ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
03.02.2022 Справа №905/265/22
про стягнення 530938,47 грн
Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», м.Запоріжжя звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудмонтаж-2015», м.Бахмут про стягнення суми штрафу у розмірі 209975,67 грн, неустойки у розмірі 320962,80 грн, що загалом становить 530938,47 грн.
За висновками суду, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:
За змістом п.п.5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 вказаного нормативно-правового акту позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 вказаного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
За змістом ч.8 ст.42 вказаного кодексу, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020), відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
Всупереч наведеному, додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином, оскільки не містять дати засвідчення копії. Окрім того, додані до позовної заяви документи засвідчені керівником юридичного департаменту ДТЕК Криворізька ТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» Чепігою В.Л., повноваження якого ніяким чином не підтверджені.
Окрім того, приписами ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Розглядувана позовна заява підписана провідним юрисконсультом юридичного департаменту відокремленого підрозділу «Криворізька теплова електрична станція» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» Євлашовою І.Ю. В підтвердження повноважень зазначеної особи, позивачем надана довіреність №82/ДнЭ/2021 від 31.12.2022, підписана генеральним директором юридичної особи, згідно з якою Євлашовій І.Ю. надані права, зокрема, підписувати позовні заяви від імені товариства.
Частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.
В частині 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.
Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.
Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Проте, додані до заяви документи на підтвердження наявності у Євлашової І.Ю. повноважень представляти інтереси Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» в судах, не містять інформації про те, що особа, яка підписала позовну заяву, наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини 3 статті 56 вищенаведеного кодексу.
Поряд з цим, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №3335-ДЭ-КрТЭC від 15.06.2020 в частині прострочення термінів закінчення виконання робіт, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.
За текстом позовної заяви Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» вказує, що термін дії договору неодноразово продовжувався шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод. Проте, вищезазначеним товариством не долучено вказаних додаткових угод до матеріалів позову.
Таким чином, за висновками суду, позивачем не виконано належним чином вимоги п.п.3, 5, 8 ч.3 ст.162, ч.ч.2, 5 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.
За приписами ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» підлягає залишенню без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.162, ст.164, ч.ч.1-3 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудмонтаж-2015», м.Бахмут про стягнення суми штрафу у розмірі 209975,67 грн, неустойки у розмірі 320962,80 грн, що загалом становить 530938,47 грн залишити без руху.
Надати Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання:
- письмових пояснень щодо дати засвідчення доданих до позовної заяви документів;
- документів, що підтверджують повноваження Євлашової І.Ю та Чепіги В.Л.;
- належним чином засвідчених копій додаткових угод до договору №3335-ДЭ-КрТЭC від 15.06.2020.
Додатково подані суду на виконання вимог цієї ухвали документи та пояснення надіслати відповідачу листом з описом вкладення, докази надіслання представити суду.
Роз`яснити Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго», що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Фурсова