ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4523/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків
до Харківського фахового коледжу спорту (ХФКС), м. Харків
про стягнення 49418,18 грн.,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбуд" (позивач) звернулось до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Харківського фахового коледжу спорту (відповідач) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу №2-0523С від 01.01.2021 у сумі 44263,73 грн., пеню у сумі 2706,86 грн., 3% річних у сумі 677,04 грн., інфляційні втрати у сумі 1770,55 грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором в частині оплати спожитої електричної енергії за січень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Відповідач у строк, визначений ухвалою суду, надав відзив на позовну заяву (вх. № 30813 від 30.12.2021), в якому зазначає про необґрунтованість позовних вимог з посиланням на те, що він є державною (бюджетною) організацією і не міг укласти з позивачем договір про постачання електричної енергії без використання прямо зазначеної у Законі України "Про публічні закупівлі" процедури. Зокрема, у системі Прозоро факт наявності договірних відносин між сторонами не міститься, торги у вигляді оприлюдненого звіту проведені не були.

Відповідач вважає, що він не є споживачем наданих позивачем послуг з постачання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії споживачу №2-0523С від 01.01.2021 не можна вважати договором в його фактичному розумінні. Відповідач його не отримував, не був ознайомлений з його змістом та не виказував жодного волевиявлення на його укладення. Зокрема, з боку відповідача як споживача відсутня підпис та печатка установи.

Відповідач зазначив, що в порушення п.п. 3.2.10, 3.2.13, 3.2.14 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 №312, - ні Заяви про приєднання, ні додатка до неї, - відповідач не отримував, отже, між сторонами правовідносин за Договором про постачання електричної енергії, - не виникло.

Відповідач вважає, що позивач подав до суду неправдиві (скоріш за все підроблені) письмові документи, оскільки оригіналів письмових доказів з мокрими печатками та підписами не існує. У зв`язку з чим відповідач надав суду заяву про витребування доказів (вх № 889 від 29.12.2021) з проханням витребувати у позивача відповідні оригінали документів.

Суд, розглянувши заяву відповідача про витребування доказів (вх № 889 від 29.12.2021) стосовно витребування у позивача оригіналів документів, вважає її необґрунтованою та відмовляє у її задоволенні, оскільки в силу ст.81 ГПК України в матеріалах справи відсутні документи, які б підтвердили згідно п.4 ч.2 ст.81 ГПК України, що особа, яка подає клопотання, вжила заходи для самостійного отримання цих доказів і витребування оригіналів документів, вказаних відповідачем. Тобто, не надано доказів вжиття заходів відповідачем самостійного отримання доказів, а також не надано до суду підстав неможливості отримати такий доказ самостійно.

Позивач у строк, визначений ухвалою суду, надав відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №277 від 10.01.2022), в якій не погоджується з викладеними у ньому доводами та зазначає, що в силу ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України, статті 4, ч. 2 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії, п. 3.2.1, 3.2.5, 3.2.10 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії відповідач надав до Товариства заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (копія заяви-приєднання додана до позовної заяви), а тому договір вважається укладеним на умовах Комерційної пропозиції № 1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць.

Позивач зауважує, що договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним та не потребує додаткового підпису його сторонами. Відповідач акцептував умови договору шляхом наданої заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Початком постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 № 2-0523С визначено з 01.01.2021 відповідно наданої заяви-приєднання, яка оформлена і скріплена особистим підписом керівника Назаренка Юрія Вікторовича, який уповноважений вчиняти дії від імені юридичної особи (у тому числі підписувати договори тощо, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та печаткою, має початкову дату постачання та усі потрібні реквізити споживача. Тобто, укладання Договору та оформлення невідокремлених додатків до нього були дотримані Правил роздрібного ринку електричної енергії. Листів про надання письмового екземпляру вищезазначеного договору відповідач не надсилав на адресу позивача.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (надалі - Закон), з 01.01.2019 ПАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст.56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

ПАТ Харківенергозбут, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.19 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.18 №312, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим п. 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПАТ Харківенергозбут: zbutenergo.kharkov.ua.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Як стверджує позивач, згідно договору про постачання електричної енергії споживачу №2-0523С від 01.01.2021 (надалі Договір), Харківське державне вище училище фізичної культури № 1 є споживачем електричної енергії.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 31.07.20 №987 Про перейменування Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 та скасування деяких наказів Міністерства освіти і науки України було погоджено з рішенням Загальних зборів трудового колективу Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 та перейменовано на Харківський фаховий коледж спорту. Про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань де, зафіксовані дані про перейменування юридичної особи (а.с. № 25-29).

Відповідачем фактично спожито електричну енергію за січень 2021 року, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з відповідачем вважається укладеним на умовах типового договору (публічного) та комерційної пропозиції (публічної), що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua.

Відповідно до пп. 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п.10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПАТ Харківенергозбут проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку, передбаченому умовами договору.

Як зазначає позивач, на виконання п. 3.1.7., 3.2.1, 3.2.5 Правил відповідач надав ПАТ Харківенергозбут заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції № 1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць.

Порядок розрахунків за Договором № 2-0523С від 01.01.2021 визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 1 Ф-П, яка є невід`ємним додатком до Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Згідно з п. 5.6 Договору оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.7 Договору).

Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи (п. 5.10 Договору).

Згідно з п. 5 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 5.8 Договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається у Комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П, передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 Комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Як стверджує позивач, за даними ПАТ Харківенергозбут відповідачу проведено нарахування і за результатами розрахункового періоду сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за січень 2021 на суму 36886,44 грн., ПДВ 20 % 7377,29 грн., разом з ПДВ 44263,73 грн. Відповідачем за січень спожито 13871 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам (а.с. № 32). Акт приймання-передачі та рахунок за січень 2021 року було відправлено 12.02.21 засобами поштового зв`язку (а.с. № 36-40). Строк оплати рахунку до 26.02.21 року. До цього часу рахунок не оплачений.

Станом на 01.09.21 загальна сума заборгованості за спожиту електричну енергію за договором складає 44263,73 грн.

12.08.21 відповідачу було надіслано претензію за підписом провідного інженера групи по роботі з юридичними особами Північного районного розрахунково-сервісного центру з розрахунком суми боргу штрафних санкцій по Договору за не сплату у січні 2021 року фактично спожитої електричної енергії у встановлені вищезазначеним договором строки, яка залишена без задоволення.

Відповідно до п.6.2 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо оплати рахунку у відповідності до положень договору у визначений строк не виконав, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення основної заборгованості в сумі 44263,73 грн., пені у сумі 2706,86 грн., 3% річних у сумі 677,04 грн., інфляційних втрат у сумі 1770,55 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Аналогічні норми зазначені в Господарському кодексі України, зокрема, ст.173, 174 ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а норми ст.629 ЦК України встановлюють, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач як постачальник, виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, поставив відповідачу електричну енергію, проте відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 44263,73 грн., яка станом на 01.09.21 не погашена. Доказів відсутності факту споживання електричної енергії відповідач не надав. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення в сумі основного боргу 44263,73 грн.

Посилання відповідача на те, що він не є споживачем наданих позивачем послуг з постачання електричної енергії, оскільки договір про постачання електричної енергії споживачу №2-0523С від 01.01.2021 з ним не укладався і він його не отримував, не був ознайомлений з його змістом та не виказував жодного волевиявлення на його укладення, зокрема, з боку відповідача, як споживача відсутня підпис та печатка установи, - суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як вже було зазначено вище, договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим п.13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п.7 Постанови НКРЕКП від 26.10.18 №1268 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Як правомірно зазначає позивач, заява-приєднання до договору є додатком №1 до умов приєднання на умовах Комерційної пропозиції постачальника яка містить персональні дані споживача.

Разом з заявою-приєднанням споживач надає постачальнику документи у відповідності до п. 3.2.11 Правил роздрібного ринку.

Відповідно до 3.2.9. Правил, споживач перед укладанням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднанні до умов договору постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 3.2.12 Правил споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладання відповідного договору документами.

Пунктом 3.2.13 Правил, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особистого рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Враховуючи, що відповідач надав позивачу заяву-приєднання до договору та згоду на обробку персональних даних, які оформлені і скріплені особистим підписом керівника Назаренка Юрія Вікторовича, який уповноважений вчиняти дії від імені юридичної особи та печаткою підприємства, мають початкову дату постачання та усі потрібні реквізити споживача (а.с. № 22-23), договір вважається укладеним в силу вищезазначених норм чинного законодавства на умовах Комерційної пропозиції № 1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50000 кВт*год на місяць.

Тобто, укладання договору та оформлення невідокремлених додатків до нього відповідають Правилам роздрібного ринку електричної енергії. Цей договір є публічним та не потребує додаткового підпису сторонами. Відповідач акцептував умови Договору шляхом наданої заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача. Листів про надання письмового екземпляру вищезазначеного договору відповідач не надсилав на адресу позивача.

Отже, твердження відповідача про те, що в порушення п.п. 3.2.10, 3.2.13, 3.2.14 Постанови Національної комісії від 14.03.2018 №312 ні Заяви про приєднання, ні додатка до неї відповідач не отримував, оригіналів письмових доказів з мокрими печатками та підписами не існує, - не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, твердження відповідача про те, що позивач подав до суду неправдиві (скоріш за все підроблені) письмові документи, - суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до п. 5.8 договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається у Комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 Комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Пеню нараховано позивачем відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 №543/96-ВР, ст. 232 ГК України та п. 8 Комерційної пропозиції № 1 Ф-П.

За розрахунком позивача з лютого по липень 2021 року підлягає стягненню пеня в розмірі 2706,86 грн. за несплачену електричну енергію, спожиту за січень 2021 року.

Також позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.8 Комерційної пропозиції №1 Ф-П нараховано споживачу 3 % річних в сумі 677,04 грн. за період з лютого по серпень 2021 та інфляційні втрати у сумі 1770,55 грн. за період з квітня по серпень 2021 року.

При застосуванні індексу інфляції позивач правомірно розрахував індекс не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому зауважив, що сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012; постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Рахунки на оплату пені, 3 % річних, індексу інфляції та Акт звіряння розрахунків за електричну енергію відправлені позивачем засобами поштового зв`язку (докази відправлення додаються до позовної заяви).

Перевіривши період та правомірність нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що такі нарахування узгоджуються с нормами чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог у сукупності з нормами чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1,13,18,73-80, 86,123,129, 233,236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського фахового коледжу спорту (ХФКС) (61070, м. Харків, вул. Фронтова, буд. 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, , на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ Ощадбанк НОМЕР_1 , МФО 351823) заборгованість за електричну енергію у сумі 44263,73 грн.

Стягнути з Харківського фахового коледжу спорту (ХФКС) (61070, м. Харків, вул. Фронтова, буд. 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, , п/р НОМЕР_2 в АТ Мегабанк, МФО 351629) пеню в розмірі 2706,86 грн., 3% річних у розмірі 677,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 1770,55 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "04" лютого 2022 р.

Суддя Л.В. Шарко