ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
07.02.2022 року м. Дніпро Справа № 904/5119/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідача)
суддів: Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" про прийняття доказів для визначення судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року (суддя Кеся Н.Б.) у справі № 904/5119/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг", м. Дніпро
про стягнення 22 483,32 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5119/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" заборгованість в сумі 13044,15 грн, 30% річних в сумі 7751,35 грн. та судові витрати по справі у сумі 2099,58 грн.;

- в решті позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5119/21 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Одночасно скаржником заявлено про віднесення всіх судових витрат на рахунок позивача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 904/5119/21 апеляційну скаргу задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у цій справі в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ТОВ "АВ Трейдінг" на користь ТОВ "Нова пошта" заборгованості в розмірі 13044,15 грн., 30% річних в розмірі 7751,35 грн. та розподілу судового збору в сумі 2099,58грн. скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову у відповідній частині .

В решті рішення залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3149,37грн. покладені на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта".

13.12.2021 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ "АВ Трейдінг", в якому товариство просить прийняти докази судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесені ним у зв"язку з розглядом справи в Центральному апеляційному господарському суді та покласти на відповідача 6000,00грн таких витрат.

Клопотання обґрунтовано тим, що адвокат надав товариству професійну правничу допомогу відповідно до умов договору, надання такої допомоги підтверджується відповідним актом приймання-передачі наданих послуг.

Також у клопотанні йдеться про те, що враховуючи ухвалення Центральним апеляційним господарським судом постанови про задоволення апеляційної скарги, відповідач згідно з ч.8 ст.129 ГПК України має право на відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 6000,00грн.

На підтвердження понесених витрат у вказаній вище сумі товариством до клопотання додані копії: ордеру серії АЕ № 1109955 від 29.08.2021 на представництво інтересів ТОВ "АВ Трейдінг" у Центральному апеляційному господарському суді адвокатом Биструшкіним Олександром Сергійовичем; договору № 30 від 29.08.2021; платіжних доручень № 548 від 25.08.2021 з призначенням платежу: гонорар за рах № 27 від 19.08.02021 та № 873 від 13.12.2021 з призначенням платежу: гонорар успіху згідно з договором №30 від 29.08.2021 за надання правової допомоги; акта приймання-передачі послуг з професійної правничої допомоги; листа щодо зарахування оплати, здійснену 19.08.2021 згідно з платіжним дорученням № 548 в сумі 3000грн.

Апеляційним судом встановлено, що вказане вище клопотання фактично є заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним переглядом справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2022 товариству поновлено строк на подання вказаного клопотання і прийнято його до розгляду у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Позивач заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Дослідивши надані ТОВ "АВ Трейдінг" докази, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання останнього підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2021 року Адвокатським бюро "Олександра Биструшкіна (адвокатом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" (клієнтом) укладено договір №30, в п.1 якого визначено порядок надання професійної правничої допомоги, а також порядок оплати клієнтом гонорару адвокату за надання професійної правничої допомоги за ведення справи № 904/5119/21 в Центральному апеляційному господарському суді за апеляційною скарго клієнта на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у цій справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" про стягнення 22 483,32 грн та згідно з яким адвокат зобов"язався надавати клієнту професійну правничу допомогу по веденню вказаної справи, а клієнт оплатити надану йому правову допомогу.

Відповідно до п.п. 2, 3 договору за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар 3000,00грн до 12.09.2021 включно. Гонорар є фіксованим. У випадку ухвалення Центральним апеляційним господарським судом постанови про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі №904/5119/21 клієнт протягом п"яти робочих днів з моменту ухвалення такої постанови додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 3000,00грн.

Перелік правової допомоги визначений сторонами у п. 4 договору.

Відповідно до п.5 договору в процесі надання професійної правничої допомоги в рамках розгляду судової справи адвокат надає клієнту акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги, в якому будуть зазначені зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, додаткові витрати, які понесені адвокатом під час надання професійної правничої допомоги в рамках судової справи.

У п.п. 7, 8 сторони узгодили, що даний договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами та діє по 31.10.2022 включно.

13.12.2021 адвокатським бюро та ТОВ "АВ Трейдінг" складений та підписаний акт приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, в якому наведено перелік послуг, наданих адвокатом по справі № 904/5119/21, а також зазначено, що вартість професійної правничої допомоги в рамках договору №30 складає 3000,00грн та додатково гонорар успіху в розмірі 3000,00грн, а всього 6000,00грн. (а.с.121).

Представництво інтересів товариства в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Биструшкін О.С., який діяв на підставі ордеру серії АЕ №1109955 від 29.08.2021.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ТОВ "АВ Трейдінг" з клопотанням про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 124 Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ст. 126 Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 4, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції Європейський суд з прав людини застосовує аналогічний підхід. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Також, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням положень наведених норм, при визначені розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, свобода сторін у визначенні розміру на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їх повної документальної доведеності.

Щодо досліджуваної справи, то апеляційний суд враховує, що у договорі № 30 від 29.08.2021 сторонами визначений фіксований розмір гонорару, між тим, проаналізувавши опис робіт, наведений у вказаному вище акті, колегія суддів вважає, що встановлення розміру гонорару за надання послуг адвоката в сумі 6000,00грн у даному випадку є неспівмірним із предметом, ціною позову та об`ємом наданої правової допомоги.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на тому, що даний спір для кваліфікованого адвоката є спором незначної складності, аналіз судової практики, підготовка апеляційної скарги та клопотань не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, враховуючи те, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин у даній справі не змінювалося, а обставини справи під час її апеляційного перегляду були відомі адвокату.

Дії, які полягали у підготовці копій документів і направлення їх до суду та позивачу не залежали від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця, крім того виконання цих дій саме адвокатом не підтверджені належними доказами, а тому у суду відсутня можливість встановити реальність надання відповідних послуг.

Стосовно стягнення з позивача 3000,00грн. у зв"язку з прийняттям рішення на користь клієнта колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у тому числі у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковими для суду.

Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Європейський суд з прав людини керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху" та в якому указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

При цьому слід зазначити, що твердження заявника стосовно того, що спір у даній справі має виключне значення для відповідача, з огляду на те, що зачіпає питання його ділової репутації як суб"єкта господарювання останнім не доведені, оскільки докази в їх обґрунтування товариством не надані, а тому мають характер припущень.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи конкретні обставини справи, її складність, розгляд апеляційним судом справи в порядку письмового провадження, а також характер та обсяг наданих адвокатом послуг, судова колегія вважає, що обґрунтованим розміром судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ "АВ Трейдінг" у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції є 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (03026, м.Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Трейдінг" (49000, м.Дніпро, Набережна Перемоги, буд. 62, ) 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження додаткової постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя В.Ф. Мороз