ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/3403/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гадірову Туралу Рафіг огли

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, Павлівський майдан, буд. 4)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Ріелті Груп" (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дурга" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, 33-Д, кв. 42)
про скасування рішення державного реєстратора, запису про право власності та зобов`язання звільнення земельні ділянки.
за участю

представників:

позивача - Ткаченко С.В., довіреність №08-21/4418/2-21 від 31.12.21;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Ріелті Груп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дурга", в якій просила суд (з урахуванням зміни предмета позову):

- скасувати державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 за ТОВ Регіон Ріелті Груп з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, запис про право власності № 12621830);

- зобов`язати ТОВ "Дурга" звільнити земельні ділянки, кадастровий номер :11:002:0087, площа 0,041 га, та кадастровий номер :11:002:0035, площа 0,1389 га, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 від незавершеного будівництва будівлі готовністю 49 % літ. Б-2 та інших будівельних матеріалів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.03.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі № 922/3403/20, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 01.03.2021 у справі № 922/3403/20 скасовано. Справу № 922/3403/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для нового розгляду справи № 922/3403/20 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Сальнікова Г.І., про що керівником апарату суду складено та підписано відповідний Витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2021 прийнято справу №922/3403/20 до свого провадження, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.11.2021 о 12:15.

01.11.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано пояснення (вх. №25619), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

02.11.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано заяву про відкладення підготовчого судового засідання (вх. №25717).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі №922/3403/20 задоволено заяву відповідача 1 про відкладення підготовчого судового засідання та підготовче засідання відкладено на 23.11.2021 об 11:30.

22.11.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано заяву про відкладення підготовчого судового засідання (вх. №7186).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2021 у справі №922/3403/20 задоволено заяву відповідача 1 про відкладення підготовчого судового засідання та підготовче засідання відкладено на 14.12.2021 об 11:40.

14.12.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано письмові пояснення (вх. №29424), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/3403/20 відкладено підготовче засідання на 20.12.2021 об 11:00.

20.12.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 надійшла заява про продовження строку підготовчого провадження (вх. №29899).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2021 у справі №922/3403/20 задоволено заяву відповідача 1 про продовження строку підготовчого провадження, продовжено строк підготовчого провадження до 11.01.2022 та відкладено підготовче засідання на 11.01.2022 об 11:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2022 о 12:00.

Позивач у судове засідання з`явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях з урахуванням постанови Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 922/3403/20.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був своєчасно та належним чином повідомлений судом, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, зокрема №000618/3, з якого слідує, що відповідачем 1 було отримано копію ухвали господарського суду Харківської області від 11.01.2022, заяви про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був також своєчасно та належним чином повідомлений судом. При цьому, суд зазначає, що копії ухвал господарського суду Харківської області від 20.10.2021, 02.11.2021, 23.11.2021, 14.12.2021, 20.12.2021, 11.01.2022, які було надіслано на належну адресу відповідача 2, що вказана у позовній заяві та яка підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись на адресу суду без вручення адресату з довідками відділення оператора поштового зв`язку Ф.20, в яких значиться причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Беручи до уваги вищевказане суд зауважує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, однак про дату, час та місце проведення судових засідань була своєчасно та належним чином повідомлена судом, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Разом з тим, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2021, 02.11.2021, 23.11.2021, 14.12.2021, 20.12.2021, 11.01.2022 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за такою веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

З огляду на наведене, судом дотримано вимоги законодавства в частині своєчасного оприлюднення в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень означених ухвал суду та направлено рекомендованими поштовими відправленням із повідомленням про вручення на належну адресу учасників справи відповідні судові повістки.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені про розгляд даної справи, водночас судом вжито всі процесуальні заходи для належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі.

Згідно статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що в межах розгляду даної справи було проведено достатньо судових засідань для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, розгляд справи неодноразово відкладався за заявою представника відповідача-1, судом вжито всі необхідні процесуальні заходи для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення господарського спору, у судовому засіданні 25.01.2022 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, господарський суд зазначає про наступне.

Пунктом 53 Додатку №1 до рішення Харківської міської ради 19 сесії 24 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів" від 25.02.2004р. № 18/04 припинено ТОВ ТВФ Салтівська право користування земельною ділянкою площею 0,1305 га (ділянка 2) по вул. Героїв Праці, 35, за його добровільною відмовою та надано її та ділянки міської землі (ділянка 3 - площею 0,0333 га та ділянка 4 - площею 0,0084 га) ТОВ Дурга, визначивши загальну площу, що надається - 0,1722 га по вул. Героїв Праці, 35 до 01.02.2007р. в оренду для будівництва торговельного комплексу, замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП по вул. Героїв Праці, 35, що зносяться, (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та надано земельну ділянку площею 0,1389 га для подальшої експлуатації цього об`єкта до 01.02.2029.

Цим же рішенням ухвалено вважати таким, що втрачає чинність з дня державної реєстрації договору оренди землі з ТОВ Дурга, договір на право тимчасового користування землею від 31.09.2000 № 2301 ТОВ ТВФ Салтівська.

В подальшому, 25.06.2004 між Харківською міською радою (надалі- орендодавець) та ТОВ Дурга (надалі- орендар) було укладено договір оренди землі № 7554/04, відповідно до умов якого Харківська міська рада, як орендодавець, надала ТОВ Дурга, як орендарю, в оренду земельну ділянку загальною площею 0,1389 га зі строком дії на період будівництва до 01.02.2007 та на період експлуатації до 01.02.2029 з метою будівництва торговельного комплексу, замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП по вул. Героїв Праці, 35, що зносяться, (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації.

Рішенням Харківської міськради від 28.09.2005 № 170/05 земельна ділянка загальною площею 0,0410 га на вул. Героїв Праці, 35 надана в оренду ТОВ Дурга для реконструкції нежитлових приміщень № 8 18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до торговельного комплексу строком до 01.10.2007 (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації) та її подальшої експлуатації до 01.10.2030.

Між Харківською міською радою та ТОВ Дурга укладено договір оренди землі від 17.04.2006 № 55, відповідно до умов якого Харківська міська рада надала ТОВ Дурга в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0410 га зі строком дії на період реконструкції до 01.10.2007 (але не пізніше прийняття об`єкта в експлуатацію) та на період експлуатації до 01.10.2030 з метою реконструкції нежитлових приміщень № 8 18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до торгівельного комплексу (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації) та її подальшої експлуатації.

Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин 25.04.2007 за № 941/06 погоджено робочий проект торговельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 (замовник - ТОВ Дурга).

Рішенням Харківської міської ради від 21.11.2007 № 240/07 ТОВ Дурга продовжено строки будівництва торговельного комплексу, (замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП, що зносяться по вул. Героїв Праці, 35 до 01.10.2010 та строки реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до торговельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 до 01.10.2010.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова надано ТОВ Дурга дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.12.2007 № 07/357 з будівництва торговельного комплексу (замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП, що зносяться) та з реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до цього будівельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 у м. Харкові.

Із матеріалів справи також вбачається, що з метою безпосередньої забудови об`єкта на вул. Героїв Праці, 35 у м. Харкові 10.12.2007 між ТОВ Дурга (забудовник) та ТОВ Регіон Ріелті Груп (учасник) укладено договір про пайову участь у будівництві № 10-12/07, за яким забудовник залучає учасника до будівництва (реконструкції) комерційної нерухомості на умовах пайового фінансування і сторони визначають порядок погашення (припинення) боргових зобов`язань (пункт 1.1. договору).

Умовами пункту 1.2 договору про пайову участь у будівництві передбачено, що об`єктом будівництва є двоповерхова нежитлова будівля торговельний комплекс загальною проектною площею 3440,00 кв. м, що буде розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35.

Пунктом 1.4. договору про пайову участь у будівництві сторони погодили, що термін закінчення будівництва та введення об`єкта будівництва в експлуатацію 20.03.2009.

Відповідно до пункту 1.5. договору про пайову участь у будівництві після закінчення будівництва та прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник забезпечує погашення (припинення) боргових зобов`язань перед учасником шляхом підписання акта приймання-передачі та передачі йому нежитлового приміщення, визначеного в пункті 1.6 цього договору, з усією необхідною технічною та виконавчою документацією, складання якої передбачено законодавством, будівельними нормами та правилами.

Учасник на підставі цього договору набуває право власності на нежитлове приміщення, яке повинно бути оформлене у відповідності до вимог діючого законодавства України (пункт 1.5.1. договору про пайову участь у будівництві).

За змістом пунктів 2.1. 2.2. договору про пайову участь у будівництві ціна договору складає повну вартість будівництва нежитлового приміщення і становить суму 13635000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 272 500,00 грн, що еквівалентно 2 700 000,00 дол. США за офіційним курсом гривні до дол. США, встановленим Національним банком України на дату укладення цього договору. Учасник сплачує кошти, які спрямовуються забудовником на фінансування, проектування, будівництво та введення в експлуатацію об`єкта будівництва.

Фінансування мало здійснюватись з розстрочкою відповідно до графіка, передбаченого у пункті 2.4. договору про пайову участь у будівництві до 20.02.2009.

Пунктом 10.1. договору про пайову участь у будівництві визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але не пізніше ніж до 01.09.2009.

У подальшому, 31.08.2009 сторонами укладено договір про внесення змін до договору про пайову участь у будівництві від 10.12.2007, яким змінено редакцію пункту 10.1. договору, чим продовжено строк дії договору до 31.12.2010.

28.12.2010 сторонами укладено договір про внесення змін до договору про пайову участь у будівництві від 10.12.2007, яким змінено редакцію пункту 10.1. договору, чим продовжено строк дії договору до 31.12.2013.

27.11.2012 сторонами підписано договір про внесення змін та доповнень до договору про пайову участь у будівництві від 10.12.2007 (договір про внесення змін), за яким сторони домовились про припинення будівництва об`єкта будівництва, яке здійснювалось за договором про пайову участь у будівництві від 10.12.2007, та про передачу у власність ТОВ Регіон Ріелті Груп об`єкта будівництва з усіма результатами фактично виконаних будівельних робіт, а також виклали договір про пайову участь у будівництві від 10.12.2007 в новій редакції.

Згідно з пунктом 1.5. договору про пайову участь у будівництві, в редакції договору про внесення змін, учасник на підставі цього договору набуває право власності на об`єкт будівництва та здійснює оформлення на нього права власності як на об`єкт незавершеного будівництва у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Пунктами 2.1. 2.4. договору про пайову участь у будівництві в новій редакції визначено, що загальна ціна договору становить 8180999,00 грн., яку учасник зобов`язується перерахувати забудовнику до 27.11.2012.

Розділом 3 договору про пайову участь у будівництві в новій редакції визначено обов`язки сторін. Зокрема, відповідно до пункту 3.1.2. договору забудовник зобов`язаний протягом 7 днів після укладення договору передати учаснику за актом приймання-передачі оригінали всіх документів, пов`язаних із об`єктом будівництва, перелік яких наведений у зазначеному пункті.

Пунктом 3.1.2. договору про пайову участь у будівництві в новій редакції забудовник зобов`язаний протягом 7 днів після укладення цього договору передати учаснику за актом приймання-передачі весь об`єкт будівництва.

Водночас згідно з пунктом 3.1.3. договору про пайову участь у будівництві в новій редакції передбачено, що не пізніше 01.02.2013 забудовник зобов`язаний забезпечити оформлення права власності учасника на об`єкт будівництва та право користування на земельну ділянку і в цей же строк передати учаснику всі правовстановлюючі документи на об`єкт будівництва та земельну ділянку.

Натомість обставини справи та наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що будівництво об`єкта по вул. Героїв Праці, 35 в м. Харкові було розпочато, втім не завершено, оскільки на зазначеній земельній ділянці розташоване незавершене будівництво літ Б-2 готовністю 49%.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Регіон Ріелті Груп під час розгляду справи вказував, що ТОВ Дурга тривалий час не виконувало взяті на себе зобов`язання як щодо безпосереднього здійснення будівництва, так і в подальшому з передачі ТОВ Регіон Ріелті Груп правовстановлюючих документів на об`єкт будівництва та земельну ділянку за актом приймання-передачі, внаслідок чого ТОВ Регіон Ріелті Груп було змушено звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ Дурга грошових коштів у сумі 8180999,00 грн., які були перераховані як пайове фінансування за договором про пайову участь, в редакції договору про внесення змін та доповнень від 27.11.2012.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2015 у справі № 922/2574/15 у позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.08.2015 у справі № 922/2574/15 рішення господарського суду першої інстанції скасоване та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ТОВ Дурга на користь ТОВ Регіон Ріелті Груп 8180999,00 грн. пайового фінансування, а також 73080,00 грн. судового збору за подання позову та 36540,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Зазначена постанова в передбаченому законом порядку набрала законної сили, проте, як зазначав ТОВ Регіон Ріелті Груп, виконана ТОВ Дурга так і не була, оскільки останнє погодилося на передачу у власність ТОВ Регіон Ріелті Груп об`єкта будівництва та земельної ділянки на вул. Герої Праці, 35.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.12.2015 між ТОВ Регіон Ріелті Груп та ТОВ Дурга було підписано акт приймання передавання об`єкту будівництва до договору про пайову участь у будівництві №10-12/07 від 10.12.2007, викладеного в новій редакції згідно з договором про внесення змін та доповнень від 27.11.2012 (т. с. II, а.с.103-104).

Відповідно до зазначеного вище акта забудовник передав, а учасник прийняв у власність об`єкт будівництва, яким є незавершене будівництво будівлі готовністю 49 %, літ. Б-2, яка розташована на земельних ділянках площею 0,1389 га, кадастровий номер :11:002:0035, та площею 0,0410 га, кадастровий номер :11:002:0087, адреса: Харківська область, м. Харків, вул. Героїв Праці, 35.

Пунктом 2 акта приймання-передачі об`єкта будівництва визначено, що з дати підписання сторонами цього акта учасник набуває право власності на об`єкт будівництва та здійснює оформлення на цього права власності як на об`єкт незавершеного будівництва у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на незавершене будівництво літ. Б-2 готовністю 49 % зареєстроване за ТОВ Регіон Ріелті Груп на підставі договорів оренди землі від 25.06.2004 б/н, від 17.04.2006 б/н та дозволу на виконання будівельних робіт від 26.12.2007 № 07/357 (видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова). Державну реєстрацію речових прав здійснила державний реєстратор Харківського міського управління юстиції Тузкова Ю. А. 18.12.2015 (т.с. I, а.с.47).

Крім того, як свідчать матеріалами справи, рішеннями Господарського суду Харківської області від 05.06.2018 у справі № 922/673/18 та від 05.06.2018 у справі № 922/674/18 розірвано укладені між Харківською міськрадою та ТОВ Дурга договори оренди землі від 25.06.2004 та від 17.04.2006.

На підставі зазначених судових рішень Департаментом земельних відносин в односторонньому порядку складено акти від 07.11.2018 № 232/18 та № 233/18 про приймання земельних ділянок до земель запасу міста. Інше речове право припинено 27.09.2018., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.09.2020 №226156662 (т.с. I, а.с.46).

Із матеріалів справи слідує, що 30.09.2020 до Харківської міської ради надійшла колективна заява мешканців будинків № 33, 37, а також інших довколишніх будинків на вул. Героїв Праці щодо законності розташування між багатоповерховими будинками № 33 та 37 недобудованої нежитлової будівлі, яка багато років перебуває в занедбаному стані, що створює небезпеку для громадян (т.с. I, а.с. 97).

За результатами розгляду зазначеної заяви мешканців будинків № 33, 37, а також інших довколишніх будинків на вул. Героїв Праці та вивчення матеріалів інвентаризаційної справи на будівлю, розташовану на вул. Героїв Праці, 35, позивачем встановлено, що відповідно до акта поточних змін нежитлової будівлі на вул. Героїв Праці, 35 від 20.03.2013 комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації при обстеженні встановлено початок будівництва нежитлової будівлі літ. Б-2 з підвалом, знесено нежитлові приміщення № 8 18, 19 36 в літ. А-1. (т.с. I, а.с.98).

Харківська міська рада під час розгляду справи наголошувала, що саме після надходження зазначеного колективного звернення від 30.09.2020 їй стало відомо, що державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Тузковою Ю.А. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис від 18.12.2015 16:47:17 індексний номер: 27259728 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за ТОВ Регіон Ріелті Груп () зареєстровано право приватної власності на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 та запис про право власності № 12621830 (18.12.2015 16:01:57) щодо права власності ТОВ Регіон Ріелті Груп () на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35.

Окрім того, позивачем зауважено, що вказана реєстрація права власності на незавершене будівництво літ. Б-2 готовністю 49% за ТОВ Регіон Ріелті Груп здійснена з порушенням п. 81-84 Порядку реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013р. № 868, оскільки право користування земельними ділянками по вул. Героїв Праці, 35 (з метою будівництва торговельного комплексу (замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП, що зносяться) та реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до цього будівельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 у м. Харкові) за договорами оренди від 25.06.2004 та від 17.04.2006 та дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.12.2007 за № 07/357 було надано ТОВ Дурга, а не ТОВ Регіон Ріелті Груп.

Водночас зазначено, що на теперішній час земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, знаходиться у власності територіальної громади м. Харкова, проте в порушення вимог частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі", на ній більше ніж 7 років розташоване незавершене будівництво літ "Б-2" готовністю 49%, яке було здійснено ТОВ Дурга, що порушує права Харківської міської ради щодо володіння зазначеною земельною ділянкою та використання її за цільовим призначенням, оскільки Харківська міська рада зацікавлена в ефективному використанні спірних земельних ділянок, що і стало підставою для звернення до господарського суду Харківської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Наведені вище обставини, на переконання позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Приписами статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до статті 21 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно зі статтею 145 Конституції України та частиною 4 статті 71 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно із статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Стаття 182 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За наведених обставин справи судом встановлено, що порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно станом на час проведення реєстрації за ТОВ "Регіон Ріелті Груп" на об`єкт незавершеного будівництва (станом на 18.12.2015) визначав Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV) та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (надалі - Порядок).

Відповідно до статті 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини 2 статті 15 Закону № 1952-IV орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов`язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва в установлених законом випадках проводиться відповідно до вимог та з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

Пунктом 8, 13 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін`юст. Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Відповідно до пунктів 15-16 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення або відправлення його на електронну пошту заявника.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

У день прийняття рішення про відновлення розгляду заяви таке рішення видається особисто або надсилається поштою заявникові.

Якщо протягом п`яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Порядок державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва викладено окремим розділом, що складався із пунктів 81-84.

Зокрема, згідно з пунктами 81-82 Порядку державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. У разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво.

Пунктом 83 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва.

Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення.

За змістом пункту 84 Порядку передбачено, що під час проведення державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано як на об`єкт незавершеного будівництва відповідно до вимог цього Порядку, державний реєстратор не відкриває новий розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу на такий об`єкт нерухомого майна, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. У разі коли після завершення будівництва об`єкта містобудування державна реєстрація права власності здійснюється на квартиру, житлове чи нежитлове приміщення, що розміщується у такому об`єкті, державний реєстратор після проведення державної реєстрації права власності на всі квартири, житлові чи нежитлові приміщення закриває розділ, відкритий на такий об`єкт незавершеного будівництва.

Із матеріалів справи вбачається, що Департаментом реєстрації Харківської міської ради надано до матеріалів справи копії електронних документів реєстраційної справи 01 про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва в літ. "Б-2", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 (т.с. II, а.с.3-35).

З документів, які було додано до заяви ТОВ "Регіон Ріелті Груп" про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за №27256194, зокрема, з договору про пайову участь у будівництві №10-12/07 від 10.12.2007 судом встановлено, що право користування земельними ділянками по вул. Героїв Праці, 35 (з метою будівництва торговельного комплексу (замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. "А-1" та КПП, що зносяться) та реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. "А-1" з приєднанням до цього будівельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 у м. Харкові) за договорами оренди від 25.06.2004 та від 17.04.2006 було надано саме ТОВ "Дурга", а не ТОВ "Регіон Ріелті Груп".

Натомість, рішеннями Харківської міської ради від 25.02.2004 № 18/04 та від 28.09.2005 № 170/05 право користування земельними ділянками по вул. Героїв Праці, 35 надано TОВ Дурга, а не ТОВ Регіон Ріелті Груп, для будівництва торговельного комплексу, замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП, що зносяться, для реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до торговельного комплексу та для подальшої експлуатації цього об`єкта. При цьому, договори оренди землі від 25.06.2004 та від 17.04.2006 з наведеною вище метою були укладені між Харківською міською радою, як орендодавцем та ТОВ "Дурга", а не ТОВ "Регіон Ріелті Груп", як орендарем.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова саме ТОВ "Дурга", а не ТОВ Регіон Ріелті Груп надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.12.2007 № 07/357 з будівництва торговельного комплексу (замість приміщень № 19-36 нежитлової будівлі літ. А-1 та КПП, що зносяться) та з реконструкції нежитлових приміщень № 8-18 будівлі літ. А-1 з приєднанням до цього будівельного комплексу по вул. Героїв Праці, 35 у м. Харкові.

З огляду на наведене суд констатує, що підставою державної реєстрації права власності на незавершене будівництво літ. "Б-2", що зареєстровано за ТОВ "Регіон Ріелті Груп", є договори оренди землі від 25.06.2004 та від 17.04.2006, що укладались з ТОВ "Дурга" та дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.12.2007 № 07/357, що надавався ТОВ "Дурга".

Таким чином, судом достеменно встановлено, що запис від 18.12.2015 16:47:17 індексний номер: 27259728 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за ТОВ "Регіон Ріелті Груп" () зареєстровано право приватної власності на незавершене будівництво, літ. "Б-2", розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 та запис від 18.12.2015 про право власності № 12621830 щодо права власності ТОВ "Регіон Ріелті Груп" () на незавершене будівництво, літ. "Б-2", розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 було внесено державним реєстратором Харківського міського управління юстиції з порушенням вимог п. 82-83 Порядку, що свідчить про наявність правових підстав для його скасування та задоволення позовних вимог у відповідній частині.

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ "Регіон Ріелті Груп" було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 963 від 18.01.2021). В зазначеній заяві та у поданих письмових пояснення (вх. №29424 від 14.12.2021) відповідач 1 вказував на пропуск позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом встановленого законом строку позовної давності щодо вимог про скасування рішення державного реєстратора, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування наявності підстав, які свідчать про пропуск позивачем строку позовної давності відповідачем 1 зазначено, що реєстраційний запис, який позивач просить суд скасувати, було вчинено 18.12.2015 та з вказаної дати знаходився в незмінному стані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який є публічним та відкритим для будь-яких суб`єктів, які бажають дізнатися про будь-які речові права на нерухоме майно.

Таким чином, на думку відповідача 1, позивач як власник земельних ділянок, про які зазначено у позовній заяві, мав можливість дізнатися про наявність оскаржуваного запису з 19.12.2015.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Регіон Ріелті Груп" на незавершене будівництво літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35, вчиненої державним реєстратором 18.12.2015, з огляду на пропуск позивачем встановленого законом строку позовної давності суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що Харківська міська рада як орган місцевого самоврядування, до повноважень якої належить вирішення питань містобудівної діяльності та розпорядження землями комунальної форми власності на території м. Харкова, мала можливість ознайомитися із цією інформацією з часу її внесення 18.12.2015 шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Верховний Суд, скасовуючи ухвалені у справі судові рішення та скеровуючи справу № 920/3403/20 на новий розгляд у своїй постанові від 22.09.2021, зазначив про те, що судами попередніх інстанцій не було встановлено обставин, що Харківська міська рада могла дізнатись про прийняття оскаржуваного рішення щодо державної реєстрації права власності на незавершене будівництво за ТОВ Регіон Ріелті Груп і запису про право власності до отримання ним колективного звернення мешканців будинків на вул. Героїв Праці № 33, 37 щодо незаконності розташування недобудованої нежитлової будівлі, яке надійшло на адресу позивача 30.09.2020. Крім того, вказано, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою доводи позивача про те, що Харківська міська рада не була обізнана про порушення законодавства під час проведення державної реєстрації права власності на незавершене будівництво, а отже, не надали належної оцінки наявності або відсутності пропуску позовної давності. Таким чином, господарські суди під час розгляду справи не встановили момент, з якого у позивача була реальна можливість дізнатися про порушене право, не дослідили обставин того, чи знав або міг знати про порушення своїх прав позивач. Тобто не з`ясували початку перебігу позовної давності за позовними вимогами у даній справі.

Згідно частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Враховуючи вказівки Верховного Суду під час нового розгляду справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №№ 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Приписами статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначено у статті 261 Цивільного кодексу України, згідно із частиною першою якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи справді порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти.

Порівняльний аналіз термінів довідався та міг довідатися, що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Як стверджує ТОВ "Регіон Ріелті Груп", позивач як власник земельних ділянок, про які зазначено у позовній заяві, мав можливість дізнатися про наявність оскаржуваного запису з 19.12.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який є публічним та відкритим для будь-яких суб`єктів, які бажають дізнатися про будь-які речові права на нерухоме майно.

Натомість, суд під час нового розгляду даної справи з урахуванням висновків та вказівок Верховного Суду, що викладені у постанові від 22.09.2021 у даній справі, не може погодитися з наведеними вище доводами відповідача 1 з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Статтею 32 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

У даному разі, аргументи ТОВ "Регіон Ріелті Груп" про те, що про порушене право позивач міг дізнатися раніше, ніж він стверджує, мають ґрунтуватись не на можливих обставинах (визначене законодавством право отримувати публічну інформацію з державних реєстрів тощо), а на конкретних обставинах, що підтверджуються наданими у справі належними доказами, за яких суд може однозначно (достеменно) встановити момент, коли особа могла довідатись про порушення його прав.

Таким чином, суд констатує, що ТОВ "Регіон Ріелті Груп" не доведено оприлюднення рішення про державну реєстрацію (на підставі якого здійснено оскаржувану державну реєстрацію) і запису про право власності та наявність у нього ознак публічної загальнодоступної інформації, зважаючи на те, що в розумінні частини першої статті 21 Цивільного кодексу України це рішення є суто правовим актом індивідуальної дії, спрямованим на регулювання прав і обов`язків конкретного суб`єкта господарювання, а саме ТОВ "Регіон Ріелті Груп".

Крім того, суд зауважує, що чинним законодавством на позивача не покладено обов`язку щодо періодичного ознайомлення з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 906/916/16, від 28.02.2018 у справі № 352/626/13.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необґрунтованими наведені ТОВ "Регіон Ріелті Груп" доводи та висловлені міркування щодо обізнаності Харківської міської ради про порушене право оскаржуваною державною реєстрацією права власності з посиланням на законодавчо визначені повноваження та обов`язок позивача контролювати свої майнові права та знати про їх стан.

Обставини справи свідчать, що 30.09.2020 до Харківської міської ради надійшла колективна заява мешканців будинків № 33, 37, а також інших довколишніх будинків на вул. Героїв Праці щодо законності розташування між багатоповерховими будинками № 33 та 37 недобудованої нежитлової будівлі, яка багато років перебуває в занедбаному стані, що створює небезпеку для громадян (т.с. I, а.с. 97).

За результатами розгляду зазначеної заяви мешканців будинків № 33, 37, а також інших довколишніх будинків на вул. Героїв Праці та вивчення матеріалів інвентаризаційної справи на будівлю, розташовану на вул. Героїв Праці, 35, позивачем встановлено, що відповідно до акта поточних змін нежитлової будівлі на вул. Героїв Праці, 35 від 20.03.2013 комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації при обстеженні встановлено початок будівництва нежитлової будівлі літ. Б-2 з підвалом, знесено нежитлові приміщення № 8 18, 19 36 в літ. А-1. (т.с. I, а.с.98).

Харківська міська рада у позовній заяві, письмових поясненнях та у судових засіданнях наголошувала, що саме після надходження зазначеного колективного звернення від 30.09.2020 їй стало відомо, що державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Тузковою Ю.А. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис від 18.12.2015 16:47:17 індексний номер: 27259728 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за ТОВ Регіон Ріелті Груп () зареєстровано право приватної власності на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 та запис про право власності № 12621830 (18.12.2015 16:01:57) щодо права власності ТОВ Регіон Ріелті Груп () на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35.

Вищевказане дає можливість суду прийти до обґрунтованого та переконливого висновку про те, що Харківська міська рада не була обізнана про порушення законодавства під час проведення державної реєстрації права власності на незавершене будівництво за ТОВ "Регіон Ріелті Груп" із відповідної дати запису про право власності, а саме з 18.12.2015 до отримання позивачем колективного звернення мешканців будинків на вул. Героїв Праці № 33, 37 щодо незаконності розташування недобудованої нежитлової будівлі, яка тривалий час перебуває в занедбаному стані та створює небезпеку для громадян, що надійшло на адресу позивача 30.09.2020 (т.с. I, а.с. 97).

Таким чином, господарським судом встановлено, що з 30.09.2020 у позивача виникла реальна можливість дізнатися про порушення своїх прав, за захистом яких Харківська міська рада звернулася до суду із даним позовом, оскільки саме з цієї дати позивач довідався про порушення свого права за результатами розгляду відповідного колективного звернення мешканців будинків, яке надійшло до позивача та цього ж дня зареєстровано Департаментом діловодства Харківської міської ради.

Отже, саме з 30.09.2020 почався перебіг позовної давності у даній справі, який з урахуванням приписів ст. 257 Цивільного кодексу України триває до 30.09.2023. Як встановлено судом, з позовною заявою в межах даної справи Харківська міська рада звернулась 23.10.2020, про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду Харківської області на позовній заяві (т.с. I, а.с. 1).

Між тим, не може підтверджувати спливу строку позовної давності і наявність листування між Харківською міською радою та ТОВ "Регіон Ріелті Груп" на яке посилається відповідач 1, оскільки зазначене листування відбувалося починаючи з 2018 року (т.с. I, а.с. 111).

Відповідним чином, слід вважати, що позивач звернувся до господарського суду з даним позовом в межах передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України строку позовної давності, а тому підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у даній справі відсутні.

Щодо позовних вимог Харківської міської ради в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дурга" звільнити земельні ділянки кадастровий номер :11:002:0087, площа 0,041га та кадастровий номер :11:002:0035, площа 0,1389 га, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 від незавершеного будівництва будівлі готовністю 49 % літ. Б-2 та інших будівельних матеріалів, суд зазначає наступне.

В обґрунтування позовних вимог у відповідній частині Харківська міська рада вказує, що на час звернення з відповідним позовом земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, знаходиться у власності територіальної громади м. Харкова, проте в порушення вимог частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі", на ній більше ніж 7 років розташоване незавершене будівництво літ Б-2 готовністю 49%, яке було здійснено ТОВ Дурга, що порушує права Харківської міської ради щодо володіння зазначеною земельною ділянкою та використання її за цільовим призначенням, оскільки Харківська міська рада зацікавлена в ефективному використанні спірних земельних ділянок. В якості правових підстав для зобов`язання ТОВ "Дурга" звільнити земельні ділянки Харківською міською радою вказуються положення статті 152 Земельного кодексу України.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено способи захисту прав на земельні ділянки, у тому числі можливість власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, вимоги як про повернення земельної ділянки, так і про її звільнення фактично спрямовані на усунення перешкод, пов`язаних з реалізацією права власності та/або користування землею, а формулювання такої вимоги є правом позивача відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України та не суперечать статті 391 Цивільного кодексу України.

У розумінні норм статті 391 Цивільного кодексу України право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у такому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Підставою подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17 (провадження № 12-26гс19).

Таким чином, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця). Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/1279/17, від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17.

Отже, правом вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою наділені лише власники, землекористувачі та особи, які мають інші речові права на земельну ділянку, в межах якої розміщено об`єкт незавершеного будівництва іншої особи, тому до таких правовідносин слід застосовувати положення статті 391 Цивільного кодексу України.

Приписами частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Стаття 328 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норми статті 331 Цивільного кодексу України визначають загальні підстави та порядок набуття права власності на новостворене майно, побудоване із дотримання встановленого законодавством порядку (за наявності всіх необхідних дозволів та актів).

Відповідно до частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України об`єкт незавершеного будівництва за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належать забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 352/626/13-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 об`єкт незавершеного будівництва - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно з статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, встановлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статуту такого об`єкта.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено та зазначено судом вище, у зв`язку із невиконанням ТОВ "Дурга", як орендарем обов`язків за договорами оренди від 25.06.2004 та від 17.04.2006 в частині сплати орендних платежів, рішеннями Господарського суду Харківської області від 05.06.2018 у справі № 922/673/18 та від 05.06.2018 у справі № 922/674/18 розірвано зазначені договори.

На підставі зазначених судових рішень Департаментом земельних відносин в односторонньому порядку складено акти від 07.11.2018 № 232/18 та № 233/18 про приймання земельних ділянок до земель запасу міста. Інше речове право припинено 27.09.2018, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.09.2020 № 226156662.

Таким чином, вбачається, що спірні земельні ділянки належать до комунальної власності, а тому слід вважати, що з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме звільнити зазначені спірні земельні ділянки після розірвання договорів оренди від незавершеного будівництва, може звернутися Харківська міська рада.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно за ТОВ "Регіон Ріелті Груп" зареєстровано право приватної власності на незавершене будівництво літ. "Б-2", розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35, та внесено запис від 18.12.2015 про право власності № 12621830 щодо права власності ТОВ "Регіон Ріелті Груп" на незавершене будівництво літ. "Б-2", розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35.

Отже, з наведеного слідує, що Харківська міська рада для поновлення своїх порушених прав має право після скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Регіон Ріелті Груп" на незавершене будівництво пред`явити позовну вимогу про звільнення земельної ділянки особою, яка перешкоджає в користуванні або (та) розпорядженні нею, про що слушно вказує Верховний Суд у п. 100 постанови від 22.09.2021 у даній справі.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою створення умов для раціонального використання й охорони земель, рівноправного розвитку всіх форм власності на землю і господарювання, збереження та відтворення родючості ґрунтів, поліпшення природного середовища, охорони прав громадян, підприємств, установ і організацій на землю.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Приписами частини 1-2 статті 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність або користування громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Отже, за встановлених обставин справи, саме лише скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речових прав, не призведе до усунення негативних наслідків для позивача, не припиниться порушення його прав як власника землі щодо володіння зазначеною земельною ділянкою та використання її за цільовим призначенням.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як свідчать матеріали справи, станом на дату ухвалення даного судового рішення, судом встановлено наявність безумовних правових підстав для задоволення позовної вимоги та скасування державної реєстрації права власності на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 за ТОВ "Регіон Ріелті Груп" з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, запис про право власності № 12621830).

Відтак, саме у ТОВ "Дурга" як юридичної особи, якій було надано право користування земельними ділянками в оренду для будівництва, а також дозвіл на виконання будівельних робіт та як у забудовника за договором про пайову участь, укладеним з ТОВ "Регіон Ріелті Груп" виникає обов`язок звільнити земельні ділянки, кадастровий номер :11:002:0087, площа 0,041 га, та кадастровий номер :11:002:0035, площа 0,1389 га, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 від незавершеного будівництва будівлі готовністю 49 % літ. Б-2 та інших будівельних матеріалів в розумінні частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність достатніх правових підстав для задоволення іншої позовної вимоги Харківської міської ради про зобов`язання ТОВ "Дурга" звільнити земельні ділянки кадастровий номер :11:002:0087, площа 0,041га та кадастровий номер :11:002:0035, площа 0,1389 га, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 від незавершеного будівництва будівлі готовністю 49 % літ. Б-2 та інших будівельних матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Разом з тим, з`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

З огляду на зазначене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності під час нового розгляду справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає на відповідачів пропорційно витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1. Скасувати державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, літ. Б-2, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 за ТОВ Регіон Ріелті Груп з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, запис про право власності № 12621830);

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дурга" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, 33-Д, кв. 42, ) звільнити земельні ділянки, кадастровий номер :11:002:0087, площа 0,041 га, та кадастровий номер :11:002:0035, площа 0,1389 га, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35 від незавершеного будівництва будівлі готовністю 49 % літ. Б-2 та інших будівельних матеріалів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Регіон Ріелті Груп (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3153,00 грн., апеляційної скарги у розмірі 4729,50 грн. та касаційної скарги у розмірі 6306,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дурга" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, 33-Д, кв. 42, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3153,00 грн., апеляційної скарги у розмірі 4729,50 грн. та касаційної скарги у розмірі 6306,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "01" лютого 2022 р.

Суддя Г.І. Сальнікова