ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/865/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Романюк Світлани Олександрівни

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк"

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії

Секретар судового засідання Рижий Б.А.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Романюк Світлана Олександрівна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (далі - відповідач, банк) про:

- визнання протиправними дій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" із зупинення видаткових фінансових операцій за поточними рахунками, відкритих фізичною особою - підприємцем Романюк Світланою Олександрівною;

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними фізичній особі - підприємцю Романюк Світланою Олександрівною грошовими коштами, що знаходяться на поточних рахунках, відкритих в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк".

Ухвалою суду від 12.10.2021 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано надати докази сплати (доплати) судового збору в розміру 2 270, 00 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2021.

Ухвалою суду від 09.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

15.11.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про блокування, зупинення або призупинення видаткових операцій ФОП Романюк С.О., а тому не вбачається можливим встановити наявність або відсутність факту не виконання банком видаткових операцій по рахунках позивача (а.с. 86 - 131).

23.11.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до справи, зокрема останнім долучено виписку з поточного рахунку позивача (а.с. 147 -150).

Ухвалою суду від 23.11.2021 підготовче засідання відкладено на 14.12.2021.

Ухвалою суду від 29.11.2021 задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №918/865/21. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Подільському районному суду міста Києва.

Ухвалою суду від 14.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.01.2022.

14.12.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, в якому останній повідомляє, що Банк позбавлений можливості надати суду для огляду оригінали документів, у зв`язку з тим, що 24.11.2021 зазначені документи вилучені ст. слідчим в ОВСГСУНП України Орловим Д.С. в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2020 за №0000319. (а.с. 177 - 202).

Ухвалою суду від 16.12.2021 задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №918/865/21. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Київської області.

У судовому засіданні 13.01.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні 13.01.2022 представник відповідача позов заперечив та вказав, що рахунки, що є предметом розгляду даного спору, не заблоковані.

В судовому засіданні 13.01.2022 оголошено перерву до 27.01.2022.

Представник позивача та відповідача у судове засідання 27.01.2022 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомленні належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи по суті 27.01.2022 обов`язковою не визнавалася.

За таких обставин, зважаючи на обмеженість процесуального строку розгляду справи по суті, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Cуд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що обґрунтовуючи підстави звернення саме до Господарського суду Рівненської області позивач послався на частини 3, 5 статті 29 ГПК України.

Згідно з правилами частин 3, 5 статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач, звернувшись до Господарського суду Рівненської області, мотивував позовні вимоги тим, що договори банківських рахунків були укладені у м. Костопіль Рівненської області, підписанні з боку банку - керівником Відділення №73 у м. Костопіль ПуАТ "Комерційний банк "Акордбанк" та скріплені печаткою вказаного відділення банку, а розрахунково - касове обслуговування вказаних поточних рахунків проводиться у Відділенні №73 у м. Костопіль ПуАТ "Комерційний банк "Акордбанк". Таким чином вказує, що місцем виконання зазначених договорів є місце здійснення розрахунково - касового обслуговування поточних рахунків позивача, яке проводиться у Відділенні №73 у м. Костопіль ПуАТ "Комерційний банк "Акордбанк".

В даному випадку суд враховує положення глави 4 (Відокремлені підрозділи банку) Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до положень статті 23 цього Закону банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України. Банк зобов`язаний повідомити Національний банк України про відкриття відокремленого підрозділу. Національний банк України включає відомості про відокремлені підрозділи банку до Державного реєстру банків на підставі письмового повідомлення банку.

Суд вважає, що спір у даній справі виник саме з діяльності відділення №73 ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" (м. Костопіль, Рівненська область), відомості про яке внесено до Державного реєстру банків.

Враховуючи викладене суд вважає обґрунтованими посилання позивача на положення статті 29 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Фізичною особою - підприємцем Романюк Світланою Олександрівною та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Акордбанк" було укладено ряд договорів банківського рахунку, а саме: №PRJU-160217/003-73 від 16.02.2017; №PRUО-100417/003-73 від 10.04.2017; №PRUО-310717/002-73 від 31.07.2017; №PRUО-220218/002-73 від 22.02.2018 (далі - Договори; а.с. 90 - 110).

Предметом Договорів є відкриті рахунки: № НОМЕР_1 (в гривні та євро), № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює розрахунково - касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до чинного законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України та умов Договору.

Відповідно до пункту 2.1.2 вказаних Договорів, банк зобов`язується додержуватись вимог чинного законодавства України, нормативних актів НБУ, що регулюють питання здійснення будь-яких операцій відносно відкриття та подальшого обслуговування поточних рахунків клієнта, та вимог цього договору.

Пунктом 2.1.8. Договорів передбачено, що банк зобов`язується приймати та своєчасно виконувати розрахункові документи.

Відповідно до довідки №28-06/279 від 03.09.2021, виданою ПуАТ "КБ "Акордбанк", позивачем відкрито наступні рахунки: № НОМЕР_1 (в гривні), № НОМЕР_1 (в євро), № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (а.с. 12).

Позивач стверджує, що з 02 листопада 2020 року всі вищезазначені поточні рахунки були заблоковані ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" без пояснення будь-яких причин, а також безпідставно зупинено фінансові операції за поточними рахунками.

В якості доказів блокування рахунків позивач надав суду роздруківку з системи "клієнт-банк", платіжне доручення №1 від 31.08.2021 та виписку по рахунку № НОМЕР_2 з 17.05.2021 до 23.11.2021 (а.с. 24-26, 149).

Представником позивача 09.11.2020 №91/20 було скеровано адвокатський запит до відповідача з вимогою надання документів та інформації, зокрема щодо підстав блокування поточних рахунків позивача (а.с. 15)

11.11.2020 відповідачем було відмовлено у наданні інформації, що містить банківську таємницю у зв`язку з тим, що до запиту не було додано письмового дозволу клієнта Банку, завіреного нотаріально або підписом уповноваженою особою Банку (а.с. 16).

Повторно, 26.08.2021 представником позивача було скеровано адвокатський запит з вимогою про надання документів та інформації (а.с. 13 - 14).

06.09.2021 відповідачем було відмовлено у наданні інформації, що містить банківську таємницю у зв`язку з тим, що до запиту не було додано посвідчену адвокатом копію ордера (а.с. 17).

Відповідно до умов Договорів банківського рахунку, укладених позивачем з відповідачем, клієнт має право вимагати своєчасного та повного здійснення розрахунків та виконаним інших послуг за договором (пункт 2.4.4. Договорів).

З огляду на вищевикладені обставини позивач звернувся з даним позовом. У позові висунуто вимоги про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належними позивачем грошовими коштами, розміщеними на згаданих вище банківських рахунках.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини є за своїм змістом договірними та стосуються надання послуг з банківського обслуговування. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через блокування відповідачем рахунків та зупинення на вказаних рахунках платіжних операцій. Позивач стверджує про порушення відповідачем його прав на користування та розпорядження належними їм грошовими коштами.

Відповідач позов заперечує та вказує, що позивачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про блокування, зупинення або призупинення видаткових операцій клієнта - ФОП Романюк С.О.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з нормами статті 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам) ( пункт 6.1.). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб (пункт 6.2.).

Відповідно до норм пункту 6.3. статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно з правилами статті 1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до приписів статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Згідно з правилами пункту 9.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом.

Дії банку щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають зокрема відповідати усім вимогам Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів блокування рахунків надано суду роздруківку з системи "клієнт-банк", платіжне доручення №1 від 31.08.2021 та виписку по рахунку № НОМЕР_2 з 17.05.2021 до 23.11.2021 (а.с. 24-26, 149).

Суд зазначає, що за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В даному випадку в якості підстави позову позивач посилається на відсутність у нього можливості користуватися грошовими коштами, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , зокрема на неможливість перевести кошти на інший рахунок чи зняти їх з рахунку.

Щодо наданої позивачем роздруківки з системи "клієнт-банк" суд зауважує, що вказана фотокопія є роздруківкою з веб-сторінки ibank.accordbank.com.ua.

У ч. ч. 1- 3 ст. 96 ГПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Виходячи з викладеного, надана позивачем роздруківка з сайту є паперовою копією електронного доказу. Однак дана копія не засвідчена у встановленому порядку.

Крім того, з даної роздруківки не вбачається неможливості здійснення операції по рахунку № НОМЕР_2 . У зв`язку з чим, суд визнав наданий доказ неналежним, тобто таким, що не містить інформації про обставини, які входять в предмет доказування.

Також, позивачем в якості доказів блокування рахунків надано суду платіжне доручення №1 від 31.08.2021 та виписку по рахунку № НОМЕР_2 з 17.05.2021 до 23.11.2021, однак дані докази також не встановлюють, що даний рахунок було зупинено чи заблоковано, та не встановлюють факту неправомірності дії банку.

Суд зауважує, що позивач у прохальній частині позовної заяви вказує про наявність ще трьох рахунків № НОМЕР_1 (в гривні), № НОМЕР_1 (в євро), № НОМЕР_3 , та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ними.

Однак, доказів які б свідчили про блокування чи зупинення видаткових операцій по даним рахункам позивачем також не надано, та не вбачається можливості встановити неправомірність дій банку.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

З огляду на те, що жодних інших належних доказів на підтвердження неможливості здійснення операцій за рахунками позивачем не надано, суд визнав недоведеними та безпідставними доводи позивача про вчинення відповідачем будь-яких дій щодо блокування операцій за рахунками позивача.

Позивач не довів наявність фактичних та правових підстав пред`явлення вимоги про зобов`язання відповідача відновити можливість здійснення фінансових (видаткових) операцій за рахункам позивача.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заявлених позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно статті 129 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2022 року.

Суддя А.М. Горплюк