2021 по 13.10.2021, обмеживши розмір нарахування подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період прострочення.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 4.1. договору роботи, визначені умовами договору мали бути виконані до 15.08.2021.

При цьому згідно додатків 1, 2 до договору підряду загальна вартість робіт становить 1611199,37 гривень.

Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що належною сумою, що з урахуванням періоду, бази нарахування, а також застосованого позивачем розміру пені, підлягає стягненню з відповідача є 43170,42 гривень, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Отже, суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор-Буд Монтаж» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» суми основного боргу у розмірі 504000 гривень, а також 43170,42 гривень пені.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 8207,63 гривень, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 8207,55 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор-Буд Монтаж» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка(з), вул. Соборна, будинок 10Б, Н.П. 110, код 42803443) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» (02068, м. Київ, вул. Кошиця, будинок 1/38, кімната 401, код 34602724) 504000,00 гривень боргу, 43170,42 гривень пені та 8207,55 гривень судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2022.

Суддя Р.М. Колесник